PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 21. srpna 2012
podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů Uruguayskou východní republikou v souvislosti s automatizovaným zpracováváním osobních údajů
(oznámeno pod číslem C(2012) 5704)
(Text s významem pro EHP)
(2012/484/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se směrnicí 95/46/ES jsou členské státy povinny zajistit, aby k předávání osobních údajů do třetí země docházelo, pouze pokud dotyčná třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany a pokud budou před předáním údajů dodržovány právní předpisy členských států provádějící ostatní ustanovení směrnice.
(2)
Komise může dospět k závěru, že třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany. Takové zemi mohou členské státy předávat osobní údaje, aniž by byly nutné dodatečné záruky.
(3)
V souladu se směrnicí 95/46/ES má být úroveň ochrany údajů hodnocena s ohledem na všechny okolnosti související s předáním nebo předáváním údajů, a to se zvláštním zřetelem na celou řadu podmínek týkajících se předávání a uvedených v článku 25 této směrnice.
(4)
S ohledem na rozdíly v přístupu třetích zemí k ochraně údajů by mělo být dbáno na to, aby hodnocení odpovídající úrovně této ochrany a uplatňování všech rozhodnutí na základě čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES nebyla svévolně nebo neodůvodněně diskriminační vůči třetím zemím, kde jsou obdobné podmínky, nebo mezi nimi, a aby nevytvářela skrytou překážku obchodu s ohledem na stávající mezinárodní závazky Evropské unie.
(5)
Ústava Uruguayské východní republiky přijatá v roce 1967 výslovně neuznává právo na soukromí ani právo na ochranu osobních údajů. Seznam základních práv však není konečný, jelikož v článku 72 ústavy je stanoveno, že „uvedení práv, povinností a záruk v ústavě nevylučuje ostatní práva, povinnosti a záruky, jež jsou neodmyslitelně spjaty s osobností člověka nebo které vyplývají z republikánské formy vlády“. Paragraf 1 zákona č. 18.331 o ochraně osobních údajů a opravném prostředku „Habeas Data“ ze dne 11. srpna 2008 (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) jednoznačně uvádí, že „člověku je vlastní právo na ochranu osobních údajů, a je proto obsaženo v článku 72 ústavy republiky“. V článku 332 ústavy je uvedeno, že uplatňování pravidel obsažených v této ústavě, která uznávají práva jednotlivců, jakož i pravidel přiznávajících práva a ukládajících povinnosti orgánům veřejné správy, by nemělo být znemožněno neexistencí příslušných předpisů, nýbrž tyto budou nahrazeny použitím základů podobných zákonů, právních zásad a obecně uznávaných doktrín.
(6)
Právní normy ochrany osobních údajů v Uruguayské východní republice vycházejí především ze standardu stanoveného směrnicí 95/46/ES a jsou uvedeny v zákoně č. 18.331 o ochraně osobních údajů a opravném prostředku „Habeas Data“ (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de „Habeas Data“) ze dne 11. srpna 2008. Tento zákon se vztahuje jak na fyzické, tak na právnické osoby.
(7)
Tento zákon je dále doplněn vyhláškou č. 414/009 ze dne 31. srpna 2009, která byla přijata za účelem vyjasnění některých aspektů zákona a stanovení podrobné úpravy organizace, pravomocí a fungování orgánu dohlížejícího na ochranu údajů. V preambuli vyhlášky se uvádí, že v této věci je vhodné přizpůsobit vnitrostátní právní systém nejuznávanějšímu srovnatelnému právnímu režimu, a to v zásadě režimu stanovenému evropskými zeměmi prostřednictvím směrnice 95/46/ES.
(8)
Ustanovení o ochraně údajů jsou obsažena rovněž v řadě zvláštních právních předpisů, kterými je upraveno vytváření a správa databází, zejména v právních předpisech, které upravují určité veřejné rejstříky (veřejných listin, průmyslového vlastnictví a obchodních značek, osobních úkonů, nemovitostí, těžebních práv, nebo úvěrové solventnosti). Ve smyslu článku 332 ústavy se zákon č. 18.331 dodatečně k těmto předpisům používá ve vztahu k těm otázkám, jež nejsou upraveny zvláštními právními předpisy.
(9)
Právní normy o ochraně údajů uplatňované v Uruguayské východní republice obsahují všechny základní zásady nezbytné pro zajištění odpovídající úrovně ochrany fyzických osob a současně stanoví výjimky a omezení pro ochranu důležitých veřejných zájmů. Do těchto právních norem o ochraně údajů a výjimek se promítají zásady stanovené ve směrnici 95/46/ES.
(10)
Uplatňování právních norem o ochraně údajů je zaručeno správními a soudními opravnými prostředky, zejména žalobou „habeas data“, která subjektu údajů umožňuje pohnat správce údajů před soud za účelem vymožení svého práva na přístup k údajům, jejich opravu a výmaz, a dále nezávislým dohledem prováděným orgánem dozoru (Útvar pro regulaci a kontrolu osobních údajů, Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP)), který je vybaven pravomocí vyšetřovat, zasahovat a sankcionovat v souladu s článkem 28 směrnice 95/46/ES, a který koná zcela nezávisle. Kterákoli zainteresovaná strana má navíc právo vymáhat soudní cestou náhradu škody, kterou utrpěla v důsledku protiprávního zpracování jejích osobních údajů.
(11)
Uruguayské orgány na ochranu osobních údajů poskytly vysvětlení a záruky ohledně způsobu výkladu uruguayského práva a poskytly záruky ohledně provádění uruguayských předpisů na ochranu údajů v souladu s takovým výkladem. Uruguayské orgány na ochranu údajů vysvětlily, že podle článku 332 ústavy se zákon č. 18.331 používá dodatečně ke zvláštním právním předpisům, které upravují vytváření a správu specifických databází, ve vztahu k těm otázkám, které tyto zvláštní právní nástroje neupravují. Stejně tak vysvětlily, že pokud jde o seznamy uvedené v paragrafu 9 C) zákona č. 18.331, a které nevyžadují souhlas subjektu údajů se zpracováním, ze zákona se uplatňují také práva subjektů údajů, zejména zásady omezení účelu a přiměřenosti údajů, a že tato práva jsou pod dohledem orgánů pro ochranu údajů. Co se týče zásady transparentnosti, uruguayské orgány pro ochranu údajů informovaly, že ve všech případech se uplatňuje povinnost poskytnout subjektu údajů nezbytné informace. Pokud jde o právo na přístup k údajům, orgán na ochranu údajů vysvětlil, že při podání žádosti stačí, když subjekt údajů prokáže svou totožnost. Uruguayské orgány pro ochranu údajů objasnily, že výjimky týkající se zásady předávání údajů do jiných zemí, které jsou uvedeny v paragrafu 23 odst. 1 zákona č. 18.331, nelze chápat v tom smyslu, že mají širší uplatnění, než jaké je uvedeno v čl. 26 odst. 1 směrnice 95/46/ES.
(12)
Toto rozhodnutí přihlíží k uvedeným vysvětlením a zárukám a vychází z nich.
(13)
Uruguayská východní republika je také smluvní stranou Americké úmluvy o lidských právech (Pakt ze San José, Costa Rica) ze dne 22. listopadu 1969, která vstoupila v platnost dne 18. července 1978 (3). Článek 11 této úmluvy stanoví právo na soukromí a v článku 30 je uvedeno, že omezení uplatnění nebo využití práv či svobod, které úmluva uznává, lze použít podle této úmluvy pouze v souladu s právními předpisy přijatými v obecném zájmu a v souladu s účelem, pro který bylo takové omezení přijato (článek 30). Uruguayská východní republika se navíc podřizuje jurisdikci Meziamerického soudu pro lidská práva. Poté co příslušný poradní výbor vydal kladné stanovisko, vyzvali zástupci ministrů Rady Evropy na svém 1118. zasedání dne 6. července 2011 Uruguayskou východní republiku, aby přistoupila k Úmluvě o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů (ETS č. 108) a k jejímu dodatkovému protokolu (ETS č. 118) (4).
(14)
Uruguayskou východní republiku je proto třeba považovat za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů podle směrnice 95/46/ES.
(15)
Toto rozhodnutí by se mělo týkat přiměřenosti ochrany zajištěné v Uruguayské východní republice s cílem splnit požadavky čl. 25 odst. 1 směrnice 95/46/ES. Nemělo by se týkat jiných podmínek či omezení, které provádějí jiná ustanovení zmíněné směrnice, a které se týkají zpracování osobních údajů v členských státech.
(16)
V zájmu transparentnosti, a aby příslušné orgány v členských státech zajistily ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů, je nezbytné uvést výjimečné okolnosti, za nichž může být odůvodněno pozastavení určitých toků údajů, bez ohledu na zjištění odpovídající úrovně ochrany.
(17)
Komise by měla sledovat, jak toto rozhodnutí funguje, a veškeré relevantní poznatky sdělovat výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES. Sledování by se mělo zaměřit mimo jiné na režim předávání údajů, který Uruguayská východní republika používá v rámci mezinárodních smluv.
(18)
Pracovní skupina pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů, zřízená podle článku 29 směrnice 95/46/ES, předložila kladné stanovisko k úrovni ochrany osobních údajů, k němuž bylo přihlédnuto při přípravě tohoto rozhodnutí (5).
(19)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 31 odst. 1 směrnice 95/46/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Pro účely čl. 25 odst. 2 směrnice 95/46/ES se Uruguayská východní republika považuje za zemi zajišťující odpovídající úroveň ochrany osobních údajů předávaných z Evropské unie.
2. V příloze tohoto rozhodnutí je uveden příslušný orgán dozoru Uruguayské východní republiky pro uplatňování právních norem ochrany údajů v Uruguayské východní republice.
Článek 2
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci příslušných orgánů členských států přijímat opatření, která zajišťují, aby byly dodržovány vnitrostátní předpisy přijaté na základě jiných ustanovení než článku 25 směrnice 95/46/ES, mohou tyto orgány vykonávat své stávající pravomoci, aby pozastavily předávání údajů příjemci v Uruguayské východní republice s cílem chránit fyzické osoby v souvislosti se zpracováním jejich osobních údajů v těchto případech:
a)
pokud příslušný uruguayský orgán zjistí, že příjemce nedodržuje standardy uplatňované v oblasti ochrany, nebo
b)
pokud existuje důvodná pravděpodobnost, že normy ochrany jsou porušovány, a pokud se lze důvodně domnívat, že příslušný uruguayský orgán včas nepřijal nebo nepřijme odpovídající opatření nezbytná pro vyřešení dané věci; pokud by pokračování v předávání údajů vyvolalo bezprostřední riziko vzniku vážné újmy subjektům údajů a pokud příslušné orgány členského státu za daných okolností vyvinuly přiměřené úsilí o informování strany odpovědné za zpracování údajů usazené v Uruguayské východní republice a poskytly jí příležitost zaujmout stanovisko.
2. Pozastavení předávání údajů skončí, jakmile je zajištěno dodržování norem ochrany a jakmile je o této skutečnosti informován příslušný orgán členského státu.
Článek 3
1. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o přijetí opatření podle článku 2.
2. Členské státy a Komise se rovněž vzájemně informují o případech, kdy opatření přijatá subjekty pověřenými zajištěním dodržování norem ochrany v Uruguayské východní republice nejsou dostatečná.
3. Pokud informace shromážděné podle článku 2 a podle odstavců 1 a 2 tohoto článku prokážou, že kterýkoli subjekt pověřený zajištěním dodržování norem ochrany v Uruguayské východní republice neplní účinně svou úlohu, uvědomí o tom Komise příslušný uruguayský orgán a v případě potřeby předloží návrh opatření postupem podle čl. 31 odst. 2 směrnice 95/46/ES s cílem zrušit toto rozhodnutí, pozastavit je nebo omezit jeho oblast působnosti.
Článek 4
Komise sleduje provádění tohoto rozhodnutí a jakékoli předmětné poznatky sdělí výboru zřízenému podle článku 31 směrnice 95/46/ES, včetně jakýchkoliv důkazů, které by mohly mít vliv na hodnocení prováděné podle článku 1 tohoto rozhodnutí, zda je úroveň ochrany v Uruguayské východní republice odpovídající ve smyslu článku 25 směrnice 95/46/ES, a jakýchkoliv důkazů, že se toto rozhodnutí provádí diskriminačním způsobem.
Článek 5
Členské státy přijmou veškerá opatření, která jsou nezbytná pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím, do tří měsíců od data jeho zveřejnění.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 21. srpna 2012.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2012. gada 21. augusts)
par personas datu pietiekamu aizsardzību Urugvajas Austrumu Republikā attiecībā uz personas datu automatizētu apstrādi atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 95/46/EK
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 5704)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/484/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvu 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (1) un jo īpaši tās 25. panta 6. punktu,
apspriedusies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju (2),
tā kā:
(1)
Atbilstīgi Direktīvai 95/46/EK dalībvalstīm būtu jāparedz tas, ka personas datus var nodot trešai valstij tikai tad, ja attiecīgā trešā valsts nodrošina pietiekamu aizsardzības līmeni un ja pirms nosūtīšanas ievēroti dalībvalstu tiesību akti, ar kuriem īsteno citus minētās direktīvas noteikumus.
(2)
Komisija var atzīt, ka trešā valsts nodrošina pietiekamu aizsardzības līmeni. Tādā gadījumā personas datus no dalībvalstīm var nosūtīt bez papildu garantijām.
(3)
Atbilstīgi Direktīvai 95/46/EK datu aizsardzības līmenis būtu jānovērtē, ņemot vērā visus apstākļus, kādos tiek veikta viena datu nosūtīšanas darbība vai vairākas datu nosūtīšanas darbības, un īpašu uzmanību pievēršot vairākiem elementiem, kas ir būtiski nosūtīšanai un kas uzskaitīti direktīvas 25. pantā.
(4)
Ņemot vērā trešo valstu dažādās pieejas datu aizsardzībai, būtu jāveic atbilstības novērtējums un ikviens lēmums, kurš pamatojas uz Direktīvas 95/46/EK 25. panta 6. punktu, būtu jāpieņem un jāizpilda tādā veidā, lai tas neradītu patvaļīgu vai neattaisnojamu diskrimināciju attiecībā uz tām trešām valstīm vai to trešo valstu starpā, kurās dominē līdzīgi apstākļi, kā arī neradītu slēptus tirdzniecības šķēršļus, ņemot vērā Eiropas Savienības pašreizējās starptautiskās saistības.
(5)
Urugvajas Austrumu Republikas 1967. gada Politiskajā Konstitūcijā nav skaidri atzītas tiesības uz privātumu un personas datu aizsardzību. Tomēr pamattiesību katalogs nav izsmeļošs saraksts, jo Konstitūcijas 72. pants paredz, ka Konstitūcijas izveidotais tiesību, saistību un garantiju uzskaitījums neizslēdz arī citas tiesības, saistības un garantijas, kuras ir neatņemamas cilvēka personības sastāvdaļas vai ko nosaka republikāniskā valsts pārvaldes forma. 2008. gada 11. augusta Likuma Nr. 18.331 par personas datu aizsardzību un “Habeas Data” procedūru (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de “Habeas Data”) 1. pantā nepārprotami norādīts, ka “tiesības uz personas datu aizsardzību ir neatņemamas katra cilvēka tiesības, tādēļ tās ir iekļautas Republikas Konstitūcijas 72. pantā”. Turklāt Konstitūcijas 332. pantā teikts, ka šīs Konstitūcijas noteikumu piemērošanu, kuri atzīst personu tiesības, kā arī to noteikumu, kuri piešķir tiesības un uzliek pienākumus valsts iestādēm, nevajadzētu kavēt attiecīgu noteikumu trūkumam; to vietā būtu jāizmanto līdzīgu likumu pamatā esošos principus, vispārīgos tiesību principus un vispārpieņemtas doktrīnas.
(6)
Personas datu aizsardzības tiesību standarti Urugvajas Austrumu Republikā lielā mēra ir balstīti uz Direktīvā 95/46/EK noteiktajiem standartiem, un tie ir ietverti 2008. gada 11. augusta Likumā Nr. 18.331 par personas datu aizsardzību un “Habeas Data” procedūru (Ley No 18.331 de Protección de Datos Personales y Acción de “Habeas Data”). Tas ir piemērojams gan fiziskām, gan juridiskām personām.
(7)
Šo tiesību aktu turklāt papildina 2009. gada 31. augusta lēmums Nr. 414/009, kas pieņemts, lai precizētu vairākus minētā tiesību akta aspektus un paredzētu detalizētu datu uzraudzības iestādes struktūras, pilnvaru un darbības regulējumu. Šā lēmuma preambulā norādīts, ka ir ieteicams pielāgot valsts tiesību sistēmu šajā jomā vispieņemamākajam līdzīgajam tiesiskajam režīmam, galvenokārt tam, ko Eiropas valstis izveidojušas ar Direktīvu 95/46/EK.
(8)
Datu aizsardzības noteikumi ir ietverti arī vairākos speciālos aktos, ar ko izveido un reglamentē dažādas datubāzes, piemēram, aktos, kas reglamentē atsevišķus publiskos reģistrus (publisko aktu, rūpnieciskā īpašuma un preču zīmju, civilstāvokļa aktu, nekustamā īpašuma, ieguves un kredītinformācijas reģistrus). Saskaņā ar Konstitūcijas 332. pantu attiecībā uz jautājumiem, kas nav regulēti speciālajos tiesību aktos, papildus šiem speciālajiem aktiem ir piemērojams arī Likums Nr. 18.331.
(9)
Urugvajas Austrumu Republikā piemērojamie datu aizsardzības tiesiskie standarti ietver visus pamatprincipus, kas ir vajadzīgi, lai pienācīgā līmenī aizsargātu fiziskās personas, un paredz arī izņēmumus un ierobežojumus svarīgu sabiedrības interešu aizsardzībai. Šie datu aizsardzības tiesiskie principi un izņēmumi atbilst Direktīvas 95/46/EK principiem.
(10)
Datu aizsardzības tiesisko standartu piemērošanu garantē administratīvās un tiesiskās aizsardzības līdzekļi, jo īpaši “Habeas data” procedūra, kas ļauj datu subjektam vērsties tiesā pret datu pārzini, lai īstenotu savas tiesības uz piekļuvi datiem, datu labošanu un dzēšanu, un neatkarīga uzraudzība, ko veic uzraudzības iestāde - Personas datu pārvaldes un kontroles vienība (Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP)), kurai ir tiesības veikt izmeklēšanu, iejaukties lietā un piemērot sankcijas, kā tas ir paredzēts Direktīvas 95/46/EK 28. pantā, un kura rīkojas pilnīgi neatkarīgi. Turklāt jebkura ieinteresēta persona ir tiesīga pieprasīt kompensāciju par kaitējumu kā tiesiskās aizsardzības līdzekli gadījumos, kad kaitējums ir radies personas datu nelikumīgas apstrādes rezultātā.
(11)
Urugvajas datu aizsardzības iestādes ir iesniegušas paskaidrojumus un apliecinājumus attiecībā uz to, kā interpretējami Urugvajas tiesību akti, un ir iesniegušas apliecinājumus, ka Urugvajas datu aizsardzības tiesību akti ir īstenoti saskaņā ar šādu interpretāciju. Jo īpaši Urugvajas datu aizsardzības iestādes ir paskaidrojušas, ka saskaņā ar Konstitūcijas 332. pantu Likums Nr. 18.331 ir piemērojams papildus tiem speciālajiem aktiem, ar ko izveido un reglamentē īpašas datubāzes saistībā ar jautājumiem, kurus neregulē šie speciālie tiesību akti. Tās ir arī paskaidrojušas, ka attiecībā uz sarakstiem, kas minēti Likuma Nr. 18.331 9. panta C) punktā un kuriem nav nepieciešama datu subjekta piekrišana apstrādei, pats likums tomēr ir piemērojams un tas nozīmē, ka ir piemērojami samērīguma un galīguma principi, datu subjekta tiesības un uz tiem attiecas datu uzraudzības iestādes uzraudzība. Attiecībā uz caurskatāmības principu Urugvajas datu aizsardzības iestādes ir informējušas, ka pienākums sniegt datu subjektam nepieciešamo informāciju ir piemērojams visos gadījumos. Attiecībā uz piekļuves tiesībām datu aizsardzības iestādes ir paskaidrojušas, ka, izdarot pieprasījumu, pietiek ar to, ka datu subjekts pierāda savu identitāti. Urugvajas datu aizsardzības iestādes ir paskaidrojušas, ka izņēmumus attiecībā uz starptautisko pārsūtīšanu, kas paredzēti 23. panta 1. punktā Likumā Nr. 18.331, nebūtu jāsaprot tā, ka tiem būtu plašāka piemērošanas joma nekā Direktīvas 95/46/EK 26. panta 1. punktā paredzētajiem.
(12)
Šajā lēmumā ņemti vērā minētie paskaidrojumi un apliecinājumi, un tas pamatojas uz tiem.
(13)
Urugvajas Austrumu Republika ir 1969. gada 22. novembra Amerikas Cilvēktiesību Konvencijas dalībniece (Pact of San José de Costa Rica); Konvencija ir spēkā kopš 1978. gada 18. jūlija (3). Šīs konvencijas 11. pantā paredzētas tiesības uz privātumu un 30. pantā paredzēts, ka ierobežojumus, ko saskaņā ar konvenciju var piemērot konvencijā atzīto tiesību vai brīvību baudīšanai un izmantošanai, var paredzēt tikai saskaņā ar likumu, kas pieņemts sabiedrības interešu aizsardzībai, un tikai saskaņā ar mērķi, kuram šie ierobežojumi izveidoti. (30. pants). Turklāt Urugvajas Austrumu Republika ir atzinusi Amerikas Cilvēktiesību tiesas jurisdikciju. Turklāt Eiropas Padomes ministru vietnieku 1118. sanāksmē, kas norisinājās 2011. gada 6. jūlijā, pēc attiecīgās Konsultatīvās Komitejas pozitīvā atzinuma (4) vietnieki uzaicināja Urugvajas Austrumu Republiku pievienoties Konvencijai par indivīda aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi (ETS Nr. 108) un tās Papildprotokolam (ETS Nr. 118).
(14)
Tādēļ būtu jāuzskata, ka Urugvajas Austrumu Republika nodrošina pietiekamu personas datu aizsardzības līmeni, kā minēts Direktīvā 95/46/EK.
(15)
Šim lēmumam būtu jāattiecas tikai uz aizsardzības pietiekamību, ko Urugvajas Austrumu Republika nodrošina, lai izpildītu Direktīvas 95/46/EK 25. panta 1. punkta prasības. Tam nebūtu jāskar citus nosacījumus vai ierobežojumus, kas saistīti ar citu šīs direktīvas noteikumu īstenošanu attiecībā uz personas datu apstrādi dalībvalstīs.
(16)
Pārredzamības labad un lai nodrošinātu dalībvalstu kompetento iestāžu spēju nodrošināt indivīdu aizsardzību attiecībā uz viņu personas datu apstrādi, ir nepieciešams noteikt izņēmuma apstākļus, kuros konkrētu datu plūsmu apturēšana var būt attaisnojama neatkarīgi no tā, ka konstatēta atbilstīga aizsardzība.
(17)
Komisijai būtu jāuzrauga Lēmuma darbība un jāziņo komitejai, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 31. pantu, par visiem attiecīgiem novērojumiem. Šādai uzraudzībai cita starpā būtu jāaptver arī Urugvajas Austrumu Republikas regulējums, ko piemēro pārsūtīšanai starptautisko nolīgumu ietvaros.
(18)
Darba grupa personu aizsardzībai attiecībā uz personas datu apstrādi, kas ir izveidota ar Direktīvas 95/46/EK 29. pantu, ir sniegusi labvēlīgu atzinumu par personas datu aizsardzības līmeni, kurš ir ņemts vērā, sagatavojot šo lēmumu (5).
(19)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi atbilst atzinumam, ko sniegusi komiteja, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 31. panta 1. punktu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Direktīvas 95/46/EK 25. panta 2. punkta nolūkā tiek uzskatīts, ka Urugvajas Austrumu Republika nodrošina no Eiropas Savienības nosūtīto personas datu pietiekamu aizsardzības līmeni.
2. Urugvajas Austrumu Republikas kompetentā uzraudzības iestāde datu aizsardzības tiesisko standartu piemērošanai Urugvajas Austrumu Republikā ir norādīta šā lēmuma pielikumā.
2. pants
1. Neskarot dalībvalstu kompetento iestāžu pilnvaras rīkoties, lai nodrošinātu atbilstību valsts tiesību aktiem, kuri pieņemti atbilstīgi Direktīvas 95/46/EK noteikumiem, izņemot 25. pantu, šīs iestādes var īstenot savas pašreizējās pilnvaras, lai apturētu datu plūsmu pie saņēmēja Urugvajas Austrumu Republikā ar mērķi aizsargāt indivīdus attiecībā uz viņu personas datu apstrādi, ja:
a)
Urugvajas kompetentā iestāde ir noteikusi, ka saņēmējs neievēro piemērojamos aizsardzības standartus; vai
b)
pastāv reāla iespēja, ka aizsardzības standarti tiek pārkāpti, ir nopietns pamats uzskatīt, ka kompetentā Urugvajas Austrumu Republikas iestāde neveic vai neveiks atbilstīgus un savlaicīgus pasākumus, lai nokārtotu attiecīgo lietu, turpmāka pārraide varētu nodarīt nopietnu kaitējumu personām, kuru dati tiek pārraidīti, un dalībvalstu kompetentās iestādes šajos apstākļos ir pielikušas visas pūles, lai informētu par datu apstrādi atbildīgo pusi Urugvajas Austrumu Republikā un dotu tai iespēju attiecīgi reaģēt.
2. Apturēšanu atceļ, tiklīdz ir nodrošināti aizsardzības standarti un par to paziņots attiecīgo dalībvalstu kompetentajai iestādei.
3. pants
1. Ja, pamatojoties uz 2. pantu, pieņem pasākumus, dalībvalstis par to nekavējoties informē Komisiju.
2. Dalībvalstis un Komisija informē viena otru par gadījumiem, kad iestādes, kas Urugvajas Austrumu Republikā ir atbildīgas par aizsardzības standartu ievērošanu, nav panākušas šādu ievērošanu.
3. Ja saskaņā ar 2. pantu un šā panta 1. un 2. punktu apkopotā informācija sniedz pierādījumu, ka kāda no iestādēm, kas Urugvajas Austrumu Republikā ir atbildīga par aizsardzības standartu ievērošanu, savu uzdevumu nepilda efektīvi, Komisija par to informē Urugvajas kompetento iestādi un vajadzības gadījumā iesniedz pasākumu projektu saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 31. panta 2. punktā minēto procedūru, lai atceltu vai apturētu šo lēmumu vai ierobežotu tā darbības jomu.
4. pants
Komisija uzrauga šā lēmuma darbību un par visiem atbilstīgajiem atzinumiem ziņo Komitejai, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK 31. pantu, tostarp par visiem pierādījumiem, kuri varētu ietekmēt šā lēmuma 1. pantā minēto atzinumu, ka Urugvajas Austrumu Republikā tiek veikta atbilstīga aizsardzība Direktīvas 95/46/EK 25. panta nozīmē, un par pierādījumiem, ka šo lēmumu īsteno diskriminējošā veidā.
5. pants
Dalībvalstis trīs mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šā lēmuma prasības.
6. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2012. gada 21. augustā