SMĚRNICE RADY 2011/64/EU
ze dne 21. června 2011
o struktuře a sazbách spotřební daně z tabákových výrobků
(kodifikované znění)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 92/79/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování daní z cigaret (1), 92/80/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování daní z jiných tabákových výrobků než cigaret (2) a 95/59/ES ze dne 27. listopadu 1995 o daních jiných než daních z obratu, které ovlivňují spotřebu tabákových výrobků (3), byly několikrát podstatně změněny (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měly být uvedené směrnice kodifikovány.
(2)
Daňové právní předpisy Unie, které se týkají tabákových výrobků, potřebují zajistit řádné fungování vnitřního trhu a zároveň vysoký stupeň ochrany lidského zdraví, jak vyžaduje článek 168 Smlouvy o fungování Evropské unie, s ohledem na to, že tabákové výrobky mohou způsobit vážné poškození zdraví a že Unie je stranou Rámcové úmluvy Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku. Měla by se zohlednit situace u každého jednotlivého druhu tabákového výrobku.
(3)
Jedním z cílů Smlouvy o Evropské unii je zachovat hospodářskou unii, jejíž vlastnosti se podobají vlastnostem vnitřního trhu, v jehož rámci existuje poctivá hospodářská soutěž. Pokud se jedná o tabákové výrobky, je předpokladem dosažení tohoto cíle, že v členských zemích nebudou daně ovlivňující spotřebu výrobků tohoto odvětví narušovat podmínky hospodářské soutěže a nebudou omezovat jejich volný pohyb v Unii.
(4)
Je třeba vymezit různé druhy tabákových výrobků, lišící se od sebe vlastnostmi a způsobem použití.
(5)
Je nutno rozlišovat mezi jemně řezaným tabákem k ruční výrobě cigaret a ostatními druhy tabáku ke kouření.
(6)
Tabákové smotky, které lze po prosté ruční manipulaci kouřit v daném stavu, je pro účely jednotného zdanění těchto výrobků třeba rovněž považovat za cigarety.
(7)
Je nutno vymezit výrobce jako fyzickou nebo právnickou osobu, která vyrábí tabákové výrobky a určuje maximální maloobchodní prodejní cenu pro každý členský stát, ve kterém jsou dotyčné výrobky určeny ke spotřebě.
(8)
V zájmu jednotného a spravedlivého zdanění by měla být stanovena definice cigaret, doutníků a doutníčků a ostatního tabáku ke kouření tak, aby s tabákovými smotky, které lze podle jejich délky považovat za dvě nebo více cigaret, bylo pro účely spotřební daně zacházeno jako se dvěma nebo více cigaretami, aby s určitým druhem doutníku, který je v mnoha ohledech podobný cigaretě, bylo pro účely spotřební daně zacházeno jako s cigaretou, aby s tabákem ke kouření, který je v mnoha ohledech podobný jemně řezanému tabáku k ruční výrobě cigaret, bylo pro účely spotřební daně zacházeno jako s jemně řezaným tabákem a aby byl jasně definován tabákový odpad. Vzhledem k hospodářským problémům, které by okamžité zavedení mohlo způsobit dotčeným německým a maďarským subjektům, by mělo být Německu a Maďarsku povoleno odložit zavedení definice doutníků a doutníčků do 1. ledna 2015.
(9)
Pokud se jedná o spotřební daně, musí mít zejména harmonizace jejich struktury za následek takový stav, kdy hospodářská soutěž různých kategorií tabákových výrobků náležejících k téže skupině nebude narušována důsledky zdaňování, a následně otevření vnitrostátních trhů členských zemí.
(10)
Zásadní potřeba hospodářské soutěže vyžaduje systém volné tvorby cen pro všechny skupiny tabákových výrobků.
(11)
Struktura spotřební daně z cigaret musí kromě specifické složky vypočtené na jednotku výrobku zahrnovat i poměrnou složku, která vychází z maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní. Daň z obratu z cigaret má stejný dopad jako valorická spotřební daň a tuto skutečnost je třeba vzít v úvahu při určování poměru mezi specifickou složkou spotřební daně a celkovým daňovým zatížením.
(12)
Aniž je dotčena smíšená struktura daně a maximální procentní podíl specifické složky na celkovém daňovém zatížení, měly by být členským státům dány k dispozici účinné prostředky, jak vybírat specifickou nebo minimální spotřební daň z cigaret, aby byla v rámci Unie zajištěna alespoň určitá minimální výše zdanění.
(13)
K řádnému fungování vnitřního trhu je nezbytné stanovit celkovou minimální spotřební daň ze všech kategorií tabákových výrobků.
(14)
Pokud jde o cigarety, měly by být zajištěny neutrální podmínky hospodářské soutěže pro výrobce, mělo by se omezit rozdělování trhů s tabákovými výrobky a měly by se zdůraznit cíle v oblasti zdraví. Minimální požadavek vztažený na cenu by se tedy měl vztahovat k vážené průměrné maloobchodní prodejní ceně a minimální požadavek v peněžním vyjádření by se měl vztahovat na všechny cigarety. Ze stejných důvodů by měla vážená průměrná maloobchodní prodejní cena sloužit jako vodítko pro poměřování významu specifické spotřební daně v rámci celkového daňového zatížení.
(15)
Pokud jde o ceny a výši spotřebních daní, a to především u cigaret, které představují zdaleka nejdůležitější kategorii tabákových výrobků, ale také u jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret, stále existují značné rozdíly mezi členskými státy, které mohou narušovat fungování vnitřního trhu. Určitý stupeň sbližování úrovně daní, které se v členských státech uplatňují, by pomohl snížit výskyt podvodů a pašování v Unii.
(16)
Toto sblížení by také pomohlo zajistit vyšší úroveň ochrany lidského zdraví. Úroveň zdanění se významným způsobem podílí na ceně tabákových výrobků, a ta má zase vliv na kuřácké návyky spotřebitelů. Podvody a pašování narušují daňově podmíněnou úroveň cen zejména u cigaret a jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret, a tím ohrožují dosažení cílů boje proti kouření i cílů ochrany zdraví.
(17)
Pokud jde o jiné výrobky než cigarety, měla by být harmonizována daňová zátěž pro všechny výrobky, které patří do jedné skupiny tabákových výrobků. Nejvhodnějším způsobem pro fungování vnitřního trhu je stanovení celkové minimální spotřební daně, která je vyjádřena jako procentní podíl nebo jako pevná částka na kilogram nebo určitý počet kusů.
(18)
Pokud jde o jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret, měl by být v Unii minimální požadavek vztažený na cenu stanoven tak, aby bylo dosaženo podobných účinků jako u cigaret, a jako výchozí bod by měla být brána vážená průměrná maloobchodní prodejní cena.
(19)
Je nutné sblížit minimální výše daně u jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret s minimální výší platnou pro cigarety, aby se lépe zohlednila míra konkurence mezi těmito dvěma výrobky, která se odráží v pozorovaných modelech spotřeby, a jejich stejně škodlivé vlastnosti.
(20)
Portugalsku by měla být poskytnuta možnost uplatňovat nižší sazbu daně z cigaret vyrobených malovýrobci a spotřebovaných v nejvzdálenějších regionech Azory a Madeira.
(21)
Přechodná období by měla členským státům umožnit, aby se úrovním celkové spotřební daně plynule přizpůsobily, a omezily se tak možné vedlejší účinky.
(22)
S cílem nepoškodit hospodářskou a sociální rovnováhu na Korsice je nezbytné a odůvodněné stanovit odchylku do 31. prosince 2015, na základě které může Francie uplatňovat u cigaret a jiných tabákových výrobků propuštěných ke spotřebě na Korsice sazbu spotřební daně, která je nižší než vnitrostátní sazba. Do uvedeného dne by měla být daňová pravidla pro tabákové výrobky propuštěné ke spotřebě na Korsice uvedena do plného souladu s pravidly platnými v kontinentální Francii. Je však třeba se vyhnout příliš náhlé změně, a proto by měla být spotřební daň, která je z cigaret a jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret vybírána na Korsice v současnosti, zvyšována postupně.
(23)
Většina členských států poskytuje osvobození od spotřební daně nebo vrací spotřební daň u určitých tabákových výrobků v závislosti na tom, k čemu se používají a takové osvobození nebo vrácení v případě zvláštního užití je třeba blíže určit v této směrnici.
(24)
Je nutné stanovit postup, který na základě zprávy Komise, která zohlední všechny příslušné faktory, umožní pravidelné přezkoumání sazeb a pevných částek stanovených touto směrnicí.
(25)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze I části B,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA 1
PŘEDMĚT
Článek 1
Tato směrnice stanoví obecné zásady harmonizace, struktury a sazeb spotřební daně, kterou členské státy uvalují na tabákové výrobky.
KAPITOLA 2
DEFINICE
Článek 2
1. Pro účely této směrnice se za tabákové výrobky považují:
a)
cigarety;
b)
doutníky a doutníčky;
c)
tabák ke kouření:
i)
jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret,
ii)
ostatní tabák ke kouření.
2. Za cigarety a tabák ke kouření se považují výrobky skládající se zcela nebo částečně z jiných látek než z tabáku, které jinak splňují kritéria uvedená v článku 3 nebo čl. 5 odst. 1.
Odchylně od prvního pododstavce se výrobky, které neobsahují žádný tabák, nepovažují za tabákové výrobky, jsou-li používány výhradně k lékařským účelům.
3. Aniž jsou dotčeny stávající předpisy Unie, nepředjímají definice uvedené v odstavci 2 tohoto článku a v článcích 3, 4 a 5 výběr systémů nebo úrovní zdanění pro různé skupiny výrobků, na něž se odkazuje v těchto článcích.
Článek 3
1. Pro účely této směrnice se za cigarety považují:
a)
tabákové smotky, jsou-li určeny ke kouření v daném stavu a které se nepovažují za doutníky nebo doutníčky ve smyslu čl. 4 odst. 1;
b)
tabákové smotky, které se jednoduchým neprůmyslovým postupem vkládají do dutinek z cigaretového papíru;
c)
tabákové smotky, které se jednoduchým neprůmyslovým postupem balí do cigaretového papíru.
2. Tabákový smotek podle odstavce 1 se pro účely spotřební daně považuje za dvě cigarety, je-li bez filtru nebo náustku delší než 8 cm, ne však delší než 11 cm, za tři cigarety, je-li bez filtru nebo náustku delší než 11 cm, ne však delší než 14 cm, atd.
Článek 4
1. Pro účely této směrnice se za doutníky nebo doutníčky považují níže uvedené výrobky, pokud je lze v nezměněném stavu kouřit a s ohledem na své vlastnosti a očekávání běžného spotřebitele jsou určeny výhradně ke kouření v nezměněném stavu:
a)
tabákové smotky s krycím listem ze surového tabáku;
b)
tabákové smotky naplněné trhanou tabákovou směsí, s krycím listem v obvyklé barvě doutníku z rekonstituovaného tabáku, jenž kryje celý výrobek, případně i filtr, avšak nikoli náustek v případě doutníků s náustkem, činí-li jejich jednotková hmotnost bez filtru nebo náustku nejméně 2,3 g a nejvýše 10 g a je-li obvod nejméně jedné třetiny délky alespoň 34 mm.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou Německo a Maďarsko do 31. prosince 2014 i nadále uplatňovat tento pododstavec:
Za doutníky nebo doutníčky, jsou-li určeny ke kouření v daném stavu, se považují:
a)
tabákové smotky tvořené zcela ze surového tabáku;
b)
tabákové smotky s krycím listem ze surového tabáku;
c)
tabákové svitky, naplněné drcenou tabákovou směsí, s krycím listem v obvyklé barvě doutníku, jenž kryje celý výrobek, případně i filtr, avšak ne náustek v případě doutníků s náustkem, a s obalovým listem, obojí z rekonstituovaného tabáku, činí-li jejich jednotková hmotnost bez filtru nebo náustku nejméně 1,2 g a je-li obal přiložen ve tvaru šroubovice pod ostrým úhlem nejméně 30° k podélné ose doutníku;
d)
tabákové svitky, naplněné drcenou tabákovou směsí, s krycím listem v obvyklé barvě doutníku z rekonstituovaného tabáku, jenž kryje celý výrobek, případně i filtr, avšak ne náustek v případě doutníků s náustkem, činí-li jejich jednotková hmotnost bez filtru nebo náustku nejméně 2,3 g a je-li obvod nejméně jedné třetiny délky alespoň 34 mm.
3. Za doutníky a doutníčky se považují rovněž výrobky skládající se částečně z jiných látek než z tabáku, které jinak splňují kritéria stanovená v odstavci 1.
Článek 5
1. Pro účely této směrnice se za tabák ke kouření považují:
a)
řezaný nebo jinak dělený tabák, kroucený nebo lisovaný do desek a vhodný ke kouření bez dalšího průmyslového zpracování;
b)
tabákový odpad dodaný k maloobchodnímu prodeji, na který se nevztahují článek 3 a čl. 4 odst. 1 a který je možné kouřit. Pro účely tohoto článku se tabákovým odpadem rozumějí zbytky z tabákových listů a vedlejší produkty získané při zpracování tabáku nebo při výrobě tabákových výrobků.
2. Tabák ke kouření, v němž je více než 25 % váhy tabákových částic užších než 1,5 mm, se považuje za jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret.
Členské státy mohou dále považovat za jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret tabák ke kouření, v němž je více než 25 % váhy tabákových částic o šířce 1,5 mm nebo větší a který se prodával nebo byl určen k prodeji pro ruční výrobu cigaret.
Článek 6
Za výrobce se považuje fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která zpracovává tabák na tabákové výrobky určené k maloobchodnímu prodeji.
KAPITOLA 3
USTANOVENÍ POUŽITELNÁ PRO CIGARETY
Článek 7
1. Cigarety vyráběné v Unii i dovážené z třetích zemí podléhají valorické spotřební dani, která se vypočítává z nejvyšší maloobchodní prodejní ceny včetně cla, a dále specifické spotřební dani, která se vypočítává na jednotku výrobku.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy z vyměřovacího základu valorické spotřební daně z cigaret vyloučit clo.
2. Sazba valorické spotřební daně a pevná částka specifické spotřební daně musí být stejná pro všechny cigarety.
3. V konečné etapě harmonizace struktury se ve všech členských státech určí pro cigarety stejný poměr mezi specifickou spotřební daní a součtem valorické spotřební daně a daně z obratu tak, aby rozpětí maloobchodních prodejních cen spravedlivě odráželo rozdíly v dodacích cenách výrobců.
4. V případě potřeby může spotřební daň z cigaret zahrnovat prvek minimálního zdanění, pokud je důsledně dodržena smíšená struktura zdanění a rozsah specifické složky spotřební daně podle článku 8.
Článek 8
1. Procentní podíl specifické složky spotřební daně na celkovém daňovém zatížení cigaret se stanoví pomocí vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny.
2. Vážená průměrná maloobchodní prodejní cena se vypočítá tak, že se celková hodnota všech cigaret propuštěných ke spotřebě, na základě maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní, vydělí celkovým množstvím cigaret propuštěných ke spotřebě. Stanoví se do 1. března každého roku na základě údajů týkajících se všech cigaret propuštěných ke spotřebě v předchozím kalendářním roce.
3. Do 31. prosince 2013 činí specifická složka spotřební daně nejméně 5 % a nejvýše 76,5 % celkového daňového zatížení, které je tvořeno součtem:
a)
specifické spotřební daně;
b)
valorické spotřební daně a daně z přidané hodnoty (DPH) vybírané z vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny.
4. Od 1. ledna 2014 činí specifická složka spotřební daně z cigaret nejméně 7,5 % a nejvýše 76,5 % celkového daňového zatížení, které je tvořeno součtem:
a)
specifické spotřební daně;
b)
valorické spotřební daně a DPH vybírané z vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny.
5. Odchylně od odstavců 3 a 4, pokud v členském státě v důsledku změny vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret klesne specifická složka spotřební daně, vyjádřená jako procento celkového daňového zatížení, pod 5 nebo 7,5 % podle příslušného ustanovení či stoupne nad 76,5 % celkového daňového zatížení, není dotyčný členský stát povinen provést úpravu výše specifické spotřební daně dříve než od 1. ledna druhého roku, který následuje po kalendářním roce, ve kterém ke změně došlo.
6. S výhradou odstavců 3, 4 a 5 tohoto článku a čl 7 odst. 1 druhého pododstavce mohou členské státy vybírat minimální spotřební daň z cigaret.
Článek 9
1. Členské státy uplatňují minimální spotřební daně z cigaret v souladu s pravidly této kapitoly.
2. Odstavec 1 se použije pro daně, které jsou podle této kapitoly vybírány z cigaret a které jsou tvořeny:
a)
specifickou spotřební daní z jednotky výrobku;
b)
valorickou spotřební daní vypočtenou na základě maximální maloobchodní prodejní ceny;
c)
DPH, která je úměrná maloobchodní prodejní ceně.
Článek 10
1. Celková spotřební daň (specifická daň a valorická daň, bez DPH) z cigaret činí nejméně 57 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret propuštěných ke spotřebě. Tato spotřební daň nesmí být nižší než 64 EUR z 1 000 kusů cigaret bez ohledu na váženou průměrnou maloobchodní prodejní cenu.
Členské státy, které vybírají spotřební daň ve výši nejméně 101 EUR z 1 000 kusů cigaret na základě vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny, však nemusí splňovat požadavek 57 % úrovně stanovený v prvním pododstavci.
2. Od 1. ledna 2014 činí celková spotřební daň z cigaret nejméně 60 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret propuštěných ke spotřebě. Tato spotřební daň nesmí být nižší než 90 EUR z 1 000 kusů cigaret bez ohledu na váženou průměrnou maloobchodní prodejní cenu.
Členské státy, které vybírají spotřební daň ve výši nejméně 115 EUR z 1 000 kusů cigaret na základě vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny, však nemusí splňovat požadavek 60 % úrovně stanovený v prvním pododstavci.
Pro dosažení úrovní požadovaných v prvním a druhém pododstavci se Bulharsku, Estonsku, Řecku, Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, Polsku a Rumunsku povoluje přechodné období do 31. prosince 2017.
3. Členské státy postupně zvýší spotřební daně tak, aby ke dnům uvedeným v odstavci 2 dosáhly úrovní požadovaných ve zmíněném odstavci.
Článek 11
1. Pokud v členském státě v důsledku změny vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret klesne celková spotřební daň pod úrovně stanovené v čl. 10 odst. 1 první větě a odst. 2 první větě, není dotyčný členský stát povinen provést úpravu této daně dříve než od 1. ledna druhého roku, který následuje po kalendářním roce, ve kterém ke změně došlo.
2. Zvýší-li členský stát sazbu DPH u cigaret, může snížit celkovou spotřební daň až na výši, která se při vyjádření v procentech vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny rovná zvýšení sazby DPH rovněž vyjádřené v procentech vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny, a to i pokud toto přizpůsobení vede k poklesu celkové spotřební daně pod úrovně vyjádřené v procentech vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny, které jsou stanoveny v čl. 10 odst. 1 první větě a odst. 2 první větě.
Členský stát však spotřební daň znovu zvýší, aby dosahovala nejméně těchto úrovní nejpozději od 1. ledna druhého roku, který následuje po kalendářním roce, ve kterém bylo toto snížení provedeno.
Článek 12
1. Portugalsko může uplatňovat sazbu daně nižší až o 50 % oproti sazbě stanovené v článku 10 z cigaret vyrobených malovýrobci, jejichž roční výroba nepřesahuje 500 tun, a spotřebovaných v nejvzdálenějších regionech Azory a Madeira.
2. Odchylně od článku 10 může Francie od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2015 i nadále uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na cigarety propuštěné ke spotřebě v korsických departementech do výše roční kvóty 1 200 tun. Tato snížená sazba činí:
a)
do 31. prosince 2012: nejméně 44 % ceny cigaret nejžádanější cenové kategorie v těchto departementech;
b)
od 1. ledna 2013: nejméně 50 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret propuštěných ke spotřebě; spotřební daň nesmí být nižší než 88 EUR z 1 000 kusů cigaret bez ohledu na váženou průměrnou maloobchodní prodejní cenu;
c)
od 1. ledna 2015: nejméně 57 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny cigaret propuštěných ke spotřebě; spotřební daň nesmí být nižší než 90 EUR z 1 000 kusů cigaret bez ohledu na váženou průměrnou maloobchodní prodejní cenu.
KAPITOLA 4
USTANOVENÍ POUŽITELNÁ PRO TABÁKOVÉ VÝROBKY JINÉ NEŽ CIGARETY
Článek 13
Tyto skupiny tabákových výrobků vyrobených v Unii nebo dovezených z třetích zemí podléhají ve všech členských státech minimální spotřební dani stanovené v článku 14:
a)
doutníky a doutníčky;
b)
jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret;
c)
ostatní tabák ke kouření.
Článek 14
1. Členské státy uplatňují spotřební daň, kterou může být:
a)
buď valorická daň vypočtená na základě maximální maloobchodní prodejní ceny jednotlivých výrobků volně určené výrobci usazenými v Unii a dovozci z třetích zemí v souladu s článkem 15, nebo
b)
specifická daň, vyjádřená jako částka na kilogram nebo u doutníků a doutníčků na počet kusů, nebo
c)
smíšená daň kombinující valorickou a specifickou složku.
U valorické nebo smíšené daně mohou členské státy stanovit minimální výši spotřební daně.
2. Celková spotřební daň (specifická daň, valorická daň nebo kombinace obojího, bez DPH) vyjádřená jako procento nebo jako částka na kilogram nebo na počet kusů musí být nejméně rovna sazbě nebo minimální výši stanovené pro:
a) doutníky a doutníčky: 5 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní nebo 12 EUR za 1 000 kusů či za kilogram;
b) jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret: 40 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo 40 EUR za kilogram;
c) ostatní tabák ke kouření: 20 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní nebo 22 EUR za kilogram.
Od 1. ledna 2013 činí celková spotřební daň z jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret nejméně 43 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo nejméně 47 EUR za kilogram.
Od 1. ledna 2015 činí celková spotřební daň z jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret nejméně 46 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo nejméně 54 EUR za kilogram.
Od 1. ledna 2018 činí celková spotřební daň z jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret nejméně 48 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo nejméně 60 EUR za kilogram.
Od 1. ledna 2020 činí celková spotřební daň z jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret nejméně 50 % vážené průměrné maloobchodní prodejní ceny jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě nebo nejméně 60 EUR za kilogram.
Vážená průměrná maloobchodní prodejní cena se vypočítá tak, že se celková hodnota jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě, na základě maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní, vydělí celkovým množstvím jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě. Stanoví se do 1. března každého roku na základě údajů týkajících se veškerého jemně řezaného tabáku k ruční výrobě cigaret propuštěného ke spotřebě v předchozím kalendářním roce.
3. Sazby nebo pevné částky uvedené v odstavcích 1 a 2 platí pro všechny výrobky, které patří do příslušné skupiny tabákových výrobků, aniž by dále byly v jednotlivých skupinách rozlišovány podle jakosti, obchodní úpravy, původu výrobků, použitého materiálu, vlastností zúčastněných podniků nebo podle jiných kritérií.
4. Odchylně od odstavců 1 a 2 může Francie od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2015 i nadále uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na tabákové výrobky jiné než cigarety, propuštěné ke spotřebě v korsických departementech. Tato snížená sazba činí:
a) pro doutníky a doutníčky: nejméně 10 % maloobchodní prodejní ceny, včetně všech daní;
b) pro jemně řezaný tabák k ruční výrobě cigaret:
i)
do 31. prosince 2012 nejméně 27 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní,
ii)
od 1. ledna 2013 nejméně 30 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní,
iii)
od 1. ledna 2015 nejméně 35 % maloobchodní prodejní ceny včetně všech daní;
c) pro ostatní tabák ke kouření: nejméně 22 % maloobchodní prodejní ceny, včetně všech daní.
KAPITOLA 5
URČENÍ NEJVYŠŠÍ MALOOBCHODNÍ CENY TABÁKOVÝCH VÝROBKŮ, VÝBĚR SPOTŘEBNÍ DANĚ, VÝJIMKY A VRÁCENÍ DANĚ
Článek 15
1. Výrobci, popřípadě jejich zástupci nebo zmocněnci v Unii, a dovozci tabáku z třetích zemí mají právo určit nejvyšší maloobchodní prodejní cenu každého svého výrobku pro každou členskou zemi, ve kterých jsou příslušné výrobky určeny k propuštění ke spotřebě.
Ustanovení prvního pododstavce však nemůže být překážkou použití vnitrostátních předpisů o kontrole cenové hladiny nebo dodržování stanovených cen, jsou-li v souladu s přepisy Unie.
2. Pro zjednodušení vybírání spotřební daně mohou členské státy pro každou skupinu tabákových výrobků určit rozpětí maloobchodních prodejních cen za podmínky, že každé takové rozpětí je dostatečně široké a rozlišené, aby odpovídalo různorodosti výrobků pocházejících z Unie.
Každé rozpětí se vztahuje na všechny výrobky náležející do skupiny tabákových výrobků, jíž se týká, bez ohledu na jakost, vnější úpravu, původ výrobků nebo použitý materiál, vlastnosti podniků nebo jiná kritéria.
Článek 16
1. Nejpozději v konečné etapě harmonizace spotřební daně se harmonizují pravidla pro vybírání spotřební daně. Během předchozí etapy se spotřební daň vybírá v zásadě prostřednictvím daňového značení. Vybírají-li členské státy spotřební daň prostřednictvím daňového značení, jsou povinny zpřístupnit toto značení výrobcům a obchodníkům v ostatních členských státech. Vybírají-li spotřební daň jiným způsobem, dbají členské státy na to, aby žádné administrativní ani technické překážky, které z toho vyplývají, neomezovaly vzájemný obchod mezi členskými státy.
2. Pokud se jedná o podrobná pravidla pro vybírání a placení spotřební daně, podléhají dovozci a výrobci tabákových výrobků v Unii režimu uvedenému v odstavci 1.
Článek 17
Od spotřební daně mohou být osvobozeny tabákové výrobky, popřípadě daň z těchto výrobků vybraná může být vrácena, jedná-li se o:
a)
denaturované tabákové výrobky používané pro průmyslové nebo zahradnické účely;
b)
tabákové výrobky zničené pod úředním dohledem;
c)
tabákové výrobky určené výhradně pro vědecké zkoušky a pro zkoušky týkající se jakosti výrobku;
d)
tabákové výrobky, které výrobce znovu zpracovává.
Členské státy určí podmínky a formality, na jejichž splnění váží poskytnutí uvedeného osvobození od daně nebo vrácení daně.
KAPITOLA 6
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
1. Komise jednou ročně zveřejní hodnotu eura v národních měnách pro účely výpočtu výše celkové spotřební daně.
Pro směnné kurzy se použijí směnné kurzy platné první pracovní den v říjnu a zveřejněné v Úředním věstníku Evropské unie; uplatní se od 1. ledna následujícího kalendářního roku.
2. Členské státy mohou při ročních úpravách uvedených v odstavci 1 zachovat v platnosti dosavadní částky spotřebních daní, pokud by z přepočtu výše spotřebních daní vyjádřené v euru vyplývalo zvýšení spotřební daně vyjádřené v národní měně o méně než o 5 % nebo 5 EUR, podle toho, co je nižší.
Článek 19
1. Každé čtyři roky předloží Komise Radě zprávu a případně návrh týkající se sazeb a struktury spotřební daně stanovené v této směrnici.
Komise při vypracování zprávy zohlední řádné fungování vnitřního trhu, reálnou hodnotu sazeb spotřební daně a obecné cíle Smlouvy.
2. Zpráva uvedená v odstavci 1 vychází zejména z informací poskytnutých členskými státy.
3. Komise postupem podle článku 43 směrnice Rady 2008/118/ES (5) stanoví seznam statistických údajů potřebných pro vypracování zprávy, přičemž údaje týkající se jednotlivých fyzických nebo právnických osob jsou vyloučeny. Vedle údajů, jež jsou členským státům snadno dostupné, bude tento seznam obsahovat pouze údaje, jejichž sběr a shromáždění nejsou spojeny s nepřiměřenou administrativní zátěží pro členské státy.
4. Komise údaje nezveřejní ani jinak nesdělí, pokud by tím došlo k vyzrazení obchodního, průmyslového nebo profesního tajemství.
Článek 20
Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 21
Směrnice 92/79/EHS, 92/80/EHS a 95/59/ES ve znění směrnic uvedených v příloze I části A se zrušují, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu a jejich použitelnost stanovených v příloze I části B.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 22
Tato směrnice vstupuje v platnost dne 1. ledna 2011.
Článek 23
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 21. června 2011.
PADOMES DIREKTĪVA 2011/64/ES
(2011. gada 21. jūnijs)
par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm
(kodificēta redakcija)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,
saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)
Padomes Direktīvas 92/79/EEK (1992. gada 19. oktobris) par nodokļu saskaņošanu cigaretēm (1), 92/80/EEK (1992. gada 19. oktobris) par nodokļu saskaņošanu tabakas izstrādājumiem, kas nav cigaretes (2), un 95/59/EK (1995. gada 27. novembris) par nodokļiem, kas nav apgrozījuma nodokļi un kas ietekmē tabakas izstrādājumu patēriņu (3), ir vairākkārt būtiski grozītas (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētās direktīvas būtu jākodificē, tās apvienojot vienā aktā.
(2)
Savienības tiesību aktiem nodokļu jomā ir jānodrošina iekšējā tirgus pareiza darbība un arī augsts veselības aizsardzības līmenis atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienības darbību 168. pantam un ievērojot to, ka tabakas izstrādājumi var izraisīt nopietnu kaitējumu veselībai un ka Savienība ir pievienojusies Pasaules Veselības organizācijas Pamatkonvencijai par tabakas kontroli (PKTK). Būtu jāņem vērā situācija, kas raksturīga katram no dažādajiem ražotajiem tabakas tipiem.
(3)
Viens no Līguma par Eiropas Savienību mērķiem ir uzturēt ekonomikas savienību, kuras raksturīgās iezīmes ir līdzīgas valstu vietējā tirgus raksturīgajām iezīmēm, kur pastāv veselīga konkurence. Lai sasniegtu šo mērķi attiecībā uz tabakas izstrādājumiem, ir jāievēro priekšnoteikums, ka nodokļi, ko piemēro dalībvalstīs un kas ietekmē šīs nozares izstrādājumu patēriņu, netraucē konkurenci un nekavē šo izstrādājumu brīvu apriti Savienībā.
(4)
Būtu jādefinē dažādie tabakas izstrādājumu tipi, kuri atšķiras pēc to īpašībām un lietojuma.
(5)
Sasmalcināta tabaka cigarešu tīšanai ir jānošķir no pārējās smēķējamās tabakas.
(6)
Tabakas rullīši, ko var smēķēt pēc vienkāršas apstrādes, vienotas nodokļu uzlikšanas nolūkā arī būtu jāuzskata par cigaretēm.
(7)
Ražotājs ir jādefinē kā fiziska vai juridiska persona, kas faktiski izgatavo tabakas izstrādājumus un nosaka maksimālo mazumtirdzniecības cenu katrā dalībvalstī, kurā minētos izstrādājumus paredzēts laist apgrozībā.
(8)
Lai nodrošinātu vienotu un taisnīgu nodokļu uzlikšanu, cigarešu, cigāru, cigarillu un citu smēķējamās tabakas izstrādājumu definīcija būtu jāparedz tā, lai attiecīgi tabakas rullīšus, kurus to garuma dēļ var uzskatīt par divām vai vairāk cigaretēm, akcīzes nodokļa uzlikšanas nolūkā uzskatītu par divām vai vairāk cigaretēm, lai tāda tipa cigāru, kas daudzējādā ziņā ir līdzīgs cigaretei, akcīzes nodokļa uzlikšanas nolūkā uzskatītu par cigareti, bet smēķējamo tabaku, kas daudzējādā ziņā ir līdzīga sasmalcinātajai tabakai, kura paredzēta cigarešu tīšanai, akcīzes nodokļa uzlikšanas nolūkā uzskatītu par sasmalcinātu tabaku un lai tabakas atliekas tiktu skaidri definētas. Vācijai un Ungārijai būtu jāļauj atlikt cigāru un cigarillu definīcijas piemērošana līdz 2015. gada 1. janvārim, ņemot vērā ekonomiskās grūtības, ko attiecīgajiem Vācijas un Ungārijas uzņēmējiem varētu radīt tūlītēja ieviešana.
(9)
Ciktāl tas attiecas uz akcīzes nodokļiem, struktūru saskaņošanas rezultātam ir jo īpaši jābūt tādam, ka nodokļa iekasēšanas sekas netraucē konkurenci starp dažādām tabakas izstrādājumu kategorijām, kas pieder pie tās pašas grupas, un ka tādējādi tiek atvērti dalībvalstu tirgi.
(10)
Konkurences dēļ obligāti vajadzīga brīvi veidotu cenu sistēma visām tabakas izstrādājumu grupām.
(11)
Cigarešu akcīzes nodokļa struktūrā papildus īpašajam komponentam, ko aprēķina vienai izstrādājuma vienībai, ir jāietver proporcionālais komponents, kas pamatojas uz mazumtirdzniecības cenu, kurā ierēķināti visi nodokļi. Cigarešu apgrozījuma nodoklim ir tāda pati iedarbība kā ad valorem akcīzes nodoklim, un šis fakts būtu jāņem vērā, nosakot akcīzes nodokļa īpašā komponenta attiecību pret kopējo nodokļu slogu.
(12)
Neskarot jaukto nodokļu struktūru un īpašās komponentes maksimālo procentuālo daļu kopējā nodokļu slogā, dalībvalstīm būtu jāpiedāvā efektīvi līdzekļi cigarešu īpašā vai minimālā akcīzes nodokļa piemērošanā, lai nodrošinātu, ka Savienībā visur tiek piemērota vismaz minimālā nodokļu summa.
(13)
Lai nodrošinātu iekšējā tirgus pareizu darbību, ir jānosaka minimālie akcīzes nodokļi visām tabakas izstrādājumu kategorijām.
(14)
Attiecībā uz cigaretēm, lai ražotājiem būtu nodrošināti neitrāli konkurences apstākļi, būtu jāsamazina tabakas izstrādājumu tirgu sašķeltība un jāuzsver veselības aizsardzības mērķis. Tādējādi ar cenu saistītas minimuma prasības atsauces vērtībai vajadzētu būt vidējai svērtajai mazumtirdzniecības cenai, savukārt minimuma prasība naudas izteiksmē būtu jāpiemēro visām cigaretēm. Tādu pašu iemeslu dēļ vidējā svērtā mazumtirdzniecības cena arī būtu jāizmanto kā atsauces vērtība, novērtējot īpašā akcīzes nodokļa īpatsvaru kopējā nodokļu slogā.
(15)
Attiecībā uz tabakas izstrādājumu cenu un akcīzes likmju izmaiņu, jo īpaši attiecībā uz cigaretēm, kas ir vissvarīgākā tabakas izstrādājumu kategorija, kā arī attiecībā uz sasmalcināto tabaku, kas paredzēta cigarešu tīšanai, starp dalībvalstīm joprojām pastāv ievērojamas atšķirības, kas var traucēt iekšējā tirgus darbību. Zināma konverģences pakāpe starp dalībvalstīs piemērotajām nodokļu likmēm palīdzētu Savienībā samazināt krāpšanu un kontrabandu.
(16)
Tāda konverģence palīdzētu nodrošināt arī augstu cilvēku veselības aizsardzības līmeni. Nodokļu līmenis ir galvenais tabakas izstrādājumu cenas faktors, un tā savukārt ietekmē patērētāju smēķēšanas ieradumus. Krāpšana un kontrabanda mazina jo īpaši cigarešu un sasmalcinātās tabakas, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ar nodokļiem saistīto cenu līmeni un tādējādi apdraud tabakas kontroles un veselības aizsardzības mērķu sasniegšanu.
(17)
Kas attiecas uz izstrādājumiem, kuri nav cigaretes, būtu jāizveido saskaņots nodokļa piemērojums visiem izstrādājumiem, kas pieder pie vienas tabakas izstrādājumu grupas. Iekšējā tirgus pareizai darbībai vispiemērotāk ir noteikt vispārējo minimālo akcīzes nodokli, izsakot to procentos kā summu par kilogramu vai par attiecīgu vienību skaitu.
(18)
Attiecībā uz sasmalcināto tabaku, kas paredzēta cigarešu tīšanai, Savienības ar cenu saistītā minimuma prasība būtu jāizsaka tādā veidā, lai iegūtu līdzīgu efektu kā cigarešu jomā, un tajā par atsauces vērtību būtu jāņem vidējā svērtā mazumtirdzniecības cena.
(19)
Sasmalcinātās tabakas, kas paredzēta cigarešu tīšanai, minimālā likme ir jātuvina cigarešu minimālajai likmei, lai labāk ņemtu vērā starp šiem diviem izstrādājumiem esošo konkurences līmeni, par ko liecina novērotās patēriņa tendences, kā arī šo izstrādājumu vienlīdz kaitīgo raksturu.
(20)
Portugāles Republikai būtu jāpiešķir iespēja piemērot pazeminātu likmi cigaretēm, kuras ražo sīkražotāji un kuras tiek patērētas tālākajos Azoru salu un Madeiras apgabalos.
(21)
Pārejas laikam būtu jādod dalībvalstīm iespēja vienmērīgi pielāgoties vispārējā akcīzes nodokļa līmenim, tādējādi mazinot iespējamu blakusiedarbību.
(22)
Lai novērstu kaitējumu Korsikas ekonomiskajam un sociālajam līdzsvaram, ir gan būtiski, gan attaisnojami paredzēt atkāpi līdz 2015. gada 31. decembrim, ar kuru Francija cigaretēm un citiem tabakas izstrādājumiem, ko laiž apgrozībā Korsikā, var piemērot akcīzes nodokļa likmi, kas ir zemāka par valsts likmi. Līdz minētajai dienai nodokļu noteikumi tabakas izstrādājumiem, ko laiž apgrozībā Korsikā, būtu pilnībā jāsaskaņo ar kontinentālās Francijas noteikumiem. Tomēr būtu jāizvairās no pārāk straujām izmaiņām, un tāpēc akcīzes nodoklis cigaretēm un sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, Korsikā būtu jāpaaugstina pakāpeniski.
(23)
Lielākā daļa dalībvalstu dažu veidu tabakas izstrādājumiem atkarībā no to lietojuma piešķir atbrīvojumus no akcīzes nodokļa vai šo nodokli atmaksā, un atbrīvojumi vai nodokļa atmaksāšana sakarā ar konkrētu lietojumu ir jāprecizē šajā direktīvā.
(24)
Būtu jāievieš procedūra, lai šajā direktīvā paredzētās likmes vai summas varētu periodiski pārskatīt, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu, kurā ņemti vērā attiecīgie faktori.
(25)
Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem, kad tām I pielikuma B daļā norādītās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. NODAĻA
PRIEKŠMETS
1. pants
Šajā direktīvā noteikti vispārēji principi, lai saskaņotu akcīzes nodokļa struktūru un likmes, ko dalībvalstis piemēro tabakas izstrādājumiem.
2. NODAĻA
DEFINĪCIJAS
2. pants
1. Šajā direktīvā tabakas izstrādājumi ir:
a)
cigaretes;
b)
cigāri un cigarillas;
c)
smēķējamā tabaka:
i)
sasmalcināta tabaka, kas paredzēta cigarešu tīšanai;
ii)
cita smēķējamā tabaka.
2. Izstrādājumus, kuri pilnībā vai daļēji sastāv no vielām, kas nav tabaka, bet citādi atbilst 3. pantā vai 5. panta 1. punktā norādītajiem kritērijiem, uzskata par cigaretēm un smēķējamo tabaku.
Neatkarīgi no pirmās daļas izstrādājumus, kuru sastāvā nav tabakas un kurus lieto vienīgi medicīniskiem mērķiem, neuzskata par tabakas izstrādājumiem.
3. Neatkarīgi no esošajiem Savienības noteikumiem šā panta 2. punktā un 3., 4. un 5. pantā minētās definīcijas neietekmē nodokļu sistēmas izvēli vai nodokļu lielumu, ko piemēro dažādu grupu izstrādājumiem, kas norādīti minētajos pantos.
3. pants
1. Šajā direktīvā cigaretes ir:
a)
tabakas rullīši, ko var smēķēt tādus, kādi tie ir, un kas nav cigāri vai cigarillas 4. panta 1. punkta nozīmē;
b)
tabakas rullīši, kas bez rūpnieciskiem paņēmieniem ielikti cigarešu papīra čaulītēs;
c)
tabakas rullīši, kas bez rūpnieciskiem paņēmieniem ietīti cigarešu papīrā.
2. Uzliekot akcīzes nodokli, 1. punktā minētos tabakas rullīšus uzskata par divām cigaretēm, ja, neietverot filtru vai iemuti, to garums ir no 8 cm līdz 11 cm; tos uzskata par trim cigaretēm, ja, neietverot filtru vai iemuti, to garums ir no 11 cm līdz 14 cm utt.
4. pants
1. Šajā direktīvā par cigāriem vai cigarillām uzskata šādus izstrādājumus, ja tos var un, ņemot vērā to īpašības un normālās patērētāju prasības, tos paredzēts smēķēt vienīgi tādus, kādi tie ir:
a)
tabakas rullīšus ar dabiskas tabakas ārējo aptinumu;
b)
tabakas rullīšus ar sasmalcinātu jauktu pildījumu un ar tādu ārējo aptinumu parastā cigāru krāsā no atjaunotas tabakas, kurš pilnībā aptver izstrādājumu, attiecīgā gadījumā ietverot filtru, taču cigāru ar iemuti gadījumā neietverot iemuti, ja vienības svars, neietverot filtru vai iemuti, nav mazāks par 2,3 g un nav lielāks par 10 g un izstrādājuma apkārtmērs vismaz tā trešdaļas garumā nav mazāks par 34 mm.
2. Atkāpjoties no 1. punkta, Vācija un Ungārija var turpināt līdz 2014. gada 31. decembrim piemērot šā punkta otro daļu.
Par cigāriem vai cigarillām uzskata šādus izstrādājumus, ja tos var smēķēt tādus, kādi tie ir:
a)
tabakas rullīšus, kas izgatavoti vienīgi no dabiskas tabakas;
b)
tabakas rullīšus ar dabiskas tabakas ārējo aptinumu;
c)
tabakas rullīšus ar sasmalcinātu jauktu pildījumu un ar ārējo aptinumu parastā cigāru krāsā, attiecīgos gadījumos ar filtru, taču izņemot cigārus ar iemuti, iemuti un aptinumu, kas abi ir no atjaunotas tabakas, ja vienības svars, neskaitot filtru vai iemuti, nav mazāks par 1,2 g un ja aptinums ir spirāles formā ar šauro leņķi vismaz 30o pret cigāra garenvirziena asi;
d)
tabakas rullīšus ar sasmalcinātu jauktu pildījumu un ar tādu ārējo aptinumu parastā cigāru krāsā no atjaunotas tabakas, kurš pilnībā aptver izstrādājumu, attiecīgos gadījumos ar filtru, taču izņemot cigārus ar iemuti - iemuti, ja vienības svars, neskaitot filtru vai iemuti, nav mazāks par 2,3 g, un izstrādājuma apkārtmērs vismaz tā trešdaļas garumā nav mazāks par 34 mm.
3. Izstrādājumus, kuru sastāvā daļa vielu nav tabaka, bet kuri citādi atbilst 1. punktā izklāstītajiem kritērijiem, uzskata par cigāriem vai cigarillām.
5. pants
1. Šajā direktīvā smēķējamā tabaka ir:
a)
tabaka, kas ir sagriezta vai citādi sasmalcināta, satīta vai sapresēta gabalos un kas ir smēķējama bez turpmākas rūpnieciskas apstrādes;
b)
tabakas atliekas pārdošanai mazumtirdzniecībā, uz ko neattiecas 3. pants un 4. panta 1. punkts un ko var smēķēt. Šajā pantā par tabakas atliekām tiek uzskatītas tabakas lapu paliekas un blakusprodukti, kas iegūti, apstrādājot tabaku un ražojot tabakas izstrādājumus.
2. Smēķējamo tabaku, kurā ir vairāk par 25 svara % tabakas daļiņu, kas ir šaurākas par 1,5 milimetriem, uzskata par sasmalcinātu tabaku cigarešu tīšanai.
Arī smēķējamo tabaku, kurā vairāk par 25 svara % ir tabakas daļiņu, kas ir 1,5 milimetri vai platākas, un kura tiek pārdota cigarešu tīšanai vai paredzēta tam, lai to pārdotu cigarešu tīšanai, dalībvalstis var uzskatīt par sasmalcinātu tabaku cigarešu tīšanai.
6. pants
Par ražotāju uzskata fizisku vai juridisku personu, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā un pārstrādā tabaku rūpnieciski ražotos izstrādājumos, kuri ir gatavi pārdošanai mazumtirdzniecībā.
3. NODAĻA
NOTEIKUMI, KAS PIEMĒROJAMI CIGARETĒM
7. pants
1. Savienībā ražotām cigaretēm un cigaretēm, kuras importētas no trešām valstīm, uzliek ad valorem akcīzes nodokli, ko aprēķina pēc lielākās mazumtirdzniecības cenas, ieskaitot muitas nodokļus, un uzliek arī īpašo akcīzes nodokli, ko aprēķina vienai izstrādājuma vienībai.
Neskarot šā punkta pirmo daļu, dalībvalstis cigarešu ad valorem akcīzes nodokļa aprēķinu bāzē var neiekļaut muitas nodokļus.
2. Ad valorem akcīzes nodokļa likmei un īpašā akcīzes nodokļa summai jābūt vienādai visām cigaretēm.
3. Struktūru saskaņošanas beigu posmā visās dalībvalstīs cigaretēm nosaka vienu un to pašu attiecību starp īpašo akcīzes nodokli un summu, ko veido ad valorem akcīzes nodoklis un apgrozījuma nodoklis, tā, lai mazumtirdzniecības cenu diapazons pareizi atspoguļotu ražotāju piegādes cenu atšķirības.
4. Vajadzības gadījumā cigarešu akcīzes nodoklī var ietvert minimālā nodokļa komponentu, ja vien tiek stingri ievērota 8. pantā noteiktā nodokļu jauktā struktūra un akcīzes nodokļa īpašā komponenta josla.
8. pants
1. Akcīzes nodokļa īpašā komponenta procentuālo apjomu kopējā nodokļu slogā nosaka, atsaucoties uz vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu.
2. Vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu aprēķina, atsaucoties uz visu apgrozībā laisto cigarešu kopvērtību, balstoties uz mazumtirdzniecības cenu ar visiem nodokļiem, kura dalīta ar visu apgrozībā laisto cigarešu skaitu. To aprēķina vēlākais līdz katra gada 1. martam, pamatojoties uz iepriekšējā kalendārā gada datiem par visiem šādiem apgrozībā laistajiem daudzumiem.
3. Līdz 2013. gada 31. decembrim akcīzes nodokļa īpašais komponents nav mazāks par 5 % vai lielāks par 76,5 % no kopējā nodokļu sloga, kuru veido:
a)
īpašais akcīzes nodoklis;
b)
ad valorem akcīzes nodoklis un pievienotās vērtības nodoklis (PVN), kurus piemēro vidējai svērtajai mazumtirdzniecības cenai.
4. No 2014. gada 1. janvāra akcīzes nodokļa īpašais komponents nav mazāks par 7,5 % vai lielāks par 76,5 % no kopējā nodokļu sloga, kuru veido:
a)
īpašais akcīzes nodoklis;
b)
ad valorem akcīzes nodoklis un PVN, kurus piemēro vidējai svērtajai mazumtirdzniecības cenai.
5. Atkāpjoties no 3. un 4. punkta, ja dalībvalstī mainās vidējā svērtā cigarešu mazumtirdzniecības cena, akcīzes nodokļa īpašajam komponentam, kas izteikts procentos no kopējā nodokļu sloga, kļūstot mazākam attiecīgi par 5 % vai 7,5 % atkarībā no tā, kuru likmi piemēro, vai lielākam par 76,5 % no kopējā nodokļu sloga, attiecīgā dalībvalsts var atlikt īpašā akcīzes nodokļa koriģēšanu līdz 1. janvārim otrajā gadā no tā gada, kad notikušas cenu pārmaiņas.
6. Ievērojot šā panta 3., 4. un 5. punktu un 7. panta 1. punkta otro daļu, dalībvalstis var uzlikt minimālo akcīzes nodokli cigaretēm.
9. pants
1. Dalībvalstis cigaretēm piemēro zemākos patēriņa nodokļus saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem.
2. Šā panta 1. punkts attiecas uz nodokļiem, kurus saskaņā ar šo nodaļu uzliek cigaretēm un kuri ietver:
a)
īpašo akcīzes nodokli par katru preces vienību;
b)
ad valorem akcīzes nodokli, ko aprēķina, pamatojoties uz augstāko mazumtirdzniecības cenu;
c)
PVN, kas ir proporcionāls mazumtirdzniecības cenai.
10. pants
1. Vispārējais akcīzes nodoklis (īpašais nodoklis un ad valorem nodoklis, neietverot PVN) cigaretēm ir vismaz 57 % no apgrozībā laisto cigarešu vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas. Akcīzes nodoklis nedrīkst būt mazāks par EUR 64 par 1 000 cigaretēm neatkarīgi no to vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas.
Tomēr dalībvalstīm, kas piemēro akcīzes nodokli vismaz EUR 101 par 1 000 cigaretēm, pamatojoties uz vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu, nav jāpilda šā punkta pirmajā daļā paredzētā 57 % prasība.
2. No 2014. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis cigaretēm ir vismaz 60 % no apgrozībā laisto cigarešu vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas. Akcīzes nodoklis nedrīkst būt mazāks par EUR 90 par 1 000 cigaretēm neatkarīgi no to vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas.
Tomēr dalībvalstīm, kas piemēro akcīzes nodokli vismaz EUR 115 par 1 000 cigaretēm, pamatojoties uz vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu, nav jāpilda šā punkta pirmajā daļā paredzētā 60 % prasība.
Bulgārijai, Igaunijai, Grieķijai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Polijai un Rumānijai ļauj piemērot pārejas laiku līdz 2017. gada 31. decembrim, lai izpildītu šā punkta pirmajā un otrajā daļā paredzētās prasības.
3. Dalībvalstis pakāpeniski palielina akcīzes nodokļus, lai 2. punktā noteiktajās dienās tie atbilstu minētajā punktā paredzētajām prasībām.
11. pants
1. Ja dalībvalstī vidējās svērtās cigarešu mazumtirdzniecības cenas mainās tā, ka vispārējais akcīzes nodoklis kļūst zemāks, nekā noteikts attiecīgi 10. panta 1. punkta pirmajā teikumā un 2. punkta pirmajā teikumā, tad attiecīgā dalībvalsts var atlikt šā nodokļa koriģēšanu līdz 1. janvārim otrajā gadā no tā gada, kad notikušas cenu pārmaiņas.
2. Ja dalībvalsts palielina PVN likmi cigaretēm, tā var samazināt vispārējo akcīzes nodokli līdz summai, kas, izsakot procentos no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas, ir vienāda ar PVN likmes pieaugumu, kas arī izteikts procentos no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas, pat ja vispārējais akcīzes nodoklis šādas korekcijas dēļ samazinās zem līmeņa, kas izteikts procentos no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas un noteikts attiecīgi 10. panta 1. punkta pirmajā teikumā un 2. punkta pirmajā teikumā.
Tomēr dalībvalsts atkal palielina šo nodokli, lai sasniegtu vismaz minētos līmeņus līdz 1. janvārim otrajā gada no tā gada, kad veikta samazināšana.
12. pants
1. Portugāle var cigaretēm, ko patērē attālākajos Azoru salu un Madeiras apgabalos un ko saražojuši sīkražotāji, kuru ražošanas apjoms gadā nepārsniedz 500 tonnu, piemērot likmi, kas ir līdz pat 50 % zemāka par 10. pantā noteikto.
2. Atkāpjoties no 10. panta, Francija laikposmā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim var turpināt piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi cigaretēm, ko laiž apgrozībā Korsikas departamentos, līdz gada kvotai - 1 200 tonnām. Samazinātā likme ir šāda:
a)
līdz 2012. gada 31. decembrim: vismaz 44 % no cigarešu cenas tajā cenu kategorijā, kas ir vispieprasītākā minētajos departamentos;
b)
no 2013. gada 1. janvāra: vismaz 50 % no apgrozībā laisto cigarešu vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas; akcīzes nodoklis nedrīkst būt mazāks par EUR 88 par 1 000 cigaretēm neatkarīgi no to vidējās svērtas mazumtirdzniecības cenas;
c)
no 2015. gada 1. janvāra: vismaz 57 % no apgrozībā laisto cigarešu vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas; akcīzes nodoklis nedrīkst būt mazāks par EUR 90 par 1 000 cigaretēm neatkarīgi no to vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas.
4. NODAĻA
NOTEIKUMI, KAS PIEMĒROJAMI TABAKAS IZSTRĀDĀJUMIEM, KURI NAV CIGARETES
13. pants
Šādām tabakas izstrādājumu grupām, kuri ražoti Savienībā un importēti no trešām valstīm, katrā dalībvalstī uzliek zemāko akcīzes nodokli, kā noteikts 14. pantā:
a)
cigāriem un cigarillām;
b)
sasmalcinātai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai;
c)
citai smēķējamai tabakai.
14. pants
1. Dalībvalstis piemēro akcīzes nodokli, kas var būt:
a)
vai nu ad valorem nodoklis, ko aprēķina pēc katra produkta augstākās mazumtirdzniecības cenas, kuru brīvi nosaka ražotāji, kas veic uzņēmējdarbību Savienībā, un importētāji no trešām valstīm, saskaņā ar 15. pantu; vai
b)
īpašs nodoklis, kas izteikts kā summa par kilogramu vai cigāru un cigarillu gadījumā - pēc izvēles kā summa par attiecīgo vienību skaitu; vai
c)
abu apvienojums, apvienojot ad valorem sastāvdaļu un īpašo sastāvdaļu.
Ja akcīzes nodoklis ir ad valorem vai jaukts, dalībvalstis var noteikt akcīzes nodokļa minimālo summu.
2. Vispārējais akcīzes nodoklis (īpašais nodoklis un/vai ad valorem nodoklis bez PVN), kas izteikts procentos kā summa par kilogramu vai par attiecīgo vienību skaitu, ir vismaz līdzvērtīgs likmēm vai mazākajām summām, kas noteiktas:
a) cigāriem un cigarillām: 5 % no to mazumtirdzniecības cenas ar visiem nodokļiem vai EUR 12 par 1 000 vienībām vai vienu kilogramu;
b) sasmalcinātai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai: 40 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai EUR 40 par kilogramu;
c) citiem smēķējamās tabakas izstrādājumiem: 20 % no mazumtirdzniecības cenas, ieskaitot visus nodokļus, vai EUR 22 par kilogramu.
No 2013. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ir vismaz 43 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai vismaz EUR 47 par kilogramu.
No 2015. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ir vismaz 46 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai vismaz EUR 54 par kilogramu.
No 2018. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ir vismaz 48 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai vismaz EUR 60 par kilogramu.
No 2020. gada 1. janvāra vispārējais akcīzes nodoklis sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, ir vismaz 50 % no vidējās svērtās mazumtirdzniecības cenas apgrozībā laistajai sasmalcinātajai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai, vai vismaz EUR 60 par kilogramu.
Vidējo svērto mazumtirdzniecības cenu aprēķina, atsaucoties uz visu apgrozībā laistās sasmalcinātās tabakas, kas paredzēta cigarešu tīšanai, kopvērtību, balstoties uz mazumtirdzniecības cenu ar visiem nodokļiem, kura dalīta ar visas apgrozībā laistās sasmalcinātās tabakas, kas paredzēta cigarešu tīšanai, daudzumu. To aprēķina vēlākais līdz katra gada 1. martam, pamatojoties uz iepriekšējā kalendārā gada datiem par visiem šādiem apgrozībā laistajiem daudzumiem.
3. Likmes vai summas, kuras minētas 1. un 2. punktā, attiecas uz visiem izstrādājumiem, kas pieder pie attiecīgās tabakas izstrādājumu grupas, nešķirojot pēc izstrādājumu kvalitātes, noformējuma, izcelsmes, izmantotajiem materiāliem, iesaistīto uzņēmumu īpatnībām vai citiem kritērijiem.
4. Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, Francija laikposmā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim var turpināt piemērot samazinātu akcīzes nodokļa likmi tabakas izstrādājumiem, kas nav cigaretes un ko laiž apgrozībā Korsikas departamentos. Samazinātā likme ir šāda:
a) cigāriem un cigarillām: vismaz 10 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus;
b) sasmalcinātai smēķējamai tabakai, kas paredzēta cigarešu tīšanai:
i)
līdz 2012. gada 31. decembrim: vismaz 27 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus;
ii)
no 2013. gada 1. janvāra: vismaz 30 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus;
iii)
no 2015. gada 1. janvāra: vismaz 35 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus;
c) citai smēķējamai tabakai: vismaz 22 % no mazumtirdzniecības cenas, ietverot visus nodokļus.
5. NODAĻA
RAŽOTĀS TABAKAS MAKSIMĀLĀS MAZUMTIRDZNIECĪBAS CENAS, AKCĪZES NODOKĻA, ATBRĪVOJUMA UN KOMPENSĀCIJAS NOTEIKŠANA
15. pants
1. Ražotāji vai attiecīgā gadījumā viņu pārstāvji vai pilnvaroti aģenti Savienībā un tabakas importētāji no trešām valstīm var brīvi noteikt augstākās mazumtirdzniecības cenas visiem saviem izstrādājumiem katrā dalībvalstī, kurā attiecīgos izstrādājumus paredzēts laist apgrozībā.
Šā punkta pirmā daļa tomēr nedrīkst traucēt ieviest valstu tiesību aktu sistēmas attiecībā uz cenu kontroli vai uzlikto cenu ievērošanu ar nosacījumu, ka šīs sistēmas ir saderīgas ar Savienības tiesību aktiem.
2. Lai atvieglotu akcīzes nodokļa iekasēšanu, dalībvalstis katrai tabakas izstrādājumu grupai var noteikt mazumtirdzniecības cenu diapazonu ar nosacījumu, ka katrs diapazons ir pietiekami plašs un daudzpusīgs, lai tas patiesi atbilstu Savienības izcelsmes izstrādājumu dažādībai.
Katrs cenu diapazons ir spēkā attiecībā uz visiem izstrādājumiem, kas pieder pie attiecīgās tabakas izstrādājumu grupas, nešķirojot pēc kvalitātes, noformējuma, izstrādājumu vai izmantoto izejvielu izcelsmes, uzņēmumu pamatiezīmēm vai kādiem citiem kritērijiem.
16. pants
1. Vēlākais akcīzes nodokļa saskaņošanas pēdējā posmā akcīzes nodokļa iekasēšanas noteikumi ir saskaņoti. Iepriekšējā posmā akcīzes nodokli parasti iekasē, izmantojot nodokļu markas. Ja dalībvalstis iekasē akcīzes nodokli, izmantojot nodokļu markas, tām ir pienākums šīs markas darīt pieejamas citu valstu ražotājiem un izplatītājiem. Ja dalībvalstis iekasē akcīzes nodokli, izmantojot citus līdzekļus, tās nodrošina to, ka šajā sakarā nerodas ne administratīvi, ne tehniski šķēršļi tirdzniecībā starp dalībvalstīm.
2. Uz importētājiem un Savienības tabakas izstrādājumu ražotājiem attiecas 1. punktā izklāstītā sistēma par sīki izstrādātiem akcīzes nodokļa iekasēšanas un maksāšanas noteikumiem.
17. pants
No akcīzes nodokļa var atbrīvot vai jau samaksāto akcīzes nodokli var atmaksāt:
a)
par denaturētas tabakas izstrādājumiem, ko izmanto rūpniecībā vai dārzkopībā;
b)
par tabakas izstrādājumiem, ko iznīcina administratīvā uzraudzībā;
c)
par tabakas izstrādājumiem, kas paredzēti vienīgi zinātniskām pārbaudēm un tādām pārbaudēm, kas saistītas ar izstrādājumu kvalitāti;
d)
par tabakas izstrādājumiem, ko ražotājs pārstrādājis.
Dalībvalstis paredz, kādi nosacījumi un formalitātes attiecas uz minētajiem atbrīvojumiem vai atmaksāšanu.
6. NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
18. pants
1. Komisija reizi gadā publicē to euro vērtību valstu valūtās, kas jāpiemēro vispārējā akcīzes nodokļa summām.
Piemērojamie maiņas kursi ir tie, kas noteikti oktobra pirmajā darbdienā un publicēti Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un tos piemēro no nākamā kalendārā gada 1. janvāra.
2. Dalībvalstis var paturēt spēkā akcīzes nodokļa summas, kuras bijušas spēkā 1. punktā paredzētās ikgadējās pielāgošanas laikā, ja, konvertējot akcīzes nodokļa summas, kas izteiktas euro, tās, izteiktas valstu valūtās, paaugstinātos mazāk nekā par 5 % vai mazāk nekā par EUR 5 atkarībā no tā, kura summa zemāka.
19. pants
1. Reizi četros gados Komisija iesniedz Padomei ziņojumu un attiecīgos gadījumos priekšlikumu par šajā direktīvā noteiktajām akcīzes nodokļa likmēm un struktūru.
Komisijas ziņojumā ņem vērā iekšējā tirgus pareizu darbību, akcīzes nodokļa likmju faktisko vērtību un Līguma plašākos mērķus.
2. Šā panta 1. punktā minētā ziņojuma pamatā ir jo īpaši dalībvalstu sniegtā informācija.
3. Komisija saskaņā ar Padomes Direktīvas 2008/118/EK (5) 43. pantā minēto procedūru izveido ziņojumam nepieciešamo statistikas datu sarakstu, kurā neiekļauj datus par atsevišķām fiziskām vai juridiskām personām. Papildus datiem, kas dalībvalstīm jau ir pieejami, sarakstā iekļauj vienīgi tos datus, kuru vākšana un apkopošana nav saistīta ar nesamērīgu administratīvu slogu dalībvalstīm.
4. Komisija nepublisko un arī citādi nedara zināmus datus, ja tie varētu izpaust kādu komercnoslēpumu, rūpniecisku vai profesionālu noslēpumu.
20. pants
Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
21. pants
Ar šo atceļ Direktīvas 92/79/EEK, 92/80/EEK un 95/59/EK, kā tās grozītas ar I pielikuma A daļā norādītajām direktīvām, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz I pielikuma B daļā izklāstītajiem termiņiem, kad tām attiecīgās direktīvas jātransponē savos tiesību aktos un jāpiemēro.
Atsauces uz atceltajām direktīvām uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
22. pants
Šī direktīva stājas spēkā 2011. gada 1. janvārī.
23. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Luksemburgā, 2011. gada 21. jūnijā