NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 547/2012
ze dne 25. června 2012,
kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign vodních čerpadel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice,
po poradě s konzultačním fórem o ekodesignu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2009/125/ES má Komise stanovit požadavky na ekodesign energetických spotřebičů, které mají významný objem prodeje, významný dopad na životní prostředí a významný potenciál ke zlepšení dopadu na životní prostředí bez nepřiměřeně vysokých nákladů.
(2)
Ustanovení čl. 16 odst. 2 směrnice 2009/125/ES stanoví, že Komise ve vhodných případech postupem podle čl. 19 odst. 3 v souladu s kritérii stanovenými v čl. 15 odst. 2 a po konzultaci s konzultačním fórem zavede prováděcí opatření týkající se výrobků používaných v systémech elektrického pohonu, jako jsou například vodní čerpadla.
(3)
Vodní čerpadla, která jsou součástí systémů elektrického pohonu, jsou v různých čerpacích postupech nezbytná. Celkový potenciál pro hospodárné zlepšení energetické účinnosti těchto čerpacích systémů činí zhruba 20 % až 30 %. Ačkoliv největší úspory přinášejí motory, jedním z faktorů, které přispívají k takovým zlepšením, je používání energeticky účinných čerpadel. Vodní čerpadla jsou tudíž prioritním výrobkem, pro nějž by měly být stanoveny požadavky na ekodesign.
(4)
Systémy elektrického pohonu zahrnují celou řadu elektrických spotřebičů jako například motory, pohony, čerpadla nebo ventilátory. Vodní čerpadla jsou jedním z těchto produktů. Pro motory jsou minimální požadavky stanovené v samostatném aktu, a sice v nařízení Komise (ES) č. 640/2009 (2). Toto nařízení tudíž stanoví pouze minimální požadavky na hydraulickou výkonnost vodních čerpadel bez motoru.
(5)
Mnohá čerpadla se zabudovávají do jiných výrobků, aniž by byla uváděna na trh samostatně. Aby mohl být plně realizován potenciál úspor energie, měly by ustanovením tohoto nařízení podléhat i vodní čerpadla zabudovávaná do jiných výrobků.
(6)
Komise provedla přípravnou studii, v níž analyzovala technická, ekologická a ekonomická hlediska vodních čerpadel. Výsledky studie, kterou společně vypracovaly zúčastněné strany z Unie a ze třetích zemí, byly zveřejněny.
(7)
Z přípravné studie plyne, že vodní čerpadla jsou na trh Unie uváděna ve velkém počtu. Jejich spotřeba energie ve fázi užívání je nejvýznamnějším environmentálním hlediskem všech fází jejich životního cyklu, přičemž jejich roční spotřeba elektrické energie dosáhla za rok 2005 109 TWh, což odpovídá 50 Mt emisí CO2. Očekává se, že bez opatření omezujících spotřebu by jejich spotřeba elektrické energie vzrostla v roce 2020 na 136 TWh. Byl vyvozen závěr, že spotřebu elektrické energie ve fázi užívání výrobku lze výrazně zlepšit.
(8)
Z přípravné studie vyplývá, že jediným významným parametrem ekodesignu uvedeným v příloze I části 1 směrnice 2009/125/ES je spotřeba elektrické energie ve fázi užívání.
(9)
Zlepšení spotřeby elektřiny ve fázi užívání vodních čerpadel by mělo být dosaženo použitím stávajících nechráněných hospodárných technologií, které mohou snížit celkové kombinované náklady na nákup a provoz.
(10)
Požadavky na ekodesign by měly sladit požadavky na energetickou spotřebu vodních čerpadel v Evropské unii, čímž by měly přispět k fungování vnitřního trhu a ke zlepšení environmentální výkonnosti těchto výrobků.
(11)
Výrobcům by měla poskytnuta přiměřená lhůta na příslušnou změnu designu výrobků. Časový průběh by měl být takový, aby se zabránilo nepříznivým dopadům na funkčnost vodních čerpadel a aby byly zohledněny dopady na náklady pro výrobce, zejména pak pro malé a střední podniky, a aby bylo zároveň zajištěno včasné dosažení cílů tohoto nařízení.
(12)
Stanovení spotřeby elektrické energie by se mělo provádět spolehlivými, přesnými a opakovatelnými metodami měření, které zohledňují nejmodernější vědecké poznatky, případně i s využitím harmonizovaných norem přijatých evropskými normalizačními orgány uvedenými v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (3).
(13)
Toto nařízení by mělo zvýšit pronikání technologií, které zlepšují dopad životního cyklu vodních čerpadel na životní prostředí, na trh, čímž by ve srovnání se situací, kdy by nebyla přijata žádná opatření, dle odhadů došlo v roce 2020 k úsporám energie ve výši 3,3 TWh.
(14)
V souladu s čl. 8 odst. 2 směrnice 2009/125/ES by toto nařízení mělo určit postupy použitelné pro posuzování shody.
(15)
Pro usnadnění kontrol shody by výrobci měli v technické dokumentaci poskytovat informace podle příloh IV a V směrnice 2009/125/ES.
(16)
V zájmu omezení dopadů vodních čerpadel na životní prostředí by výrobci měli poskytovat příslušné informace o demontáži, recyklaci nebo likvidaci výrobků.
(17)
Měly by být určeny referenční hodnoty pro aktuálně dostupné technologie s vysokou energetickou účinností. To přispěje k zajištění široké dostupnosti údajů a usnadní přístup k nim, zejména pro malé a střední podniky, což dále usnadní integraci dostupných osvědčených technologií pro snížení spotřeby elektrické energie.
(18)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 19 odst. 1 směrnice 2009/125/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví požadavky na ekodesign pro uvádění hydrodynamických vodních čerpadel pro čerpání čisté vody na trh, včetně případů, kdy jsou tato čerpadla zabudována do jiných výrobků.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
vodní čerpadla určená výhradně pro čerpání čisté vody při teplotách pod - 10 °C nebo nad 120 °C, s výjimkou požadavků na informace podle přílohy II bodu 2 odst. 11 až 13;
b)
vodní čerpadla určená pouze pro využití při hašení požárů;
c)
pístová vodní čerpadla;
d)
samonasávací vodní čerpadla.
Článek 2
Definice
Kromě definic uvedených ve směrnici 2009/125/ES se použijí tyto definice:
1)
„vodním čerpadlem“ se rozumí hydraulická část zařízení, která fyzicky či mechanicky dopravuje čistou vodu a jejíž konstrukce je jedna z níže uvedených:
-
čerpadlo s axiálním vstupem s vlastními ložisky (ESOB),
-
čerpadlo s axiálním vstupem v blokovém uspořádání (ESCC),
-
čerpadlo s axiálním vstupem v blokovém inline uspořádání (ESCCi),
-
vertikální vícestupňové (MS-V);
-
ponorné vícestupňové (MSS);
2)
„vodním čerpadlem s axiálním vstupem“ se rozumí ucpávkové jednostupňové hydrodynamické vodní čerpadlo s axiálním vstupem určené pro tlaky do 16 barů, se specifickými otáčkami ns v rozmezí 6 až 80 otáček/min., minimálním jmenovitým průtokem 6 m3/h (1,667·10-3 m3/s), maximálním výkonem na hřídeli 150 kW, maximální dopravní výškou 90 m při jmenovité rychlosti 1 450 otáček/min a maximální dopravní výškou 140 m při jmenovité rychlosti 2 900 otáček/min;
3)
„jmenovitým průtokem“ se rozumí dopravní výška a průtok, který výrobce zaručí za běžných provozních podmínek;
4)
„ucpávkovým“ se rozumí utěsnění styku hřídele mezi oběžným kolem a tělesem čerpadla a motorem. Hnací motor zůstává suchý;
5)
„vodním čerpadlem s axiálním vstupem s vlastními ložisky“ (ESOB) se rozumí vodní čerpadlo s axiálním vstupem s vlastními ložisky;
6)
„vodním čerpadlem s axiálním vstupem v blokovém uspořádání“ (ESCC) se rozumí vodní čerpadlo s axiálním vstupem, u nějž je prodloužená hřídel motoru i hřídelí čerpadla;
7)
„vodním čerpadlem s axiálním vstupem v blokovém inline uspořádání“ (ESCCi) se rozumí vodní čerpadlo, u nějž je vstup vody na stejné ose jako výstup vody;
8)
„vertikálním vícestupňovým vodním čerpadlem“ (MS-V) se rozumí ucpávkové vícestupňové (i 1) hydrodynamické vodní čerpadlo, v němž jsou oběžná kola namontována na vertikální rotující hřídeli, určené pro tlaky do 25 barů, s jmenovitou rychlostí 2 900 otáček/min a maximálním průtokem 100 m3/h (27,78·10-3 m3/s);
9)
„ponorným vícestupňovým vodním čerpadlem“ (MSS) se rozumí vícestupňové (i 1) hydrodynamické vodní čerpadlo s jmenovitým vnějším průměrem 4″ (10,16 cm) nebo 6″ (15,24 cm) určené pro provoz ve vrtech při jmenovité rychlosti 2 900 otáček/min při provozních teplotách v rozmezí 0 °C až 90 °C;
10)
„hydrodynamickým vodním čerpadlem“ se rozumí vodní čerpadlo, které dopravuje čistou vodu prostřednictvím hydrodynamických sil;
11)
„pístovým vodním čerpadlem“ se rozumí vodní čerpadlo, které dopravuje čistou vodu uzavřením objemu čisté vody a jejím vytlačením do místa výstupu;
12)
„samonasávacím vodním čerpadlem“ se rozumí vodní čerpadlo, které dopravuje čistou vodu a které je možno zapnout a/nebo provozovat i tehdy, je-li naplněno vodou jen částečně;
13)
„čistou vodou“ se rozumí voda s maximálním obsahem neabsorbovaných volných pevných látek ve výši 0,25 kg/m3 a maximálním obsahem rozpuštěných volných pevných látek ve výši 50 kg/m3 za předpokladu, že celkový obsah plynu ve vodě nepřesáhne objem nasycenosti. Jakékoliv přídatné látky potřebné k tomu, aby se zamezilo zamrzání vody až do - 0 °C, se nezohlední.
Definice pro účely příloh II až V jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
Požadavky na ekodesign
Požadavky na minimální účinnost, jakož i požadavky na informace pro hydrodynamická vodní čerpadla jsou stanoveny v příloze II.
Požadavky na ekodesign se začnou uplatňovat podle tohoto harmonogramu:
1)
od 1. ledna 2013 musí mít vodní čerpadla minimální účinnost definovanou v příloze II bodu 1 písm. a);
2)
od 1. ledna 2015 musí mít vodní čerpadla minimální účinnost definovanou v příloze II bodu 1 písm. b);
3)
od 1. ledna 2013 musí informace o vodních čerpadlech splňovat požadavky stanovené v bodu 2 přílohy II.
Dodržování požadavků na ekodesign bude hodnoceno a počítáno podle kritérií stanovených v příloze III.
U jiných parametrů ekodesignu uvedených v příloze I části 1 směrnice 2009/125/ES nejsou třeba žádné požadavky na ekodesign.
Článek 4
Posuzování shody
Postupem posuzování shody uvedeným v čl. 8 odst. 2 směrnice 2009/125/ES je interní kontrola designu uvedená v příloze IV zmíněné směrnice nebo systém řízení pro posuzování shody stanovený v příloze V zmíněné směrnice.
Článek 5
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Při provádění kontrol v rámci dohledu nad trhem uvedených v čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/125/ES použijí orgány členských států u požadavků na ekodesign stanovených v příloze II tohoto nařízení postup ověřování uvedený v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 6
Orientační referenční hodnoty
Orientační referenční hodnoty vodních čerpadel s nejlepšími výkonnostními parametry, která jsou dostupná na trhu v době, kdy toto nařízení vstupuje v platnost, jsou uvedeny v příloze V.
Článek 7
Přezkum
Nejpozději do čtyř let od vstupu tohoto nařízení v platnost ho Komise přezkoumá s ohledem na technologický pokrok a výsledek tohoto přezkumu předloží konzultačnímu fóru. Cílem přezkumu je zaujmout rozšířený přístup k danému produktu.
Komise do 1. ledna 2014 přezkoumá toleranční hodnoty použité v metodologii pro výpočet energetické účinnosti.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. června 2012.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 547/2012
(2012. gada 25. jūnijs)
par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/125/EK īstenošanu attiecībā uz ekodizaina prasībām ūdenssūkņiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Direktīvu 2009/125/EK, ar ko izveido sistēmu, lai noteiktu ekodizaina prasības ar enerģiju saistītiem ražojumiem (1), un jo īpaši tās 15. panta 1. punktu,
apspriedusies ar Ekodizaina apspriežu forumu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Direktīvu 2009/125/EK Komisijai jānosaka ekodizaina prasības attiecībā uz energopatēriņu ietekmējošiem ražojumiem, kuriem ir ievērojams pārdošanas un tirdzniecības apjoms, ievērojama ietekme uz vidi un kuriem bez pārlieku augstām izmaksām ir iespējams ievērojami samazināt ietekmi uz vidi.
(2)
Direktīvas 2009/125/EK 16. panta 2. punktā paredzēts, ka, saskaņā ar tās 19. panta 3. punktā minēto procedūru un ņemot vērā 15. panta 2. punktā noteiktos kritērijus, pēc konsultācijām ar Apspriežu forumu Komisijai pēc vajadzības jāievieš īstenošanas pasākumi attiecībā uz ražojumiem, ko izmanto elektromotoru sistēmās, piemēram, ūdenssūkņos.
(3)
Ūdenssūkņi, kas ir daļa no elektromotoru sistēmām, ir nozīmīgi dažādos sūknēšanas procesos. Šo sūknēšanas sistēmu energoefektivitāti ekonomiski izdevīgā veidā kopumā iespējams paaugstināt par aptuveni 20 % līdz 30 %. Galvenos ietaupījumus iespējams panākt, uzlabojot motorus, tomēr viens no ietaupījumus veicinošiem faktoriem ir energoefektīvu sūkņu izmantošana. Tāpēc ūdenssūkņi ir prioritārs ražojums, kam būtu jānosaka ekodizaina prasības.
(4)
Elektromotoru sistēmās izmanto dažādus energopatēriņu ietekmējošus ražojumus, piemēram, motorus, piedziņas, sūkņus un ventilatorus. Ūdenssūkņi ir viens no šādiem ražojumiem. Minimālās prasības motoriem ir noteiktas atsevišķā dokumentā, proti, Komisijas Regulā (EK) Nr. 640/2009 (2). Tāpēc ar šo regulu nosaka tikai minimālās prasības attiecībā uz ūdenssūkņu hidraulisko ražīgumu, neņemot vērā motorus.
(5)
Daudzi sūkņi ir iebūvēti citos ražojumos un netiek laisti tirgū atsevišķi. Lai pilnībā izmantotu enerģijas ekonomiski izdevīgas taupīšanas potenciālu, šīs regulas noteikumi būtu jāattiecina arī uz citos ražojumos iebūvētiem ūdenssūkņiem.
(6)
Komisija ir veikusi priekšizpēti, lai analizētu ar ūdenssūkņiem saistītos tehniskos, vides un ekonomiskos aspektus. Šis pētījums ir izstrādāts kopā ar iesaistītajām un ieinteresētajām aprindām no Savienības un trešām valstīm, un tā rezultāti ir darīti publiski pieejami.
(7)
Priekšizpēte liecina, ka ūdenssūkņi Eiropas Savienības tirgū tiek laisti lielā daudzumā. Nozīmīgākais vides aspekts visu aprites posmu laikā ir ūdenssūkņu enerģijas patēriņš to lietošanas posmā. 2005. gadā tas bija 109 TWh, kas atbilst 50 miljoniem tonnu CO2 emisiju. Prognozējams, ka, neveicot pasākumus šā patēriņa samazināšanai, 2020. gadā enerģijas patēriņš pieaugs līdz 136 TWh. Ir secināts, ka elektroenerģijas patēriņu lietošanas posmā iespējams ievērojami samazināt.
(8)
Priekšizpētes rezultāti liecina, ka elektroenerģijas patēriņš lietošanas posmā ir vienīgais būtiskais ar ražojuma konstrukciju saistītais ekodizaina parametrs no Direktīvas 2009/125/EK I pielikuma 1. daļā minētajiem parametriem.
(9)
Elektroenerģijas patēriņa samazinājumu ūdenssūkņu lietošanas posmā vajadzētu panākt, izmantojot tādas esošās ekonomiski izdevīgās nepatentētās tehnoloģijas, ar kurām var samazināt iegādes un ekspluatācijas kopējās izmaksas.
(10)
Ar ekodizaina prasībām visā Eiropas Savienībā būtu jāsaskaņo ūdenssūkņu energopatēriņa prasības, un tas palīdzēs pilnveidot iekšējā tirgus darbību un uzlabot šo ražojumu ekoloģiskos raksturlielumus.
(11)
Ražotājiem būtu jādod zināms laiks ražojumu konstrukcijas izmainīšanai. Šis laikposms būtu jānosaka tā, lai nepasliktinātu ūdenssūkņu funkcionalitāti un ņemtu vērā izmaksu ietekmi uz ražotājiem, jo īpaši uz mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, vienlaikus nodrošinot šīs regulas mērķu savlaicīgu sasniegšanu.
(12)
Energopatēriņš būtu jānosaka, izmantojot mūsdienīgas mērīšanas metodes, ar kurām iegūtie rezultāti ir ticami, precīzi un reproducējami, tostarp arī metodes, kas noteiktas harmonizētajos standartos, kurus pieņēmušas Eiropas standartizācijas iestādes, kas minētas I pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvā 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (3).
(13)
Šai regulai būtu jāpalielina tirgus piesātinātība ar tehnoloģijām, kas samazina ūdenssūkņu ietekmi uz vidi to aprites cikla laikā, lai tādējādi līdz 2020. gadam samazinātu elektroenerģijas patēriņu par 3,3 TWh salīdzinājumā ar situāciju, ja nekādi pasākumi netiktu veikti.
(14)
Saskaņā ar Direktīvas 2009/125/EK 8. panta 2. punktu ar šo regulu būtu jānosaka piemērojamās atbilstības novērtēšanas procedūras.
(15)
Lai atvieglotu atbilstības pārbaudes, ražotājiem tehniskajā dokumentācijā būtu jāsniedz informācija, kas minēta Direktīvas 2009/125/EK IV un V pielikumā.
(16)
Lai vēl vairāk ierobežotu ūdenssūkņu ietekmi uz vidi, to ražotājiem būtu jāsniedz attiecīga informācija par to demontāžu, utilizāciju vai iznīcināšanu aprites cikla beigās.
(17)
Būtu jāidentificē kritēriji tādām patlaban pieejamajām tehnoloģijām, kurām ir augsta energoefektivitāte. Tas palīdzēs nodrošināt informācijas plašu pieejamību un vieglu piekļuvi tai, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, un tas papildus veicinās to labāko pieejamo tehnoloģiju integrēšanu, kuras ļauj samazināt enerģijas patēriņu.
(18)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi saskaņā ar Direktīvas 2009/125/EK 19. panta 1. punktu izveidotā komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Šajā regulā noteiktas ekodizaina prasības tīra ūdens sūknēšanai paredzētu rotodinamisko ūdenssūkņu, tostarp arī citos ražojumos iebūvētu, laišanai tirgū.
2. Šī regula neattiecas uz:
a)
ūdenssūkņiem, kas īpaši paredzēti tīra ūdens sūknēšanai temperatūrā, kas zemāka par - 10 °C vai augstāka par 120 °C, izņemot attiecībā uz II pielikuma 2. punkta 11. līdz 13. apakšpunktā noteiktajām prasībām par informāciju par ražojumiem;
b)
ūdenssūkņiem, kas paredzēti lietojumam ugunsdzēsībā;
c)
tilpuma ūdenssūkņiem;
d)
pašuzsūcošiem ūdenssūkņiem.
2. pants
Definīcijas
Papildus Direktīvā 2009/125/EK noteiktajām izmanto šādas definīcijas:
1)
“ūdenssūknis” ir iekārtas hidrauliskā daļa, kas ar fizisku vai mehānisku darbību pārvieto tīru ūdeni, un tam ir kāda no šādām konstrukcijām:
-
gala iesūces ūdenssūknis ar iebūvētiem gultņiem (ESOB),
-
cieši savienots gala iesūces ūdenssūknis (ESCC),
-
gala iesūces cieši savienots ūdens līnijsūknis (ESCCi),
-
vertikāls vairākpakāpju ūdenssūknis (MS-V),
-
iegremdējams vairākpakāpju ūdenssūknis (MSS);
2)
“gala iesūces ūdenssūknis” ir vienpakāpes gala iesūces rotodinamiskais ūdenssūknis ar blīvslēgu, kas paredzēts spiedienam līdz 16 bar, ar īpatnējo ātrumu ns diapazonā no 6 līdz 80 apgr./min, minimālo nominālo plūsmu 6 m3/h (1,667·10-3 m3/s), maksimālo vārpstas jaudu 150 kW, maksimālo spiedienaugstumu 90 m pie nominālā ātruma 1 450 apgr./min un maksimālo spiedienaugstumu 140 m pie nominālā ātruma 2 900 apgr./min;
3)
“nominālā plūsma” ir spiedienaugstums un plūsma, ko ražotājs garantē normālos ekspluatācijas apstākļos;
4)
“ar blīvslēgu” nozīmē hermetizētu vārpstas savienojumu starp darba ratu sūkņa korpusā un motoru. Piedziņas motora komponents saglabājas sauss;
5)
“gala iesūces ūdenssūknis ar iebūvētiem gultņiem” (ESOB) ir gala iesūces ūdenssūknis ar iebūvētiem gultņiem;
6)
“cieši savienots gala iesūces ūdenssūknis” (ESCC) ir gala iesūces ūdenssūknis, kura motora vārpsta ir pagarināta, tādējādi kļūstot arī par sūkņa vārpstu;
7)
“gala iesūces cieši savienots ūdens līnijsūknis” (ESCCi) ir ūdenssūknis, kuram sūkņa ūdens ieplūdes un izplūdes atvere atrodas uz vienas ass;
8)
“vertikāls daudzpakāpju ūdenssūknis” (MS-V) ir daudzpakāpju (i 1) rotodinamiskais ūdenssūknis ar blīvslēgu, kurā darba rati ir uzmontēti uz vertikālas rotējošas vārpstas, kas paredzēts spiedienam līdz 25 bar, ar nominālo ātrumu 2 900 apgr./min un maksimālo plūsmu 100 m3/h (27,78·10-3 m3/s);
9)
“iegremdējams daudzpakāpju ūdenssūknis” (MSS) ir daudzpakāpju (i 1) rotodinamiskais ūdenssūknis ar nominālo ārējo diametru 4 collas (10,16 cm) vai 6 collas (15,24 cm), ko paredzēts izmantot urbumā, ar nominālo ātrumu 2 900 apgr./min un ekspluatācijas temperatūru diapazonā no 0 °C līdz 90 °C;
10)
“rotodinamisks ūdenssūknis” ir ūdenssūknis, kas pārvieto tīru ūdeni, izmantojot hidrodinamiskos spēkus;
11)
“tilpuma ūdenssūknis” ir ūdenssūknis, kas pārvieto tīru ūdeni, norobežojot tīra ūdens daudzumu un spiežot šo daudzumu uz sūkņa izvadu;
12)
“pašuzsūcošs ūdenssūknis” ir ūdenssūknis, kas pārvieto tīru ūdeni un kurš var sākt darboties un/vai turpināt darboties arī tad, ja tas tikai daļēji piepildīts ar ūdeni;
13)
“tīrs ūdens” ir ūdens, kurā maksimālais neabsorbējošu brīvu cieto daļiņu saturs ir 0,25 kg/m3 un kurā maksimālais izšķīdušu daļiņu daudzumu ir 50 kg/m3, ar nosacījumu, ka kopējais gāzes saturs ūdenī nepārsniedz piesātinājuma tilpumu. Neņem vērā piedevas, kas vajadzīgas, lai novērstu ūdens sasalšanu līdz -10 °C.
Definīcijas, ko izmanto II līdz V pielikumā, dotas I pielikumā.
3. pants
Ekodizaina prasības
Prasības par rotodinamisko ūdenssūkņu minimālo efektivitāti un prasības par informāciju ir noteiktas II pielikumā.
Ekodizaina prasības piemēro šādos termiņos:
1)
no 2013. gada 1. janvāra ūdenssūkņu minimālā efektivitāte ir tāda, kā noteikts II pielikuma 1. punkta a) apakšpunktā;
2)
no 2015. gada 1. janvāra ūdenssūkņu minimālā efektivitāte ir tāda, kā noteikts II pielikuma 1. punkta b) apakšpunktā;
3)
no 2013. gada 1. janvāra informācija par ūdenssūkņiem atbilst II pielikuma 2. punktā noteiktajām prasībām.
Atbilstību ekodizaina prasībām mēra un aprēķina saskaņā ar III pielikumā noteiktajām prasībām.
Ekodizaina prasības nav jāpiemēro nevienam citam ekodizaina parametram, kas minēts Direktīvas 2009/125/EK I pielikuma 1. daļā.
4. pants
Atbilstības novērtēšana
Atbilstības novērtēšanas procedūra, kas minēta Direktīvas 2009/125/EK 8. panta 2. punktā, ir konstrukcijas iekšējā kontrole [iekšējā dizaina kontrole], kas noteikta minētās direktīvas IV pielikumā, vai atbilstības noteikšanas vadības sistēma, kas noteikta minētās direktīvas V pielikumā.
5. pants
Verifikācijas procedūra tirgus uzraudzības nolūkā
Veicot Direktīvas 2009/125/EK 3. panta 2. punktā minētās tirgus uzraudzības pārbaudes, attiecībā uz šīs regulas II pielikumā noteiktajām ekodizaina prasībām dalībvalstu iestādes piemēro šīs regulas IV pielikumā noteikto verifikācijas procedūru.
6. pants
Indikatīvi kritēriji
Indikatīvie kritēriji ūdenssūkņiem ar labākajiem raksturlielumiem, kas pieejami tirgū šīs regulas spēkā stāšanās laikā, ir norādīti šīs regulas V pielikumā.
7. pants
Pārskatīšana
Komisija, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, pārskata šo regulu un ne vēlāk kā četrus gadus pēc tās stāšanās spēkā iesniedz šādas pārskatīšanas rezultātu Apspriežu forumam. Pārskatīšanas mērķis ir pieņemt paplašinātu pieeju attiecībā uz ražojumiem.
Komisija līdz 2014. gada 1. janvārim pārskata energoefektivitātes aprēķināšanas metodoloģijā izmantotās pielaides.
8. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 25. jūnijā