NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 108/2010
ze dne 8. února 2010
o změně nařízení (ES) č. 1974/2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na článek 91 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovilo jednotný právní rámec pro podporu rozvoje venkova v celém Společenství z EZFRV. Nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (2) tento rámec doplnilo zavedením podrobných prováděcích pravidel.
(2)
Ustanovení čl. 38 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 výslovně uvádí, že pro platby související se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (3), se stanoví podrobná pravidla, včetně maximální částky podpory.
(3)
Podle čl. 11 odst. 7 směrnice 2000/60/ES jsou členské státy povinny stanovit program opatření pro každé povodí do dne 22. prosince 2009. V souladu s čl. 11 odst. 2 uvedené směrnice musí tato opatření zahrnovat základní opatření včetně opatření vyžadovaných již k provádění právních předpisů Unie pro ochranu vod, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 3 uvedené směrnice, a v případě nutnosti doplňující opatření, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 4, která mohou představovat kterýkoli druh opatření uvedených v části B přílohy VI uvedené směrnice nebo jiné druhy opatření nezahrnuté v uvedené příloze. Zatímco dobrovolná opatření a některá závazná opatření mohou již mít oporu v článcích 31 a 39 nařízení (ES) č. 1698/2005, podrobná pravidla pro provedení čl. 38 odst. 2 uvedeného zařízení je třeba vymezit tak, aby pokryla jiná závazná opatření.
(4)
Aby se zabránilo překrývání mezi podporou na dodržování norem uvedenou v článku 31 nařízení (ES) č. 1698/2005, jejímž cílem je kompenzace dočasných znevýhodnění příjemců kvůli povinnosti přijmout v určitých oblastech normy Unie, na jedné straně a platbou podle článku 38 uvedeného nařízení související se směrnicí 2000/60/ES, jejímž cílem je kompenzace trvalých znevýhodnění příjemců kvůli povinnosti splnit stanovené požadavky pro dosažení environmentálních cílů uvedené směrnice, na straně druhé, mělo by být vypracováno ustanovení, pomocí kterého by bylo možno provést rozlišení na základě druhů příslušných operací.
(5)
Směrnice 2000/60/ES stanoví společné zásady a rámec pro činnost Unie v oblasti vodní politiky. Veškeré právní předpisy Unie o vodách jsou koordinovány v rámci uvedené směrnice, která zrušila a nahradila několik směrnic o vodách a jejíž „programy opatření“ obsahují opatření, která jsou stanovena předcházejícími stále platnými směrnicemi o vodách, jakož i doplňující opatření potřebná pro dosažení cílů samotné směrnice 2000/60/ES. S ohledem na výše uvedené a vzhledem k tomu, že část požadavků formálně souvisejících s prováděním směrnice 2000/60/ES v podstatě vyplývá z jiných právních předpisů Unie pro ochranu vod a již byla nebo měla být členskými státy provedena, neměly by být náklady a ušlé příjmy, které se mohou projevit v současné době jako důsledek uplatnění uvedených požadavků, považovány za způsobilé pro poskytnutí náhrady. Kromě toho čl. 4 odst. 9 směrnice 2000/60/ES stanoví, že by uplatňování nových ustanovení uvedené směrnice mělo zaručit přinejmenším stejnou úroveň ochrany jako stávající právní předpisy Společenství. Zdá se tedy přiměřené a vhodné vyloučit náhradu nákladů a ušlých příjmů s odkazem na požadavky související s prováděním směrnice 2000/60/ES vyplývající z jiných právních předpisů Unie na ochranu vod a zároveň poskytovat podporu pouze na požadavky, které přesahují úroveň ochrany právních předpisů Unie existujících v době přijetí uvedené směrnice.
(6)
Kromě toho je již část právních předpisů související s prováděním směrnice 2000/60/ES zahrnuta v podmíněnosti. Příjemci plateb podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005 musí již respektovat právní požadavky na řízení a dobré zemědělské podmínky a podmínky životního prostředí stanovené v článcích 5 a 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (4), které stanovilo společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce, a v přílohách II a III uvedeného nařízení. Neměly by tedy být poskytovány žádné náhrady s odkazem na požadavky související s prováděním směrnice 2000/60/ES, které jsou zároveň požadavky vyplývajícími z podmíněnosti.
(7)
V důsledku provádění směrnice 2000/60/ES mohou být zavedeny různé úrovně omezení pro zemědělce. Trvalé náhrady by měly být povoleny pouze v případě podstatných znevýhodnění.
(8)
Měla by být stanovena maximální výše podpory. Kromě toho by měla být stanovena minimální výše trvalé podpory s ohledem na skutečnost, že náhrady by měly být přiznávány pouze v případech podstatného znevýhodnění, a mělo by být vypracováno ustanovení pro překročení maximální výše s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které je nutno odůvodnit v programech rozvoje venkova.
(9)
Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se mění takto:
1)
Za článek 26 se vkládá nový článek 26a, který zní:
„Článek 26a
1. Pokud se týká provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (5), druhy operací, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle článku 38 nařízení (ES) č. 1698/2005, nejsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle článku 31 uvedeného nařízení.
2. Podpora podle čl. 38 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 související se směrnicí 2000/60/ES se poskytuje pouze s ohledem na vzniklé náklady a ušlé příjmy, které jsou výsledkem znevýhodnění spojených se zvláštními požadavky, které:
a)
byly zavedeny směrnicí 2000/60/ES, jsou v souladu s programy opatření plánů povodí za účelem dosažení environmentálních cílů uvedené směrnice a přesahují opatření vyžadovaná pro provedení jiných právních předpisů Unie pro ochranu vod;
b)
přesahují právní požadavky na řízení a dobré zemědělské podmínky a podmínky životního prostředí stanovené v článcích 5 a 6 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (6) a v přílohách II a III uvedeného nařízení;
c)
přesahují úroveň ochrany právních předpisů Unie existujících v době přijetí směrnice 2000/60/ES, jak je stanoveno v čl. 4 odst. 9 směrnice 2000/60/ES; a
d)
nařizují významné změny v typu využití půdy a/nebo významná omezení v zemědělské praxi, jejichž výsledkem je značná ztráta příjmů.
3. Pokud se týká výše roční podpory, použijí se tyto podmínky:
a)
výše podpory se stanoví nad minimální úrovní 50 EUR na hektar využívané zemědělské plochy (dále jen VZP);
b)
maximální výše podpory nepřesáhne částku 200 EUR na hektar VZP.
Odchylně od písmene b) prvního pododstavce:
a)
počáteční maximální výše podpory na období nepřesahující pět let nepřesáhne částku 500 EUR na hektar VZP;
b)
maximální částky mohou být zvýšeny s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem, které musí být odůvodněny v programech pro rozvoj venkova.
2)
Příloha II se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 8. února 2010.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 108/2010
(2010. gada 8. februāris),
ar kuru groza Komisijas Regulu (EK) Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2005. gada 20. septembra Regulu (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (1) un jo īpaši tās 91. pantu,
tā kā:
(1)
Ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 izveidoja vienotu tiesisko regulējumu atbalstam lauku attīstībai no ELFLA visā Kopienā. Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1974/2006 (2) minēto regulējumu papildināja, ieviešot sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus.
(2)
Regulas (EK) Nr. 1698/2005 38. panta 2. punktā ir noteikts, ka maksājumiem, kas ir saistīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīvu 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (3), paredz sīki izstrādātus noteikumus, tostarp maksimālo atbalsta summu.
(3)
Saskaņā ar Direktīvas 2000/60/EK 11. panta 7. punktu dalībvalstīm pasākumu programma katram upju baseinu apgabalam ir jāsagatavo līdz 2009. gada 22. decembrim. Saskaņā ar minētās direktīvas 11. panta 2. punktu šajos pasākumos jāietver pamatpasākumi, tostarp pasākumi, kas vajadzīgi, lai īstenotu Savienības tiesību aktus ūdens resursu aizsardzībai, kā noteikts minētās direktīvas 11. panta 3. punktā, un vajadzības gadījumā papildpasākumi, kuri, kā noteikts 11. panta 4. punktā, var būt jebkāda veida pasākumi, kas uzskaitīti minētās direktīvas VI pielikuma B daļā, vai citi minētajā pielikumā neuzskaitīti pasākumi. Kaut arī brīvprātīgiem pasākumiem un dažiem obligātiem pasākumiem var būt paredzēts atbalsts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 31. un 39. pantu, ir jānosaka sīki izstrādāti noteikumi minētās regulas 38. panta 2. punkta īstenošanai, lai aptvertu citus obligātus pasākumus.
(4)
Lai izvairītos no pārklāšanās starp Regulas (EK) Nr. 1698/2005 31. pantā minēto atbalstu standartu ievērošanai, no vienas puses, kura mērķis ir kompensēt pagaidu nelabvēlīgos faktorus, kas saņēmējam radīti, nosakot pienākumu pielāgot darbību atbilstīgi Savienības standartiem dažās jomās, un saskaņā ar minētās regulas 38. pantu veikto maksājumu, kurš ir saistīts ar Direktīvu 2000/60/EK, no otras puses, un kura mērķis ir kompensēt pastāvīgus nelabvēlīgus faktorus, kas saņēmējam radīti, nosakot pienākumu ievērot konkrētas prasības, lai izpildītu minētās direktīvas vides aizsardzības mērķus, ir jāparedz noteikums, ar kuru nošķir attiecīgos darbību veidus.
(5)
Direktīvā 2000/60/EK ir paredzēti vienoti principi un sistēma Savienības rīcībai ūdens resursu politikas jomā. Savienības tiesību akti par ūdens resursiem tiek saskaņoti atbilstīgi minētajai direktīvai, ar kuru tika atceltas un aizstātas vairākas ūdens resursu direktīvas un kuras “pasākumu programmās” ir ietverti pasākumi, kas ir paredzēti aizvien spēkā esošajās iepriekšējās ūdens resursu direktīvās, kā arī papildu pasākumi, kas ir vajadzīgi, lai izpildītu pašas Direktīvas 2000/60/EK mērķus. Ņemot vērā to, ka daļa prasību, kas oficiāli ir saistītas ar Direktīvas 2000/60/EK īstenošanu, pēc būtības izriet no citiem Savienības tiesību aktiem par ūdens resursu aizsardzību un ka dalībvalstis šīs prasības ir izpildījušas vai tām jau ir jābūt izpildītām, izmaksas un neiegūtos ienākumus, kas šobrīd, iespējams, rodas minēto prasību piemērošanas dēļ, nav jāuzskata par atbilstīgiem kompensācijas saņemšanai. Turklāt Direktīvas 2000/60/EK 4. panta 9. punktā ir paredzēts, ka, piemērojot jaunus minētās direktīvas noteikumus, ir jāgarantē vismaz tāds pats aizsardzības līmenis, kādu nodrošina spēkā esošie Kopienas tiesību akti. Tādējādi, šķiet, ir atbilstīgi un piemēroti noteikt, ka kompensācija nav jāmaksā par izmaksām un neiegūtiem ienākumiem saistībā ar prasībām, kas ir saistītas ar Direktīvas 2000/60/EK īstenošanu un izriet no citiem Savienības tiesību aktiem par ūdens resursu aizsardzību, un ka atbalstu var sniegt tikai tādu prasību gadījumā, kuras pārsniedz aizsardzības līmeni, kas paredzēts minētās direktīvas pieņemšanas laikā spēkā esošajos Savienības tiesību aktos.
(6)
Turklāt daļa tiesību aktu, kas ir saistīti ar Direktīvas 2000/60/EK īstenošanu, jau ir iekļauti savstarpējās atbilstības sistēmā. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 38. pantu veikto maksājumu saņēmējiem ir jāievēro likumā noteiktās pārvaldības prasības un jāuztur labs lauksaimniecības un vides stāvoklis, kā tas attiecīgi paredzēts 5. un 6. pantā Padomes Regulā (EK) Nr. 73/2009 (4), kurā ir paredzēti kopēji noteikumi tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku, kā arī ir izveidotas dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un minētās regulas II un III pielikumā. Tādējādi kompensācija nav jāpiešķir saistībā ar prasībām, kas ir saistītas ar Direktīvas 2000/60/EK īstenošanu, jo arī tās ir savstarpējās atbilstības prasības.
(7)
Īstenojot Direktīvu 2000/60/EK, var ieviest dažāda līmeņa ierobežojumus lauksaimniekiem. Pastāvīgu kompensāciju jāpiešķir tikai būtisku nelabvēlīgu faktoru gadījumā.
(8)
Jānosaka maksimālā atbalsta summa. Turklāt jānosaka pastāvīgā atbalsta minimālā summa, lai atspoguļotu to, ka kompensācija ir jāpiešķir tikai būtisku nelabvēlīgu faktoru gadījumā, un jāparedz noteikums par maksimālās summas pārsniegšanu, ņemot vērā īpašus apstākļus, kas jāpamato lauku attīstības programmās.
(9)
Tādēļ ir attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1974/2006.
(10)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauku attīstības komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1974/2006 groza šādi.
1.
Pēc regulas 26. panta iekļauj šādu 26.a pantu:
“26.a pants
1. Saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (5) īstenošanu darbību veidi, kas ir tiesīgi saņemt atbalstu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 38. pantu, nav tiesīgi saņemt atbalstu saskaņā ar minētās regulas 31. pantu.
2. Regulas (EK) Nr. 1698/2005 38. panta 1. punktā paredzēto atbalstu, kas ir saistīts ar Direktīvu 2000/60/EK, sniedz tikai attiecībā uz izmaksām un neiegūtajiem ienākumiem, ko rada nelabvēlīgi faktori, kuri ir saistīti ar konkrētām prasībām, kas:
a)
tika ieviestas ar Direktīvu 2000/60/EK, ir saskaņā ar upes baseina apsaimniekošanas plānu pasākumu programmām, lai izpildītu minētās direktīvas vides aizsardzības mērķus, un pārsniedz pasākumus, kuri ir vajadzīgi, lai īstenotu citus Savienības tiesību aktus par ūdens resursu aizsardzību;
b)
pārsniedz likumā noteiktās pārvaldības prasības un prasības par labu lauksaimniecības un vides stāvokli, kā paredzēts Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 (6) 5. un 6. pantā un minētās regulas II un III pielikumā;
c)
pārsniedz aizsardzības līmeni, kas paredzēts Direktīvas 2000/60/EK pieņemšanas laikā spēkā esošajos Savienības tiesību aktos, kā noteikts Direktīvas 2000/60/EK 4. panta 9. punktā; un
d)
paredz būtiskas izmaiņas saistībā ar zemes izmantojuma veidu un/vai būtiskus lauksaimniecības prakses ierobežojumus, kuri rada būtisku ienākumu samazinājumu.
3. Saistībā ar ikgadējo atbalsta summu piemēro šādus nosacījumus:
a)
atbalsta minimālā summa ir EUR 50 par katru izmantotās lauksaimniecības zemes platības (turpmāk “ILZP”) hektāru,
b)
atbalsta maksimālā summa nepārsniedz EUR 200 par ILZP hektāru.
Atkāpjoties no pirmās daļas b) punkta:
a)
atbalsta sākotnējā maksimālā summa uz laikposmu, kas nav ilgāks par pieciem gadiem, nepārsniedz EUR 500 par ILZP hektāru;
b)
maksimālās summas drīkst palielināt, ņemot vērā īpašus apstākļus, kas jāpamato lauku attīstības programmās.
2.
Regulas II pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 8. februārī