NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 231/2012
ze dne 9. března 2012,
kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na článek 14 a čl. 30 odst. 4 uvedeného nařízení, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1331/2008 ze dne 16. prosince 2008, kterým se stanoví jednotné povolovací řízení pro potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy a potravinářská aromata (2), a zejména na čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro potravinářské přídatné látky uvedené na seznamech Unie v přílohách II a III nařízení (ES) č. 1333/2008 by měly být přijaty specifikace týkající se původu, kritérií pro čistotu a jakýchkoli dalších nezbytných informací.
(2)
Za tímto účelem by měly být aktualizovány a do tohoto nařízení převzaty specifikace pro potravinářské přídatné látky vypracované dříve ve směrnici Komise 2008/128/ES ze dne 22. prosince 2008, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu týkající se barviv pro použití v potravinách (3), směrnici Komise 2008/84/ES ze dne 27. srpna 2008, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu potravinářských přídatných látek jiných než barviva a náhradní sladidla (4), a směrnici Komise 2008/60/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu náhradních sladidel pro použití v potravinách (5). V důsledku toho by uvedené směrnice měly být zrušeny.
(3)
Je nezbytné vzít v úvahu specifikace a analytické techniky, které jsou stanoveny v Codex Alimentarius připraveném společným výborem odborníků FAO/WHO pro potravinářské přídatné látky (dále jen JECFA).
(4)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) vydal své stanovisko týkající se bezpečnosti bazického kopolymeru methakrylátu (6) jako lešticí látky. Uvedená potravinářská přídatná látka byla následně povolena pro specifická použití a bylo jí přiděleno číslo E 1205. Pro uvedenou potravinářskou přídatnou látku by tudíž měly být přijaty specifikace.
(5)
Podle informací předložených výrobci potravin se již nepoužívají potravinářská barviva ethylester kyseliny beta-apo-8'-karotenové (E 160f) a hněď FK (E 154), ani nosič bentonit obsahující hliník (E 558). Stávající specifikace pro uvedené potravinářské přídatné látky by proto neměly být převzaty do tohoto nařízení.
(6)
Dne 10. února 2010 úřad vydal své stanovisko týkající se bezpečnosti esterů sacharosy s mastnými kyselinami (E 473) připravovaných z vinylesterů mastných kyselin (7). Stávající specifikace by měly být odpovídajícím způsobem upraveny zejména tak, že se sníží maximální limity pro nečistoty představující bezpečnostní riziko.
(7)
Platná zvláštní kritéria pro čistotu by měla být upravena tak, že se sníží maximální limity pro jednotlivé významné těžké kovy tam, kde je to možné, a v případech, že limity stanovené JECFA jsou nižší než ty, které jsou v současné době v platnosti. V souladu s tímto přístupem by měly být sníženy maximální limity pro kontaminující látku 4-methylimidazol v amoniakovém karamelu (E 150c), síranový popel v beta-karotenu (E 160a (i)) a hořečnaté soli a alkalické soli v uhličitanu vápenatém (E 170). Odchylně od uvedeného přístupu by se mělo postupovat pouze u přídatných látek citronan trisodný (E 331 (iii)) (obsah olova), karagenan (E 407) a guma Eucheuma / afinát řasy Eucheuma (E 407a) (obsah kadmia), protože výrobci uvedli, že dodržení přísnějších ustanovení Unie, která zohledňují limity stanovené JECFA, by nebylo technicky dosažitelné. Příspěvek množství obsaženého v uvedených třech jednotlivých potravinářských přídatných látkách k celkovému příjmu uvedených dvou kontaminujících látek (olova a kadmia) se nepovažuje za významný. Naopak u fosforečnanů (E 338-E 341 a E 450-E 452) by měly být stanoveny nové značně nižší hodnoty ve srovnání s těmi, které uvádí JECFA, a to vzhledem k nejnovějším změnám ve výrobním postupu, přičemž by se měla zohlednit nedávná doporučení úřadu ohledně snížení příjmu arzenu, zejména v anorganické formě (8). Z bezpečnostních důvodů by navíc měla být zavedena nová ustanovení ohledně arzenu v kyselině glutamové (E 620). Celková bilance uvedených úprav je ku prospěchu spotřebitelů, neboť maximální limity pro těžké kovy se obecně zpřísňují, a to ve většině potravinářských přídatných látek. K usnadnění jakéhokoli budoucího rozhodnutí podle článku 12 nařízení (ES) č. 1333/2008 by do specifikací měly být zahrnuty podrobné informace o výrobním procesu a výchozích materiálech potravinářské přídatné látky.
(8)
Ve specifikacích by se neměly uvádět organoleptické zkoušky týkající se chuti, neboť nelze předpokládat, že by kontrolní orgány nesly riziko spojené se zkoušením chuti chemických látek.
(9)
Specifikace by neměly obsahovat odkaz na třídy, neboť takový odkaz nepředstavuje žádný přínos.
(10)
Specifikace by neměly obsahovat souhrnný parametr „těžké kovy“, neboť tento parametr nesouvisí s toxicitou, ale spíše se všeobecnou analytickou metodou. Parametry týkající se jednotlivých těžkých kovů souvisejí s toxicitou a jsou do specifikací zahrnuty.
(11)
V různých ustanoveních směrnice 95/2/ES (9) jsou některé potravinářské přídatné látky v současné době uvedeny pod různými názvy (E 466 karboxymethylcelulosa, E 468 zesíťovaná sodná sůl karboxymethylcelulosy, E 469 enzymově hydrolyzovaná karboxymethylcelulosa a E 901 včelí vosk, bílý a žlutý). Specifikace stanovené tímto nařízením by proto měly obsahovat odkazy na tyto různé názvy.
(12)
Stávající ustanovení o polycyklických aromatických uhlovodících jsou příliš obecná a nesouvisející s bezpečností a měla by být nahrazena maximálními limity pro jednotlivé polycyklické aromatické uhlovodíky relevantní pro potravinářské přídatné látky E 153 rostlinná uhlíková čerň a E 905 mikrokrystalický vosk. Obdobné maximální limity by měly být stanoveny pro formaldehyd v karagenanu (E 407) a gumě Eucheuma / afinátu řasy Eucheuma (E 407a), u konkrétních mikrobiologických kritérií pro agar (E 406) a pro obsah Salmonella spp. v mannitolu vyráběném fermentací (E 421 II.).
(13)
V souladu se specifikacemi JECFA by mělo být povoleno použití propan-2-olu (isopropanolu, isopropylalkoholu) pro výrobu přídatných látek kurkumin (E 100) a paprikový extrakt (E 160c) vzhledem k tomu, že toto konkrétní použití bylo úřadem označeno za bezpečné (10). Použití ethanolu namísto propan-2-olu při výrobě gumy gellan (E 418) by mělo být povoleno v případech, kdy konečný výrobek nadále vyhovuje všem dalším specifikacím a ethanol se považuje za menší bezpečnostní riziko.
(14)
Procentní podíl barevného základu v košenile, kyselině karmínové, karmínech (E 120) by měl být specifikován z toho důvodu, že maximální limity se mají vztahovat k množství tohoto základu.
(15)
Systém číslování podskupin karotenů (E 160a) by měl být aktualizován, aby byl v souladu se systémem číslování Codex Alimentarius.
(16)
Do specifikací by měla být rovněž zahrnuta pevná forma kyseliny mléčné (E 270), kterou lze nyní vyrábět v pevné formě a neexistuje bezpečnostní riziko.
(17)
Stávající teplotní hodnota v položce úbytek hmotnosti sušením u bezvodé formy citronanu monosodného (E 331 (i)) by měla být upravena, protože za v současnosti uvedených podmínek se látka rozkládá. Podmínky sušení citronanu trisodného (E 331 (iii)) by měly být rovněž upraveny, aby se zlepšila reprodukovatelnost metody.
(18)
Stávající hodnota specifické absorpce u alfa-tokoferolu (E 307) by měla být opravena a bod sublimace u kyseliny sorbové (E 200) by měl být nahrazen „zkouškou rozpustnosti“, neboť bod sublimace není relevantní. Specifikace bakteriálních zdrojů pro výrobu nisinu (E 234) a natamycinu (E 235) by měla být aktualizována podle platné taxonomické nomenklatury.
(19)
Vzhledem k tomu, že jsou nyní k dispozici nové inovativní výrobní postupy, které umožňují výrobu méně kontaminovaných potravinářských přídatných látek, měla by být omezena přítomnost hliníku v potravinářských přídatných látkách. V zájmu zvýšení právní jistoty a nediskriminace je namístě poskytnout výrobcům potravinářských přídatných látek přechodné období, aby se těmto omezením mohli postupně přizpůsobit.
(20)
V relevantních případech by měly být stanoveny maximální limity pro hliník v potravinářských přídatných látkách, a zejména u fosforečnanů vápenatých (E 341 (i)-(iii)), které mají být používány v příkrmech pro kojence a malé děti (11), v souladu s příslušným stanoviskem Vědeckého výboru pro potraviny, které bylo vydáno 7. června 1996 (12). V tomto rámci by měl být rovněž stanoven maximální limit pro hliník v citronanu vápenatém (E 333).
(21)
Maximální limity pro hliník ve fosforečnanech vápenatých (E 341 (i)-(iii)), dihydrogenfosforečnanu sodném (E 450 (i)) a dihydrogendifosforečnanu vápenatém (E 450 (vii)) by měly být v souladu se stanoviskem úřadu ze dne 22. května 2008 (13). Současné limity by měly být sníženy, je-li to technicky proveditelné a jedná-li se o významný příspěvek k celkovému příjmu hliníku. V tomto rámci by hliníkové laky jednotlivých potravinářských barviv měly být povoleny pouze tehdy, je-li to technicky nezbytné.
(22)
Ustanovení o maximálních limitech pro hliník v hydrogenfosforečnanu vápenatém (E 341 (ii)), fosforečnanu vápenatém (E 341 (iii)) a dihydrogendifosforečnanu vápenatém (E 450 (vii)) by z hlediska možného nedostatku dodávek neměla způsobit žádné narušení trhu.
(23)
V souladu s nařízením Komise (EU) č. 258/2010 ze dne 25. března 2010, kterým se ukládají zvláštní podmínky pro dovoz guarové gumy pocházející nebo zasílané z Indie vzhledem k rizikům kontaminace pentachlorfenolem a dioxiny (14), by měly být stanoveny maximální limity pro kontaminující látku pentachlorfenol v gumě guar (E 412).
(24)
Podle 48. bodu odůvodnění nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (15), se od členských států žádá posouzení i dalších potravin než těch, které zahrnuje uvedené nařízení, z hlediska výskytu kontaminující látky 3-MCPD, aby mohla být zvážena potřeba stanovit maximální limity pro tuto látku. Francouzské orgány předložily údaje o vysokých koncentracích 3-MCPD v potravinářské přídatné látce glycerol (E 422) a o průměrné úrovni používání této potravinářské přídatné látky v různých kategoriích potravin. Aby se předešlo kontaminaci konečných potravin překračující přípustné množství, měly by být stanoveny maximální limity pro 3-MCPD v této konkrétní potravinářské přídatné látce, a to s přihlédnutím k faktoru ředění.
(25)
V důsledku vývoje analytických metod by některé stávající specifikace měly být aktualizovány. Stávající mezní hodnota „neprokazatelné“ se váže na vývoj analytických metodik a měla by být nahrazena konkrétním číslem pro přídatné látky estery mono- a diglyceridů s kyselinou (E 472a-f), estery polyglycerolu s mastnými kyselinami (E 475) a estery propan-1,2-diolu s mastnými kyselinami (E 477).
(26)
Měly by být aktualizovány specifikace týkající se výrobního postupu u esterů mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou citronovou (E 472c), neboť používání alkalických bází se dnes nahrazuje použitím jejich mírněji působících solí.
(27)
Stávající kritérium „volné mastné kyseliny“ u přídatných látek estery mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou citronovou (E 472c) a estery mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou mono- a diacetylvinnou (E 472e) není vhodné. Mělo by se nahradit kritériem „číslo kyselosti“, protože toto lépe vyjadřuje titrací odhadovaný obsah skupin volných kyselin. To je v souladu se 71. zprávou JECFA o potravinářských přídatných látkách (16), v níž byla tato změna přijata pro estery mono- a diglyceridů mastných kyselin s kyselinou mono- a diacetylvinnou (E 472e).
(28)
Stávající chybný popis přídatné látky oxid hořečnatý (E 530) by měl být opraven podle informací, které předložili výrobci, aby byl v souladu s Pharmacopoeia Europea (17). Měla by být rovněž aktualizována stávající maximální hodnota pro redukující látky v přídatné látce kyselina glukonová (E 574), poněvadž splnění tohoto limitu není technicky dosažitelné. U odhadu obsahu vody v xylitolu (E 967) by měla být stávající metoda založená na „úbytku hmotnosti sušením“ nahrazena vhodnější metodou.
(29)
Některé stávající specifikace pro přídatnou látku kandelilový vosk (E 902) by neměly být do tohoto nařízení převzaty vzhledem ke své proměnlivosti. Měla by být opravena stávající položka týkající se obsahu P2O5 v dihydrogendifosforečnanu vápenatém (E 450 (vii)).
(30)
Ve stávající položce „obsah“ u thaumatinu (E 957) by měl být opraven výpočetní faktor. Tento faktor se má používat při Kjeldahlově metodě k odhadu celkového obsahu látky na základě měření dusíku. Výpočetní faktor by měl být aktualizován podle relevantní literatury publikované o thaumatinu (E 957).
(31)
Úřad zhodnotil bezpečnost steviol-glykosidů jakožto sladidla a své stanovisko vydal dne 10. března 2010 (18). Steviol-glykosidům bylo přiděleno číslo E 960 a jejich použití bylo následně povoleno na základě dobře definovaných podmínek použití. Měly by být tudíž přijaty specifikace pro tuto potravinářskou přídatnou látku.
(32)
V důsledku taxonomické změny by měly být aktualizovány stávající specifikace pro výchozí materiály (kvasinky) používané při výrobě erythritolu (E 968).
(33)
U extraktu z kvillaji (E 999) by měla být upravena stávající specifikace týkající se rozmezí pH, aby byla v souladu s JECFA.
(34)
Kombinace kyseliny citronové a kyseliny fosforečné (které jsou v současnosti jednotlivě schváleny pro použití při výrobě přídatné látky E 1200 polydextrosa) by měla být povolena v případech, kdy konečný výrobek stále splňuje specifikace čistoty, neboť zlepšuje výtěžek a umožňuje lépe řídit reakční kinetiku. Tato změna neobnáší žádné bezpečnostní riziko.
(35)
Na rozdíl od malých molekul není relativní molekulová hmotnost polymeru vyjádřena jedinou hodnotou. V polymeru se mohou vyskytovat molekuly o různé hmotnosti. Rozložení molekul může záviset na způsobu výroby polymeru. Fyzikální vlastnosti polymeru a reakce závisí na hmotnosti a rozložení molekul s určitou hmotností ve směsi. Soustava matematických modelů směs popisuje různými způsoby, aby se objasnilo rozložení molekul ve směsi. Z různých modelů, které jsou k dispozici, se ve vědecké literatuře k popisu polymerů doporučuje používat hmotnostně střední molekulovou hmotnost (Mw). Specifikace pro polyvinylpyrolidon (E 1201) by měla být odpovídajícím způsobem upravena.
(36)
Kritérium „destilační rozmezí“ ve stávajících specifikacích pro propan-1,2-diol (E 1520) uvádí výsledky, které neodpovídají chemické analýze. Uvedené kritérium by proto mělo být opraveno a přejmenováno na „destilační zkouška“.
(37)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Specifikace pro potravinářské přídatné látky
Specifikace pro potravinářské přídatné látky včetně barviv a sladidel, které jsou uvedeny v příloze II a III nařízení (ES) č. 1333/2008, jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Zrušující ustanovení
Směrnice 2008/60/ES, 2008/84/ES a 2008/128/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. prosince 2012.
Článek 3
Přechodná opatření
Potraviny obsahující potravinářské přídatné látky, které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. prosincem 2012, ale nejsou v souladu s tímto nařízením, mohou být nadále uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
Článek 4
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. prosince 2012.
Avšak specifikace stanovené v příloze pro přídatné látky steviol-glykosidy (E 960) a bazický kopolymer methakrylátu (E 1205) se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
V Bruselu dne 9. března 2012.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 231/2012
(2012. gada 9. marts),
ar ko nosaka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikumā uzskaitīto pārtikas piedevu specifikācijas
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (1) un it īpaši tās 14. pantu un 30. panta un 4. punktu, kā arī ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1331/2008, ar ko nosaka vienotu atļauju piešķiršanas procedūru attiecībā uz pārtikas piedevām, fermentiem un aromatizētājiem (2), un it īpaši tās 7. panta 5. punktu,
tā kā:
(1)
Attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikuma Savienības sarakstos uzskaitītajām pārtikas piedevām būtu jāpieņem specifikācijas par izcelsmi, tīrības kritērijiem un jebkuru citu vajadzīgo informāciju.
(2)
Šim nolūkam būtu jāatjaunina un šajā regulā jāpārņem agrāk izstrādātās pārtikas piedevu specifikācijas, kas izklāstītas Komisijas 2008. gada 22. decembra Direktīvā 2008/128/EK, ar ko nosaka īpašus tīrības kritērijus krāsvielām, kuras lieto pārtikas produktos (3), Komisijas 2008. gada 27. augusta Direktīvā 2008/84/EK par noteiktajiem tīrības kritērijiem pārtikas piedevām, izņemot krāsvielas un saldinātājus (4), un Komisijas 2008. gada 17. jūnija Direktīvā 2008/60/EK, ar ko nosaka pārtikas produktos lietojamo saldinātāju tīrības kritērijus (5). Minētās direktīvas būtu attiecīgi jāatceļ.
(3)
Ir jāņem vērā specifikācijas un analīzes metodes, ko Apvienotā FAO/PVO pārtikas piedevu ekspertu komiteja (JECFA) izklāstījusi Pārtikas kodeksā.
(4)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (Iestāde) sniedza atzinumu par metakrilāta bāzes kopolimēra kā glazētājvielas nekaitīgumu (6). Pēc tam šī pārtikas piedeva tika atļauta, pamatojoties uz konkrētu lietojumu, un tai piešķirts numurs E 1205. Tāpēc būtu jāpieņem specifikācijas attiecībā uz šo pārtikas piedevu.
(5)
Saskaņā ar pārtikas ražotāju sniegto informāciju vairs netiek lietotas pārtikas krāsvielas beta-apo-8’-karotīnskābes etilesteris (E 160 f) un brūnais FK (E 154), kā arī alumīniju saturošs nesējbentonīts (E 558). Tāpēc šajā regulā nebūtu jāpārņem minēto pārtikas piedevu pašreizējās specifikācijas.
(6)
Iestāde 2010. gada 10. februārī sniedza atzinumu par taukskābju saharozes esteru (E 473), kas pagatavoti no taukskābju vinilesteriem, nekaitīgumu (7). Attiecīgi būtu jāpieņem pašreizējās specifikācijas, konkrēti samazinot tādu piemaisījumu maksimālos daudzumus, kuri rada bažas par nekaitīgumu.
(7)
Būtu jāpielāgo konkrēti patlaban piemērojamie tīrības kritēriji, samazinot atsevišķu smago metālu maksimālos daudzumus, ja tas ir iespējams un ja JEFCA noteiktie daudzumi ir zemāki par patlaban spēkā esošajiem daudzumiem. Atbilstoši šai pieejai būtu jāsamazina piesārņotāja 4-metilimidazola maksimālais daudzums amonija karamelē (E 150 c), sulfātpelnu daudzums beta-karotīnā (E 160 a (i)) un magnija un sārmu metālu sāļu daudzums kalcija karbonātā (E 170). Atkāpi no šīs pieejas būtu jāpiemēro tikai attiecībā uz trinātrija citrāta (E 331 (iii)) (svina saturs), karagināna (E 407) un pārstrādātu Euchema jūraszāļu (E 407 a) (kadmija saturs) piedevām, jo ražotāji paziņojuši, ka stingrāku Savienības noteikumu (atbilstoši JECFA noteiktajiem maksimālajiem daudzumiem) ievērošana tehniski nebūtu iespējama. Minēto divu piesārņotāju (svina un kadmija) kopējās devas iedarbība minētajās trīs atsevišķajās pārtikas piedevās netiek uzskatīta par būtisku. Turpretim attiecībā uz fosfātiem (E 338-E 341 un E 450-E 452) būtu jānosaka jaunas, ievērojami zemākas vērtības, salīdzinot ar JECFA noteiktajām vērtībām, saistībā ar jaunākajām izmaiņām ražošanas procesos, ņemot vērā Iestādes neseno ieteikumu par arsēna uzņemšanas samazināšanu - it īpaši neorganiskā formā (8). Turklāt drošuma apsvērumu dēļ būtu jāievieš jauni noteikumi par arsēnu saistībā ar glutamīnskābi (E 620). Kopīgā šo pielāgojumu ietekme ir patērētājiem labvēlīga, jo prasības attiecībā uz smagajiem metāliem kļūst stingrākas gan kopumā, gan lielākajā daļā pārtikas piedevu. Specifikācijās būtu jāiekļauj sīka informācija par pārtikas piedevu ražošanas procesu un izejvielām, lai vienkāršotu jebkuru turpmāku lēmumu pieņemšanu atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1333/2008 12. pantam.
(8)
Specifikācijās nebūtu jāiekļauj atsauces uz organoleptiskajiem testiem, kas saistīti ar garšu, jo nevar gaidīt, lai kontroles iestādes uzņemtos risku pagaršot ķīmisku vielu.
(9)
Specifikācijās nebūtu jāiekļauj atsauces uz klasēm, jo to iekļaušanai nav pievienotās vērtības.
(10)
Specifikācijās nebūtu jāiekļauj atsauces uz vispārīgo parametru “smagie metāli”, jo šis parametrs nav saistīts ar toksicitāti, bet gan ar vispārēju analīzes metodi. Parametri, kas attiecas uz atsevišķiem smagajiem metāliem, ir saistīti ar toksicitāti un iekļauti specifikācijās.
(11)
Dažas pārtikas piedevas vairākos Direktīvas 95/2/EK noteikumos (9) patlaban ir uzskaitītas ar dažādiem nosaukumiem (karboksimetilceluloze (E 466), šķērsšūtā nātrija karboksimetilceluloze (E 468), fermentatīvi hidrolizēta karboksimetilceluloze (E 469) un baltais un dzeltenais bišu vasks (E 901)). Tāpēc ar šo regulu noteiktajās specifikācijās būtu jāiekļauj atsauces uz minētajiem dažādajiem nosaukumiem.
(12)
Pašreizējie noteikumi attiecībā uz policikliskajiem aromātiskajiem ogļūdeņražiem (PAO) ir pārāk vispārīgi un neattiecas uz drošumu, tāpēc tie būtu jāaizstāj ar maksimālajiem daudzumiem atsevišķiem PAO, kas saistīti ar pārtikas piedevām augogli (E 153) un mikrokristālisko vasku (E 905). Līdzīgi maksimālie daudzumi būtu jānosaka attiecībā uz formaldehīdu karaginānā (E 407) un pārstrādātās Euchema jūraszālēs (E 407 a), konkrētiem mikrobioloģiskiem kritērijiem agarā (E 406) un salmonella spp. saturu mannītā (E 421 (ii)), kas ražots fermentācijas ceļā.
(13)
Propān-2-ola (izopropanola, izopropilspirta) lietošana būtu jāatļauj piedevu kurkumīna (E 100) un paprikas ekstrakta (E 160 c) ražošanai, ievērojot JECFA specifikācijas, jo šo konkrēto lietošanas veidu Iestāde atzinusi par nekaitīgu (10). Etanola izmantošana propān-2-ola vietā želena sveķu (E 418) ražošanā būtu jāatļauj gadījumos, kad galaprodukts joprojām atbilst visām pārējām specifikācijām un metanols rada mazākas bažas attiecībā uz nekaitīgumu.
(14)
Būtu jānorāda krāsvielas daudzums procentos košenilā, karmīnskābē, karmīnos (E 120), jo šai krāsvielai ir jāpiemēro maksimālie daudzumi.
(15)
Karotīnu (E 160 a) apakškategoriju numerācijas sistēma būtu jāatjaunina, lai tā būtu saskaņā ar Pārtikas kodeksa numerācijas sistēmu.
(16)
Specifikācijās būtu jāiekļauj arī pienskābes (E 270) cietā forma, jo tagad to iespējams ražot cietā formā, un tas nerada bažas par kaitīgumu.
(17)
Būtu jāpielāgo pašreizējā temperatūras vērtība attiecībā uz mononātrija citrāta (E 331 (i)) bezūdens vielas žāvēšanas zudumiem, jo, ievērojot pašreizējos nosacījumus, viela noārdās. Būtu jāpielāgo arī trinātrija citrāta (E 331 (iii)) žāvēšanas nosacījumi, lai uzlabotu metodes reproducējamību.
(18)
Būtu jākoriģē alfa-tokoferola (E 307) pašreizējā īpatnējās absorbcijas vērtība, turklāt sorbīnskābes (E 200) sublimācijas temperatūra vairs nav piemērots rādītājs, tāpēc tā būtu jāaizstāj ar “šķīdības testu”. Nizīna (E 234) un natamicīna (E 235) ražošanai izmantoto baktēriju avotu specifikācija būtu jāatjaunina saskaņā ar pašreizējo taksonomijas nomenklatūru.
(19)
Alumīnija sastopamība pārtikas piedevās būtu jāierobežo, jo tagad ir pieejamas jaunas ražošanas metodes, kas ļauj ražot mazāk piesārņotas pārtikas piedevas. Lai uzlabotu tiesisko noteiktību un nediskrimināciju, ir lietderīgi pārtikas piedevu ražotājiem atvēlēt pārejas periodu, lai tie varētu pakāpeniski pielāgoties minētajiem ierobežojumiem.
(20)
Attiecīgos gadījumos būtu jānosaka maksimālais alumīnija daudzums pārtikas piedevām, it īpaši kalcija fosfātiem (E 341 (i)-(iii)), ko paredzēts izmantot zīdaiņu un mazu bērnu pārtikā (11), saskaņā ar attiecīgo Pārtikas zinātniskās komitejas 1996. gada 7. jūnija atzinumu (12). Saistībā ar šo būtu jānosaka arī maksimālais alumīnija daudzums kalcija citrātā (E 333).
(21)
Alumīnija maksimālajam daudzumam kalcija fosfātos (E 341 (i)-(iii)), dinātrija difosfātā (E 450 (i)) un kalcija dihidrogēndifosfātā (E 450 (vii)) būtu jābūt saskaņā ar Iestādes 2008. gada 22. maija atzinumu (13). Patlaban spēka esošie maksimālie daudzumi būtu jāsamazina gadījumos, kad tas ir tehniski iespējams un kad ietekme uz kopējo alumīnija devu ir būtiska. Saistībā ar šo atsevišķu pārtikas krāsvielu alumīnija lakas būtu jāatļauj tikai, ja tas tehniski nepieciešams.
(22)
Noteikumiem par alumīnija maksimālo daudzumu dikalcija fosfātā (E 341 (i)), trikalcija fosfātā (E 341 (iii)) un kalcija dihidrogēndifosfātā (E 450 (vii)) nevajadzētu radīt traucējumus tirgū iespējamu piegāžu trūkumu dēļ.
(23)
Saskaņā ar Komisijas 2010. gada 25. marta Regulu (ES) Nr. 258/2010, ar ko paredz īpašus nosacījumus Indijas izcelsmes vai no Indijas sūtītu guāras sveķu importam saistībā ar piesārņojuma risku ar pentahlorfenolu un dioksīniem (14), būtu jānosaka guāra sveķu (E 412) piesārņotājvielas pentahlorfenola maksimālais daudzums.
(24)
Saskaņā ar 48. apsvērumu Komisijas 2006. gada 19. decembra Regulā (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (15), dalībvalstīm ir jāpārbauda minētajā regulā neiekļautie pārtikas produkti attiecībā uz 3-MHPD sastopamību, lai apspriestu vajadzību noteikt šīs vielas maksimāli pieļaujamo daudzumu. Francijas iestādes ir iesniegušas datus par augstu 3-MHPD koncentrāciju pārtikas piedevā glicerīnā (E 422) un par vidējo šīs pārtikas piedevas lietojumu dažādās pārtikas kategorijās. Būtu jānosaka 3-MHPD maksimālais daudzums šajā konkrētajā pārtikas piedevā, lai novērstu galīgā pārtikas produkta piesārņojumu, kas pārsniedz pieļaujamo līmeni, ņemot vērā atšķaidījuma pakāpi.
(25)
Saistībā ar analīzes metožu attīstību atsevišķas patlaban piemērotās specifikācijas būtu jāatjaunina. Pašreizējā robežvērtība “nav konstatējams” ir saistīta ar analīzes metožu attīstību, un tā būtu jāaizstāj ar konkrētu skaitli šādām piedevām: mono- un diglicerīdu skābju esteriem (E 472 a-f), taukskābju poliglicerīna esteriem (E 475) un taukskābju propān-1,2-diola esteriem (E 477).
(26)
Būtu jāatjaunina ar taukskābju monoglicerīdu un diglicerīdu citronskābes esteru (E 472 c) ražošanas procedūru saistītās specifikācijas, jo tagad sārmainu bāžu lietošana tiek aizstāta ar maigākiem aktīvajiem sāļiem.
(27)
Piedevu taukskābju monoglicerīdu un diglicerīdu citronskābes esteru (E 472 c) un taukskābju mono- un diglicerīdu mono- un diacetilvīnskābes esteru (E 472 e) pašreizējais kritērijs “brīvās taukskābes” ir nepiemērots. Tas būtu jāaizstāj ar kritēriju “skābes skaitlis”, jo tas labāk izsaka brīvo skābes grupu titrimetrisko aplēsi. Tas atbilst JECFA 71. ziņojumam par pārtikas piedevām (16), kurā šādas izmaiņas tika pieņemtas attiecībā uz taukskābju mono- un diglicerīdu mono- un diacetilvīnskābes esteriem (E 472 e).
(28)
Pašreizējais piedevas magnija oksīda (E 530) kļūdainais apraksts būtu jālabo saskaņā ar ražotāju iesniegto informāciju, lai tas atbilstu aprakstam Pharmacopoeia Europea (17). Būtu jāatjaunina arī pašreizējais reducējošās vielas maksimālā vērtība piedevā glikonskābē (E 574), jo šī robežvērtība nav tehniski īstenojama. Pašreizējā metode, kuras pamatā ir “žāvēšanas zudumi” un ko izmanto, lai novērtētu ksilīta (E 967) ūdens saturu, būtu jāaizstāj ar piemērotāku metodi.
(29)
Šajā regulā nebūtu jāpārņem piedevas kandelilvaska (E 902) pašreizējās specifikācijas, jo tās ir neprecīzas. Attiecībā uz dihidrogēndifosfātu (E 450 (vii)) būtu jāizlabo pašreizējais ieraksts par P2O5 saturu.
(30)
Pašreizējā ierakstā par taumatīna (E 957) “pamatvielu” būtu jākoriģē aprēķina koeficients. Šis koeficients paredzēts izmantošanai Kjeldāla metodē, lai noteiktu vielas kopējo saturu, pamatojoties uz slāpekļa mērījumiem. Aprēķina koeficients būtu jāatjaunina saskaņā ar attiecīgo publicēto literatūru par taumatīnu (E 957).
(31)
Iestāde novērtēja steviolglikozīdu kā saldinātāju nekaitīgumu un 2010. gada 10. martā sniedza atzinumu (18). Steviolglikozīdiem piešķirts numurs E 960, un to izmantošana attiecīgi atļauta, pamatojoties uz precīzi noteiktiem lietošanas nosacījumiem. Tāpēc būtu jāpieņem specifikācijas attiecībā uz šo pārtikas piedevu.
(32)
Ņemot vērā taksonomiskas izmaiņas, būtu jāatjaunina eritrola (E 968) ražošanā izmantoto izejvielu (raugu) pašreizējās specifikācijas.
(33)
Attiecībā uz Kvilaijas ekstraktu (E 999) būtu jāpielāgo pašreizējā specifikācija, kas saistīta ar pH diapazonu, lai tā atbilstu JECFA norādēm.
(34)
Gadījumos, kad gala produkts joprojām atbilst tīrības specifikācijām, būtu jāatļauj citronskābes un fosforskābes kombinācija (patlaban abas skābes ir atļautas atsevišķai izmantošanai piedevas polidekstrozes (E 1200) ražošanā), jo tā uzlabo rezultātus un ļauj labāk kontrolēt reakcijas kinētiku. Šāds grozījums nerada bažas par kaitīgumu.
(35)
Atšķirībā no mazām molekulām polimēru molekulmasa nav viena konkrēta vērtība. Vienā polimērā var būt izvietotas molekulas ar dažādu masu. Izvietojums var būt atkarīgs no polimēra ražošanas metodes. Polimēra fizikālās īpašības un reakcijas ir saistītas ar masu un ar konkrētas masas molekulu izvietojumu preparātā. Lai skaidri noteiktu molekulu izvietojumu preparātā, preparāts tiek aprakstīts dažādos veidos, izmantojot matemātisku modeļu grupu. No dažādajiem pieejamajiem modeļiem zinātniskajā literatūrā polimēru aprakstīšanai ieteikts izmantot masas vidējo molekulmasu (Mw). Būtu attiecīgi jāpielāgo polivinilpirolidona (E 1201) specifikācijas.
(36)
Pašreizējā propān-1,2-diola (E 1520) specifikācijā minētais kritērijs “destilācijas intervāls” ļauj izdarīt pretrunīgus secinājumus salīdzinājumā ar pamatvielas rezultātiem. Tāpēc šis kritērijs būtu jākoriģē un jāpārsauc par “destilācijas testu”.
(37)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebildusi,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Pārtikas piedevu specifikācijas
Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikumā uzskaitīto pārtikas piedevu, tostarp krāsvielu un saldinātāju, specifikācijas ir izklāstītas šīs regulas pielikumā.
2. pants
Atcelšana
No 2012. gada 1. decembra atceļ Direktīvu 2008/60/EK, 2008/84/EK un 2008/128/EK.
3. pants
Pārejas noteikumi
Pārtiku, kas satur pārtikas piedevas, kuras likumīgi laistas tirgū pirms 2012. gada 1. decembra, bet neatbilst šīs regulas prasībām, drīkst pārdot, līdz krājumi beidzas.
4. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. decembra.
Tomēr pielikumā izklāstītās specifikācijas attiecībā uz piedevām steviolglikozīdiem (E 960) un metakrilāta bāzes kopolimēru (E 1205) piemēro no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 9. martā