NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 640/2010
ze dne 7. července 2010
o vytvoření programu dokumentace úlovků tuňáka obecného (Thunnus thynnus) a o změně nařízení Rady (ES) č. 1984/2003
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie je smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982, schválené rozhodnutím Rady 98/392/ES (3), dohody o provedení ustanovení této úmluvy o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací, ratifikované rozhodnutím Rady 98/414/ES (4), a Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři, přijaté rozhodnutím Rady 96/428/ES (5). V rámci těchto mezinárodních závazků se Unie podílí na úsilí zajistit udržitelné řízení vysoce stěhovavých rybích populací.
(2)
Unie je rovněž na základě rozhodnutí Rady 86/238/EHS (6) smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „úmluva ICCAT“). Úmluva ICCAT stanoví rámec pro regionální spolupráci při ochraně a řízení tuňáků a podobných druhů v Atlantském oceánu a přilehlých mořích prostřednictvím Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) a pro přijímání doporučení v oblasti úmluvy ICCAT, která se stávají závaznými pro smluvní strany, spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty.
(3)
Doporučení ICCAT č. 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 a 06-15 a usnesení č. 1993-02, 1994-04 a 1994-05 o programu statistické dokumentace pro tuňáka obecného byla provedena nařízením Rady (ES) č. 1984/2003 ze dne 8. dubna 2003, kterým se zavádí systém statistického sledování obchodu s tuňákem obecným, mečounem obecným a tuňákem velkookým v Unii (7).
(4)
V rámci opatření pro regulaci populací tuňáka obecného, pro zvýšení kvality a spolehlivosti statistických údajů a za účelem předcházení, potírání a odstranění nezákonného rybolovu ICCAT přijala na svém výročním zasedání v Recife (Brazílie) dne 15. listopadu 2009 doporučení č. 09-11, kterým se mění doporučení č. 08-12 o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného. Toto doporučení vstoupilo v platnost dne 1. června 2010 a je třeba, aby je Unie provedla.
(5)
Aby bylo zajištěno, že ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného budou snadno srozumitelná a jednotně uplatňovaná, příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 týkající se statistické dokumentace a osvědčení o zpětném vývozu pro tuňáka obecného podle ICCAT by měla být zrušena. Nařízení (ES) č. 1984/2003 by mělo být změněno odpovídajícím způsobem.
(6)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské Unie, pokud jde o provádění nových ochranných opatření přijatých ICCAT, a aktualizovat tak a doplňovat přílohy tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto nařízením se zavádí program Unie pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s cílem podpořit uplatňování opatření na zachování a řízení přijatých Mezinárodní komisí na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „ICCAT“), začleňující ustanovení o programu ICCAT pro dokumentaci úlovků tuňáka obecného s ohledem na identifikaci původu všech tuňáků obecných.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„tuňákem obecným“ ryba druhu Thunnus thynnus kódů kombinované nomenklatury uvedených v příloze I;
b)
„domácím obchodem“
i)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie a vyloženým na území Unie; a
ii)
obchod v rámci jednoho členského státu nebo mezi dvěma a více členskými státy s chovným tuňákem obecným uloveným v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov a umístěným do klece v hospodářství na území Unie;
c)
„vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem Unie provádějícím odlov nebo pastí Unie do třetí země, včetně přemístění z území Unie, ze třetích zemí nebo z lovišť;
d)
„dovozem“ dovezení tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT plavidlem třetí země provádějícím odlov nebo pastí třetí země na území Unie, mimo jiné za účelem umístění do klecí, výkrmu, chovu nebo překládky;
e)
„zpětným vývozem“ jakékoli přemístění tuňáka obecného, který byl předtím dovezen na území Unie, z území Unie;
f)
„oblastí úmluvy ICCAT“ oblast stanovená Mezinárodní úmluvou na ochranu tuňáků v Atlantiku;
g)
„členským státem vlajky“ členský stát, pod jehož vlajkou pluje plavidlo provádějící odlov;
h)
„členským státem pasti“ členský stát, na jehož území je umístěna past;
i)
„členským státem hospodářství“ členský stát, na jehož území se nachází hospodářství;
j)
„smluvními stranami úmluvy“ smluvní strany a spolupracující nesmluvní strany, organizace a rybářské subjekty v rámci ICCAT;
k)
„šarží“ množství produktů tuňáka obecného ze stejného vzorku a pocházejícího ze stejné zeměpisné oblasti a stejného rybářského plavidla, nebo skupiny rybářských plavidel, nebo ze stejné pasti.
KAPITOLA II
DOKLAD O ÚLOVKU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 3
Obecná ustanovení
1. Členské státy vyžadují vyplněný doklad o úlovku tuňáka obecného (dále jen „doklad o úlovku“) pro každý případ vyložení nebo překládky tuňáka obecného v jejich přístavech, umístění do klecí podle přílohy IV nebo výlovu z jejich hospodářství.
2. Každá šarže tuňáka obecného, která je předmětem domácího obchodu, dovozu na území Unie nebo vývozu či zpětného vývozu z území Unie, musí být doprovázena potvrzeným dokladem o úlovku, s výjimkou případů, na něž se použije čl. 4 odst. 3, a případně buď prohlášením ICCAT o přemístění, nebo potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu tuňáka obecného (dále jen „osvědčení o zpětném vývozu“).
Veškeré vykládky, překládky, umístění do klecí, výlovy, domácí obchod, dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz tuňáka obecného bez vyplněného a potvrzeného dokladu o úlovku nebo případně bez osvědčení o zpětném vývozu jsou zakázány.
3. Členské státy neumístí tuňáka obecného do hospodářství, které není schváleno smluvními stranami úmluvy ani uvedeno v evidenci ICCAT hospodářských zařízení, která mají povolení provozovat chov tuňáka obecného uloveného v oblasti úmluvy ICCAT.
4. Členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí s členěním podle členského státu nebo smluvní strany úmluvy, z nichž úlovek pochází.
5. Odchylně od odstavce 4 členské státy hospodářství zajistí, aby úlovky tuňáka obecného, které pocházejí ze společných rybolovných operací ve smyslu čl. 2 písm. g) nařízení Rady (ES) č. 302/2009 ze dne 6. dubna 2009 o víceletém plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři (8), byly umístěny v oddělených klecích nebo v oddělené řadě klecí a rozlišeny podle jednotlivých společných rybolovných operací.
6. Členské státy hospodářství zajistí, aby výlov tuňáka obecného z hospodářství probíhal v tom roce, ve kterém byl uloven, nebo před začátkem lovné sezóny plavidel používajících vlečné sítě v případě, že je výlov prováděn v následujícím roce. Pokud není výlov ukončen během tohoto období, členské státy hospodářství vyplní a předají Komisi do deseti dnů od ukončení tohoto období každoroční prohlášení o převodu úlovku do dalšího roku. Toto prohlášení obsahuje:
-
množství (vyjádřené v kg) a počet ryb, jež je třeba převést do dalšího roku,
-
rok úlovku,
-
velikostní složení,
-
členský stát vlajky nebo smluvní stranu úmluvy, číslo ICCAT a název plavidla provádějícího odlov,
-
referenční čísla dokladu o úlovku, jenž odpovídá úlovkům, které se převádějí do dalšího roku,
-
název a číslo výkrmny ICCAT,
-
číslo klece a
-
informace o vyloveném množství (vyjádřené v kg) po ukončení výlovu.
Komise předá prohlášení sekretariátu ICCAT do pěti dnů.
7. Množství tuňáka obecného převedené do dalšího roku v souladu s odstavcem 6 je umístěno v oddělených klecích nebo oddělené řadě klecí v hospodářství podle roku výlovu.
8. Formuláře dokladu o úlovku členské státy vlajky nebo pasti poskytnou pouze svým plavidlům provádějícím odlov a pastím, které mají povoleno lovit tuňáka obecného v oblasti úmluvy, včetně těch, které mají povoleno lovit jej jako vedlejší úlovek.
9. Na každém dokladu o úlovku je uvedeno jednoznačné identifikační číslo dokladu. Čísla dokladů jsou specifická pro jednotlivé členské státy vlajky nebo pasti a přiřadí se každému plavidlu provádějícímu odlov nebo každé pasti. Tyto formuláře nelze přenášet na jiné plavidlo provádějící odlov nebo na jinou past.
10. Kopie dokladů o úlovku doprovází každou část rozdělených šarží nebo zpracovaný produkt, přičemž jednoznačné číslo původního dokladu o úlovku se použije pro jejich sledování.
11. Z požadavků tohoto nařízení jsou vyňaty domácí obchod, vývoz, dovoz a zpětný vývoz u částí ryb jiných než maso (hlav, očí, jiker a mlíčí, vnitřností a ocasů).
Článek 4
Potvrzování
1. Velitelé plavidel provádějících odlov, provozovatelé pastí, provozovatelé hospodářství, prodejci, vývozci nebo jejich zplnomocnění zástupci vyplní doklad o úlovku, pokud možno v elektronické formě, uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádají o jeho potvrzení podle odstavce 2 pokaždé, když provedou vykládku, přemístění, umístění do klecí, výlov, překládku, nebo uskuteční domácí obchod nebo vývoz tuňáka obecného.
2. Doklad o úlovku potvrdí příslušný orgán členského státu vlajky, pasti nebo hospodářství nebo členského státu, kde je usazen prodejce nebo vývozce. Členské státy doklad o úlovku pro celé množství tuňáka obecného potvrdí, pouze jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
plavidlo provádějící odlov pluje pod vlajkou členského státu nebo se past či hospodářství nachází v členském státě, který provedl výlov tuňáka obecného,
b)
ověřením šarže bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v dokladu o úlovku jsou správné,
c)
souhrnné množství, které se má potvrdit, nepřekračuje příslušné kvóty ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím, a
d)
tuňák obecný splňuje příslušné požadavky opatření na zachování a řízení ICCAT.
3. Potvrzení podle odstavce 2 tohoto článku se nevyžaduje v případě, že je celé množství tuňáka obecného, jež je k dispozici k prodeji, označeno štítky podle článku 5 členským státem vlajky nebo pasti, který tuňáka obecného ulovil.
4. Jestliže je ulovené a vyložené množství tuňáka obecného menší než 1 tuna nebo tři ryby, může se jako dočasný doklad o úlovku použít lodní deník rybolovu nebo doklad o prodeji, a to až do potvrzení dokladu o úlovku ve lhůtě sedmi dnů před tím, než se uskuteční domácí obchod nebo vývoz.
5. Potvrzený doklad o úlovku obsahuje příslušné informace uvedené v příloze II.
6. Vzor dokladu o úlovku je uveden v příloze III. V případě, že v některém oddílu vzoru dokladu o úlovku není dostatek místa, aby bylo možné plně sledovat pohyb tuňáka obecného od ulovení po uskutečnění obchodu, oddíl určený pro tyto nutné informace lze podle potřeby rozšířit a připojit jako přílohu. Příslušný orgán členského státu přílohu potvrdí co nejdříve, nejpozději však při dalším přemístění tuňáka obecného.
7. Instrukce pro vydávání, číslování, vyplnění a potvrzení dokladu o úlovku jsou stanoveny v příloze IV.
Článek 5
Označování štítky
1. Členské státy mohou vyžadovat, aby jejich plavidla provádějící odlov nebo pasti ke každému tuňákovi obecnému připevnily štítek, pokud možno v době usmrcení, nejpozději však v době vykládky. Štítky jsou opatřeny jednoznačným číslem specifickým pro členský stát a chráněny před neoprávněnou manipulací. Čísla štítků odpovídají dokladu o úlovku.
2. Dotčené členské státy předloží Komisi souhrnné informace o provádění programu označování. Komise předá souhrnné informace v přiměřené lhůtě sekretariátu ICCAT.
3. Použití štítků se povolí pouze v případě, že souhrnné množství úlovků nepřekračuje příslušné kvóty pro členské státy ani omezení odlovu pro daný hospodářský rok, včetně případných individuálních kvót přidělených plavidlům provádějícím odlov nebo pastím.
KAPITOLA III
OSVĚDČENÍ O ZPĚTNÉM VÝVOZU TUŇÁKA OBECNÉHO
Článek 6
Obecná ustanovení
1. Členské státy zajistí, aby každá šarže tuňáka obecného zpětně vyvážená z jejich území byla doprovázena potvrzeným osvědčením o zpětném vývozu.
Osvědčení o zpětném vývozu se nepoužije v případech, kdy byl chovný tuňák obecný dovezen živý.
2. Hospodářský subjekt odpovědný za zpětný vývoz vyplní osvědčení o zpětném vývozu uvedením požadovaných informací v příslušných oddílech a požádá o jeho potvrzení pro šarži tuňáka obecného, která se má zpětně vyvézt. Vyplněné osvědčení o zpětném vývozu je doprovázeno kopií potvrzeného dokladu nebo potvrzených dokladů o úlovku pro tuňáka obecného, který byl předtím dovezen.
Článek 7
Potvrzování osvědčení o zpětném vývozu
1. Osvědčení o zpětném vývozu potvrdí příslušný orgán členského státu, z něhož je zpětný vývoz prováděn.
2. Příslušný orgán osvědčení o zpětném vývozu pro celé množství produktu z tuňáka obecného potvrdí pouze při splnění těchto podmínek:
a)
bylo prokázáno, že všechny informace obsažené v osvědčení o zpětném vývozu jsou správné;
b)
potvrzený doklad nebo potvrzené doklady o úlovku doprovázející osvědčení o zpětném vývozu byly předtím přijaty pro účely dovozu produktů uvedených na osvědčení o zpětném vývozu;
c)
produkty, které se mají vyvézt, jsou zcela nebo zčásti totožné s produkty uvedenými na potvrzeném dokladu nebo potvrzených dokladech o úlovku; a
d)
k potvrzenému osvědčení o zpětném vývozu je připojena kopie dokladu nebo dokladů o úlovku.
3. Potvrzené osvědčení o zpětném vývozu obsahuje informace uvedené v příloze V.
KAPITOLA IV
PŘEDÁVÁNÍ A OVĚŘOVÁNÍ DOKLADŮ
Článek 8
Předávání a uchovávání potvrzených dokladů
1. S výjimkou případů, kdy se použije čl. 4 odst. 3, členské státy předají elektronickou cestou kopii všech potvrzených dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dní ode dne potvrzení, případně neprodleně, pokud očekávaná doba přepravy nepřekračuje pět pracovních dní, těmto příjemcům:
a)
Komisi;
b)
příslušným orgánům členského státu či smluvní strany úmluvy, na jejichž území bude tuňák obecný předmětem domácího obchodu nebo chovu nebo tam bude dovezen; a
c)
sekretariátu ICCAT.
2. Členské státy uchovávají kopie potvrzených dokladů o úlovku a osvědčení o zpětném vývozu, které vydaly nebo přijaly, po dobu alespoň dvou let.
Článek 9
Ověřování
1. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány identifikovaly každou šarži tuňáka obecného, která je na jejich území vyložena nebo přeložena, je předmětem domácího obchodu, je na jejich území dovezena nebo je z něho vyvezena či zpětně vyvezena. U každé šarže tuňáka obecného si příslušné orgány vyžádají a zkontrolují potvrzený doklad (potvrzené doklady) o úlovku a související dokumentaci. Kontrola zahrnuje nahlížení do databáze potvrzených dokladů, kterou vede sekretariát ICCAT.
2. Příslušné orgány mohou také za účelem ověření informací uvedených v dokladu o úlovku a souvisejících dokumentech zkontrolovat obsah šarže a v případě potřeby provést ověření u dotčených provozovatelů.
3. Jestliže se v důsledku kontrol či ověření provedených podle odstavců 1 a 2 objeví pochybnosti o informacích uvedených v dokladu o úlovku, spolupracují členské státy s příslušnými orgány, které doklad (doklady) o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu potvrdily, s cílem tyto pochybnosti odstranit.
4. Jestliže členský stát zjistí šarži bez dokladu o úlovku, oznámí svá zjištění dodávajícímu členskému státu nebo vyvážející smluvní straně úmluvy a v případě, že jsou známy, také členskému státu vlajky či smluvní straně úmluvy, pod jejíž vlajkou plavidlo pluje.
5. Dokud nejsou dokončeny kontroly či ověření podle odstavců 1 a 2, členské státy nepovolí, aby byla šarže předmětem domácího obchodu, nebo byla dovezena či vyvezena, a v případě živého tuňáka obecného určeného pro hospodářství nepřijmou prohlášení o přemístění.
6. Pokud členský stát na základě kontroly nebo ověření provedených podle odstavce 1 a ve spolupráci s dotčenými potvrzujícími orgány rozhodne, že doklad o úlovku nebo osvědčení o zpětném vývozu jsou neplatné, domácí obchod s dotčenou šarží tuňáka obecného a jeho dovoz, vývoz nebo zpětný vývoz se zakáží.
KAPITOLA V
PŘEDÁVÁNÍ ÚDAJŮ
Článek 10
Informace týkající se potvrzování a kontaktních míst
1. Členské státy oznámí Komisi:
a)
název a úplnou adresu svých orgánů příslušných pro potvrzování a ověřování dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu,
b)
jméno, funkci a vzorový otisk razítka nebo pečeti individuálně zplnomocněných potvrzujících úředníků, a
c)
případně vzory štítků.
2. V oznámení se uvede datum, k němuž informace podle odstavce 1 nabývá účinku. Komisi se včas sdělí aktualizované údaje o potvrzujících orgánech a úřednících.
3. Členské státy Komisi oznámí kontaktní místa, která je třeba uvědomit v případě pochybností ohledně dokladů o úlovku či osvědčení o zpětném vývozu, zejména pak jejich název.
4. Komise tyto informace neprodleně předá sekretariátu ICCAT.
Článek 11
Výroční zpráva o programu
1. Členské státy Komisi každoročně do 15. září elektronickou cestou předloží zprávu o programu, která zahrnuje informace uvedené v příloze VI, za období od 1. července předchozího roku do 30. června probíhajícího roku.
2. Komise vypracuje výroční zprávu Unie o programu a předá ji každoročně do 1. října sekretariátu ICCAT.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Změny příloh
S cílem uplatnit ochranná opatření přijatá ICCAT může Komise změnit přílohy tohoto nařízení prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13 a za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s tímto nařízením.
Článek 13
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoci přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 12 jsou svěřeny Komisi na dobu pěti let od 14. srpna 2010. Komise vypracuje o přenesených pravomocích zprávu nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 14.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena za podmínek stanovených v článcích 14 a 15.
Článek 14
Zrušení přenesení pravomocí
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článku 12 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí druhý orgán a Komisi v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinnosti okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 15
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
3. Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky proti aktu v přenesené pravomoci, tento akt nevstoupí v platnost. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 16
Změny nařízení (ES) č. 1984/2003
1. Nařízení (ES) č. 1984/2003 se mění takto:
a)
v názvu se zrušují slova „tuňákem obecným,“;
b)
v čl. 1 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného (Thunnus thynnus),“;
c)
v článku 2 se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
d)
v článku 3 se zrušuje písmeno a);
e)
v čl. 4 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
f)
v čl. 4 odst. 2 písm. b) bodě iii) se zrušují slova „tuňáka obecného“;
g)
v čl. 5 odst. 1 se zrušuje první odrážka;
h)
v čl. 6 odst. 1 druhém pododstavci se zrušuje písmeno a);
i)
v čl. 8 písm. a) se zrušují slova „tuňáka obecného,“;
j)
v čl. 9 odst. 2 se zrušuje písmeno a);
k)
přílohy I, IVa, IX a XV se zrušují.
2. Odkazy na zrušená ustanovení nařízení (ES) č. 1984/2003 se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 17
Přezkum tohoto nařízení
Komise přezkoumá toto nařízení na základě doporučení přijatých ICCAT, zohlední přitom aktualizovaná vědecká stanoviska k velikosti populace předložená na jejích zasedáních a předloží potřebné pozměňovací návrhy.
Článek 18
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 7. července 2010.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 640/2010
(2010. gada 7. jūlijs),
ar ko izveido zilo tunzivju Thunnus thynnus nozvejas dokumentēšanas programmu un groza Padomes Regulu (EK) Nr. 1984/2003
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Savienība ir līgumslēdzēja puse Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijai, kas apstiprināta ar Padomes Lēmumu 98/392/EK (3), Nolīgumam par minētās konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību, kas ratificēts ar Padomes Lēmumu 98/414/EK (4), un Nolīgumam, lai veicinātu starptautisko saglabāšanas un pārvaldības pasākumu ievērošanu uz tāljūrā esošiem zvejas kuģiem, kas apstiprināts ar Padomes Lēmumu 96/428/EK (5). Šo starptautisko saistību sistēmā Savienība iesaistās pasākumos, kas paredzēti, lai nodrošinātu tālu migrējošo zivju krājumu ilgtspējīgu pārvaldību.
(2)
Saskaņā ar Padomes Lēmumu 86/238/EEK Savienība ir līgumslēdzēja puse Starptautiskajā konvencijā par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā (6) (ICCAT Konvencija). Ar šo ICCAT Konvenciju ir izveidots pamats reģionālai sadarbībai, lai saglabātu un pārvaldītu tunzivju un tunzivjveidīgo sugas Atlantijas okeānā un blakusesošajās jūrās, izveidojot Starptautisko Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisiju (ICCAT), un tādu ICCAT Konvencijas apgabalā piemērojamo ieteikumu pieņemšanai, kuri kļūst saistoši līgumslēdzējām pusēm, sadarbības partneriem, kas nav līgumslēdzējas puses, struktūrām un zvejniecības struktūrām (CPC).
(3)
ICCAT ieteikumi 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 un 06-15 un rezolūcijas 1993-02, 1994-04 un 1994-05 par statistikas dokumentu programmu attiecībā uz zilajām tunzivīm ir īstenoti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1984/2003 (2003. gada 8. aprīlis), ar ko ievieš sistēmu zilo tunzivju, zobenzivju un lielacu tunzivju tirdzniecības statistiskajai pārraudzībai Kopienā (7).
(4)
Kā vienu no pasākumiem zilās tunzivs krājumu regulēšanai, statistikas datu kvalitātes un ticamības uzlabošanai, un nelegālas zvejas aizkavēšanai, novēršanai un izskaušanai ICCAT gadskārtējā sanāksmē Recifē (Brazīlijā) 2009. gada 15. novembrī pieņēma Ieteikumu 09-11, ar ko groza Ieteikumu 08-12 par ICCAT zilo tunzivju nozvejas dokumentēšanas programmu. Šis ieteikums stājas spēkā 2010. gada 1. jūnijā un Savienībai tas ir jāīsteno.
(5)
Lai nodrošinātu to, ka ICCAT zilo tunzivju nozvejas dokumentēšanas programmas noteikumi ir viegli saprotami un tiek vienādi piemēroti, būtu jāsvītro attiecīgie Regulas (EK) Nr. 1984/2003 noteikumi, kas saistīti ar ICCAT zilo tunzivju statistikas dokumentu un reeksporta sertifikātu. Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 1984/2003.
(6)
Komisijai būtu jāpilnvaro saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu pieņemt deleģētus tiesību aktus par ICCAT pieņemtu jaunu saglabāšanas pasākumu transponēšanu, tādējādi atjauninot un papildinot šīs regulas pielikumus. Ir īpaši būtiski, ka Komisija savā sagatavošanas darbā attiecīgi apspriestos, tostarp ar ekspertiem,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Ar šo regulu izveido Savienības zilo tunzivju nozvejas dokumentēšanas programmu, lai atbalstītu Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas (ICCAT) pieņemto saglabāšanas un pārvaldības pasākumu īstenošanu, tajā iestrādājot ICCAT zilo tunzivju nozvejas dokumentēšanas programmas noteikumus visu zilo tunzivju izcelsmes identificēšanai.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā izmanto šādas definīcijas:
a)
“Zilās tunzivis” ir Thunnus thynnus sugas zivis, uz kurām attiecas I pielikumā norādītie kombinētās nomenklatūras kodi;
b)
“iekšējā tirdzniecība” ir:
i)
tādu zilo tunzivju tirdzniecība vienā dalībvalstī vai starp divām vai vairākām dalībvalstīm, kas ICCAT konvencijas apgabalā nozvejotas ar Savienības nozvejotājkuģi vai zivju krātiņveida lamatām un izkrautas Savienības teritorijā, un
ii)
tirdzniecība dalībvalstī vai starp divām vai vairākām dalībvalstīm ar tādām audzētām zilajām tunzivīm, ko ICCAT konvencijas apgabalā ir nozvejojis Savienības nozvejotājkuģis un kuras ir ievietotas sprostā Savienības teritorijā reģistrētā zivjaudzētavā;
c)
“eksports” ir jebkāda ar Savienības nozvejotājkuģi vai zivju krātiņveida lamatām ICCAT konvencijas apgabalā nozvejotu zilo tunzivju pārvietošana uz trešo valsti, ieskaitot pārvietošanu no Savienības teritorijas, no trešām valstīm vai no zvejas vietām;
d)
“imports” ir ar trešās valsts nozvejotājkuģi vai zivju krātiņveida lamatām ICCAT konvencijas apgabalā nozvejotu zilo tunzivju ievešana Savienības teritorijā, arī ievietošanai sprostos, nobarošanai, audzēšanai vai pārkraušanai citā kuģī;
e)
“reeksports” ir jebkāda iepriekš Savienības teritorijā importētu zilo tunzivju pārvietošana no Savienības teritorijas;
f)
“ICCAT Konvencijas apgabals” ir apgabals, kas noteikts Starptautiskajā konvencijā par tunzivju saglabāšanu Atlantijas okeānā;
g)
“karoga dalībvalsts” ir dalībvalsts, ar kuras karogu kuģo nozvejotājkuģis;
h)
“zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā uzstādītas zivju krātiņveida lamatas;
i)
“zivaudzētavas dalībvalsts” ir dalībvalsts, kurā atrodas zivju audzētava;
j)
“Līgumslēdzējas puses (CPC)” ir Konvencijas līgumslēdzējas puses, kā arī sadarbībā iesaistītās puses, kas nav pievienojušās Konvencijai, un ICCAT struktūras un zvejniecības struktūras.
k)
“partija” ir tādu zilās tunzivs produktu daudzums, kuri ir vienāda veida un kuriem ir vienas un tās pašas attiecīgās ģeogrāfiskās teritorijas izcelsme, un kuri nozvejoti ar vienu un to pašu zvejas kuģi vai kuģu grupu vai izmantojot vienu un to pašu lamatu veidu.
II NODAĻA
ZILO TUNZIVJU NOZVEJAS DOKUMENTS
3. pants
Vispārīgi noteikumi
1. Dalībvalstis pieprasa aizpildīt zilo tunzivju nozvejas dokumentu (“nozvejas dokuments”) par katru zilo tunzivi, kas izkrauta vai pārkrauta citā kuģī tās ostās, ievietota sprostā saskaņā ar IV pielikumu vai iegūta to zivaudzētavās.
2. Katrai zilo tunzivju partijai, ko piedāvā iekšējā tirdzniecībā, importē Savienības teritorijā vai eksportē vai reeksportē no Savienības teritorijas, pievieno apstiprinātu nozvejas dokumentu, izņemot gadījumos, kad piemēro 4. panta 3. punktu, un attiecīgā gadījumā ICCAT pārvietošanas deklarāciju vai apstiprinātu zilo tunzivju reeksporta sertifikātu (“reeksporta sertifikāts”).
Jebkāda zilo tunzivju izkraušana, pārkraušana citā kuģī, ievietošana sprostā, ieguve, iekšējā tirdzniecība, imports, eksports vai reeksports bez aizpildīta un apstiprināta nozvejas dokumenta un, attiecīgā gadījumā, arī reeksporta sertifikāta ir aizliegts.
3. Dalībvalstis nedrīkst ievietot zilās tunzivis tādā zivaudzētavā, kuru nav apstiprinājusi dalībvalsts vai CPC, kuras sadarbojas saskaņā ar Konvenciju, vai kura nav iekļauta ICCAT reģistrā ar audzēšanas iekārtām, kam atļauts darboties ICCAT Konvencijas apgabalā nozvejotu zilo tunzivju audzēšanā.
4. Zivaudzētavas dalībvalstis nodrošina, ka zilās tunzivis tiek ievietotas atsevišķos sprostos vai sprostu grupās un tiek nodalītas, pamatojoties uz izcelsmes dalībvalsti vai CPC.
5. Atkāpjoties no 4. punkta, zivaudzētavas dalībvalstis nodrošina, ka zilās tunzivis, kas nozvejotas kopīgās zvejas darbībās, kā tās definētas Padomes Regulas (EK) Nr. 302/2009 (2009. gada 6. aprīlis) par daudzgadu plānu zilās tunzivs krājumu atjaunošanai Atlantijas okeāna austrumu daļā un Vidusjūrā (8) 2. panta g) punktā, tiek ievietotas atsevišķos sprostos vai sprostu grupās un tiek nodalītas atbilstoši kopīgajām zvejas darbībām.
6. Zivaudzētavas dalībvalstis nodrošina, ka zilās tunzivis iegūst no audzētavām tajā gadā, kurā tās tika nozvejotas, vai pirms sākusies riņķvadu zvejas sezona seineriem, ja ieguve notiek nākamajā gadā. Ja ieguves darbības netiek pabeigtas šajā laikposmā, zivaudzētavas dalībvalstis aizpilda gada pārneses deklarāciju un iesniedz to Komisijai desmit dienu laikā pēc minētā laikposma beigām. Minētajā deklarācijā norāda:
-
daudzumu (izteiktu kg) un to zivju skaitu, kas paredzētas pārnesei;
-
nozvejas gadu;
-
sastāvu zivju izmēra ziņā;
-
kuģa karoga dalībvalsti vai CPC, ICCAT numuru un nozvejotājkuģa nosaukumu;
-
atsauces numurus nozvejas dokumentam, kas attiecas uz nozvejas pārnesi;
-
nobarošanas iekārtas nosaukumu un ICCAT numuru;
-
sprosta numuru; un
-
informāciju par ieguves daudzumu (izteiktu kg), kad tā pabeigta.
Komisija nosūta šādas deklarācijas ICCAT sekretariātam piecu dienu laikā.
7. Saskaņā ar 6. punktu pārnesto zivju daudzumu ievieto atsevišķos sprostos vai sprostu grupās zivaudzētavā un atdala atbilstoši nozvejas gadam.
8. Karoga dalībvalstis vai zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas dalībvalstis izsniedz nozvejas dokumenta veidlapas tikai saviem nozvejotājkuģiem un zivju krātiņveida lamatām, kam ir atļauts zvejot zilās tunzivis ICCAT Konvencijas apgabalā (arī piezvejā).
9. Katrai nozvejas dokumenta veidlapai ir unikāls dokumenta identifikācijas numurs. Katrai karoga dalībvalstij vai zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas dalībvalstij ir īpaši dokumenta numuri, ko piešķir katram nozvejotājkuģim vai zivju krātiņveida lamatām. Šādas veidlapas nav nododamas tālāk citam nozvejotājkuģim vai zivju krātiņveida lamatām.
10. Lai varētu izsekot katrai dalītās partijas daļai vai apstrādes produktiem, tiem pievieno nozvejas dokumentu kopijas, uz kurām norādīts oriģinālajam nozvejas dokumentam piešķirtais unikālais dokumenta identifikācijas numurs.
11. No šīs regulas prasībām ir atbrīvota to zivju daļu iekšējā tirdzniecība, eksports, imports un reeksports, kuras nav zivju gaļa (t. i., galvas, acis, ikri, iekšējie orgāni un astes).
4. pants
Apstiprināšana
1. Nozvejotājkuģu kapteiņi, zivju krātiņveida lamatu operatori, zivaudzētavu apsaimniekotāji, pārdevēji, eksportētāji vai to pilnvaroti pārstāvji aizpilda nozvejas dokumentu, ja iespējams elektroniski, attiecīgajās iedaļās sniedzot prasīto informāciju, un lūdz to apstiprināt saskaņā ar 2. punktu katrreiz, kad viņi izkrauj, pārvieto, ievieto sprostā, iegūst, pārkrauj citā kuģī, piedāvā iekšējā tirdzniecībā vai eksportē zilās tunzivis.
2. Nozvejas dokumentu apstiprina karoga, zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas vai zivaudzētavas dalībvalsts kompetentā iestāde vai pārdevēja vai eksportētāja reģistrācijas dalībvalsts kompetentā iestāde. Dalībvalstis apstiprina nozvejas dokumentu attiecībā uz visām zilajām tunzivīm tikai tad, ja
a)
nozvejotājkuģis peld ar zilo tunzivju ieguves dalībvalsts karogu vai zivju krātiņveida lamatas vai zivaudzētava atrodas zilo tunzivju ieguves dalībvalstī;
b)
verificējot partiju, ir konstatēts, ka visa nozvejas dokumentā norādītā informācija ir pareiza;
c)
apstiprināmie summārie apjomi nepārsniedz katra pārvaldības gada kvotas vai nozvejas limitus, attiecīgā gadījumā arī individuālas kvotas, kas iedalītas nozvejotājkuģiem vai zivju krātiņveida lamatām; un
d)
zilās tunzivis atbilst attiecīgajiem ICCAT saglabāšanas un pārvaldības pasākumu noteikumiem.
3. Apstiprināšana saskaņā ar šā panta 2. punktu nav vajadzīga gadījumos, kad visas pārdošanai pieejamās zilās tunzivis atbilstīgi 5. pantam ir marķētas zilo tunzivju nozvejotājkuģa karoga dalībvalstī vai zivju krātiņveida lamatu uzstādīšanas dalībvalstī.
4. Ja nozvejoto un izkrauto zilo tunzivju daudzums ir mazāks par 1 tonnu vai trim zivīm, kā pagaidu nozvejas dokumentu līdz nozvejas dokumenta apstiprināšanai, kam jānotiek septiņu dienu laikā un pirms piedāvāšanas iekšējā tirdzniecībā vai eksportēšanas, var izmantot zvejas žurnālu vai pārdošanas zīmi.
5. Apstiprinātajā nozvejas dokumentā attiecīgā gadījumā iekļauj II pielikumā norādīto informāciju.
6. Nozvejas dokumenta paraugs ir sniegts III pielikumā. Gadījumos, kad nozvejas dokumenta parauga iedaļā nav pietiekami daudz vietas, lai pilnībā izsekotu zilo tunzivju pārvietošanai no nozvejas līdz tirdzniecībai, attiecīgās informācijas iedaļu pēc vajadzības var paplašināt un pievienot pielikumā. Attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde apstiprina pielikumu pēc iespējas drīzāk, bet ne vēlāk kā līdz nākamajai zilo tunzivju pārvietošanas reizei.
7. Instrukcijas par nozvejas dokumenta izdošanu, numerāciju, aizpildīšanu un apstiprināšanu ir sniegtas IV pielikumā.
5. pants
Marķēšana
1. Dalībvalstis var pieprasīt, lai to nozvejotājkuģu vai zivju krātiņveida lamatu operatori marķē katru zilo tunzivi, vēlams nonāvēšanas laikā, bet ne vēlāk kā izkraušanas laikā. Uz marķējuma zīmēm jābūt unikāliem dalībvalsts īpašajiem numuriem, un tām jābūt nodrošinātām pret viltošanu. Marķējuma zīmju numuriem jābūt saistītiem ar nozvejas dokumentu.
2. Attiecīgās dalībvalstis iesniedz Komisijai kopsavilkumu par marķēšanas programmas īstenošanu. Komisija tūlīt nosūta kopsavilkumus ICCAT sekretariātam.
3. Marķējuma zīmes atļauts izmantot tikai tad, ja summārie nozvejas apjomi nepārsniedz dalībvalsts kvotas vai nozvejas limitus katram pārvaldības gadam, attiecīgā gadījumā arī individuālas kvotas, kas iedalītas nozvejotājkuģiem vai zivju krātiņveida lamatām.
III NODAĻA
ZILO TUNZIVJU REEKSPORTA SERTIFIKĀTS
6. pants
Vispārīgi noteikumi
1. Dalībvalstis nodrošina to, ka katrai zilo tunzivju partijai, ko reeksportē no to teritorijas, pievieno apstiprinātu reeksporta sertifikātu.
Gadījumos, kad audzētas zilās tunzivis importē dzīvas, reeksporta sertifikātu neizmanto.
2. Par reeksportu atbildīgais uzņēmējs aizpilda reeksporta sertifikātu, attiecīgajās iedaļās sniedzot prasīto informāciju, un lūdz to apstiprināt attiecībā uz reeksportam paredzēto zilo tunzivju partiju. Aizpildītajam reeksporta sertifikātam pievieno apstiprinātā(-o) nozvejas dokumenta(-u) kopiju, kas attiecas uz iepriekš importētajām zilajām tunzivīm.
7. pants
Reeksporta apstiprināšana
1. Reeksporta sertifikātu apstiprina reeksportējošās dalībvalsts kompetentā iestāde.
2. Kompetentā iestāde apstiprina reeksporta sertifikātu attiecībā uz visiem zilo tunzivju produktiem tikai tad, ja
a)
ir konstatēts, ka visa reeksporta sertifikātā norādītā informācija ir pareiza;
b)
kopā ar reeksporta sertifikātu iesniegtais(-ie) apstiprinātais(-ie) nozvejas dokuments(-i) ir pieņemts(-i) reeksporta sertifikātā deklarēto produktu importēšanai;
c)
reeksportam paredzētie produkti pilnībā vai daļēji ir tie paši produkti, kas norādīti apstiprinātajā(-os) nozvejas dokumentā(-os); un
d)
apstiprinātajam reeksporta sertifikātam ir pievienota(-s) nozvejas dokumenta(-u) kopija(-s).
3. Apstiprinātajā reeksporta sertifikātā iekļauj V pielikumā norādīto informāciju.
IV NODAĻA
DOKUMENTU NOSŪTĪŠANA UN VERIFICĒŠANA
8. pants
Apstiprināto dokumentu nosūtīšana un glabāšana
1. Visu apstiprināto nozvejas dokumentu vai reeksporta sertifikātu kopijas (izņemot gadījumus, kad piemēro 4. panta 3. punktu) dalībvalstis pēc iespējas drīzāk un jebkurā gadījumā piecu darbdienu laikā pēc apstiprināšanas, vai nekavējoties, ja paredzētās transportēšanas ilgumam nevajadzētu pārsniegt piecas darba dienas, elektroniski nosūta šādiem adresātiem:
a)
Komisijai;
b)
to dalībvalstu vai CPC kompetentajām iestādēm, kurās zilās tunzivis paredzēts piedāvāt iekšējā tirdzniecībā vai audzēt, vai importēt; un
c)
ICCAT Sekretariātam.
2. Izdoto vai saņemto apstiprināto nozvejas dokumentu vai reeksporta sertifikātu kopijas dalībvalstis glabā vismaz divus gadus.
9. pants
Verificēšana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka to kompetentās iestādes identificē katru to zilo tunzivju partiju, kas izkrautas, pārkrautas citā kuģī, piedāvātas iekšējā tirdzniecībā vai importētas to teritorijā vai eksportētas vai reeksportētas no to teritorijas. Kompetentās iestādes pieprasa un pārbauda apstiprināto(-s) nozvejas dokumentu(-s) un saistītos dokumentus attiecībā uz katru zilo tunzivju partiju. Pārbaude ietver ielūkošanos apstiprinājumu datubāzē, ko uztur ICCAT Sekretariāts.
2. Kompetentās iestādes var pārbaudīt arī partijas saturu, lai verificētu nozvejas dokumentā un saistītajos dokumentos norādīto informāciju, un vajadzības gadījumā veic attiecīgo uzņēmēju verificēšanu.
3. Ja saskaņā ar 1. un 2. pantu veikto pārbaužu vai verifikāciju rezultātā rodas šaubas par nozvejas dokumentā norādīto informāciju, dalībvalstis sadarbojas ar kompetentajām iestādēm, kuras apstiprinājušas nozvejas dokumentu(-s) vai reeksporta sertifikātu(-s), lai kliedētu šādas šaubas.
4. Ja dalībvalsts atklāj partiju bez nozvejas dokumenta, tā konstatētos faktus paziņo sūtītājai dalībvalstij vai eksportētājai CPC, kā arī karoga dalībvalstij vai karoga CPC, ja tās zināmas.
5. Kamēr notiek 1. un 2. punktā paredzētās pārbaudes vai verifikācijas, dalībvalstis nedod atļauju partiju laist iekšējā tirdzniecībā, importēt vai eksportēt vai - zivaudzētavām paredzētu zilo tunzivju gadījumā - nepieņem pārvietošanas deklarāciju.
6. Ja atbilstīgi 1. pantam veiktas pārbaudes vai verifikācijas rezultātā dalībvalsts, sadarbojoties ar attiecīgajām apstiprinātājām iestādēm, nosaka, ka nozvejas dokuments vai reeksporta sertifikāts ir nederīgs, attiecīgās zilo tunzivju partijas iekšējā tirdzniecība, imports, eksports vai reeksports ir aizliegts.
V NODAĻA
DATU NOSŪTĪŠANA
10. pants
Informācija par apstiprināšanu un kontaktpunktiem
1. Dalībvalstis Komisijai paziņo:
a)
to iestāžu, kuru kompetencē ir nozvejas dokumentu vai reeksporta sertifikātu apstiprināšana un verificēšana, nosaukumu un pilnu adresi;
b)
individuāli pilnvarotu apstiprinātāju amatpersonu vārdu, uzvārdu un amatu, un spiedoga vai zīmoga nospieduma paraugu; kā arī
c)
ja ir - marķējuma zīmju paraugus.
2. Paziņojumā norāda dienu, kad stājas spēkā 1. punktā minētā informācija. Komisijai laikus nosūta aktualizētas ziņas par apstiprinātājām iestādēm un amatpersonām.
3. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus kontaktpunktus, kuri jāinformē gadījumos, kad rodas jautājumi saistībā ar nozvejas dokumentiem vai reeksporta sertifikātiem, konkrēti, šo kontaktpunktu nosaukumu.
4. Komisija šo informāciju tūlīt pārsūta ICCAT Sekretariātam.
11. pants
Gada programmas ziņojums
1. Dalībvalstis katru gadu līdz 15. septembrim elektroniski nosūta Komisijai programmas ziņojumu, kurš aptver laikposmu no iepriekšējā gada 1. jūlija līdz kārtējā gada 30. jūnijam un kurā iekļauta VI pielikumā norādītā informācija.
2. Komisija sagatavo Savienības gada programmas ziņojumu un nosūta to ICCAT Sekretariātam katru gadu līdz 1. oktobrim.
VI NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
12. pants
Pielikumu grozījumi
Lai piemērotu saglabāšanas pasākumus, ko pieņēmusi ICCAT, Komisija šīs regulas pielikumus var grozīt ar deleģētiem aktiem saskaņā ar 13. pantu un atbilstoši 14. un 15. pantā izklāstītajiem noteikumiem.
Pieņemot šādus deleģētos aktus, Komisija rīkojas saskaņā ar attiecīgajiem šīs regulas noteikumiem.
13. pants
Deleģēšana
1. Pilnvaras pieņemt šīs regulas 12. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai ir piešķirtas uz piecu gadu laikposmu pēc 2010. gada 14. augusta. Komisija iesniedz ziņojumu par deleģētajām pilnvarām vēlākais sešus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome to neatsauc saskaņā ar 14. pantu.
2. Tiklīdz Komisija pieņem deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
3. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai ir piešķirtas ar nosacījumiem, kas noteikti 14. un 15. pantā.
14. pants
Deleģēšanas atsaukšana
1. Eiropas Parlaments vai Padome var jebkurā laikā atsaukt 12. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu.
2. Iestāde, kura ir uzsākusi iekšēju procedūru, lai nolemtu, vai atsaukt pilnvaru deleģēšanu, pirms galīgā lēmuma pieņemšanas par to savlaicīgi informē otru iestādi un Komisiju.
3. Ar atsaukšanas lēmumu izbeidz minētajā lēmumā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nekavējoties vai tajā norādītā vēlākā dienā. Tas neskar jau spēkā esošo deleģēto aktu derīgumu. To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
15. pants
Iebildumi pret deleģētiem aktiem
1. Eiropas Parlaments vai Padome var izteikt iebildumus pret deleģēto aktu divus mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.
Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosinājuma šo periodu pagarina par diviem mēnešiem.
2. Ja, šim termiņam beidzoties, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus pret deleģēto aktu, to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tas stājas spēkā dienā, kas noteikta minētajā aktā.
3. Ja Eiropas Parlaments vai Padome izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, tas nestājas spēkā. Iestāde, kas izsaka iebildumus pret deleģēto aktu, izklāsta iebildumu pamatojumu.
16. pants
Grozījumi Regulā (EK) Nr. 1984/2003
1. Regulu (EK) Nr. 1984/2003 groza šādi:
a)
virsrakstā svītro vārdus “zilo tunzivju”;
b)
regulas 1. panta a) punktā svītro vārdus “zilajām tunzivīm (Thunnus thynnus)”;
c)
regulas 2. pantā svītro vārdus “zilajām tunzivīm”;
d)
svītro 3. panta a) punktu;
e)
svītro 4. panta 1. punkta pirmo ievilkumu;
f)
regulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta iii) punktā svītro vārdus “zilo tunzivju”;
g)
svītro 5. panta 1. punkta pirmo ievilkumu;
h)
svītro 6. panta 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktu;
i)
regulas 8. panta a) punktā svītro vārdus “zilām tunzivīm”;
j)
svītro 9. panta 2. punkta a) apakšpunktu;
k)
ar šo atceļ I, IVa, IX un XV pielikumu.
2. Atsauces uz Regulas (EK) Nr. 1984/2003 atceltajiem noteikumiem uzskata par atsaucēm uz šo regulu.
17. pants
Pārskatīšana
Komisija šo regulu pārskata saskaņā ar ICCAT pieņemtiem ieteikumiem, ņemot vērā zinātniskos atzinumus par krājumu apjomu, kas tiks iesniegti ICCAT sanāksmēs, un iesniedz priekšlikumus jebkādiem nepieciešamiem grozījumiem.
18. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2010. gada 7. jūlijā