PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 580/2010
ze dne 29. června 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 452/2007 (2) (dále jen „původní nařízení“) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z Ukrajiny. Tato opatření sestávají z valorického cla ve výši 9,9 %.
1.2 Žádost o přezkum
(2)
V srpnu 2008 obdržela Komise žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkum“). Žádost byla vyřízena v prosinci 2008. Žádost omezenou na přezkoumání dumpingu podal vyvážející výrobce z Ukrajiny, společnost Eurogold Industries Ltd. (dále jen „žadatel“ nebo „EGI“). Žadatel spolupracoval při šetření, které vedlo ke zjištěním a závěrům stanoveným v původním nařízení (dále jen „původní šetření“). Antidumpingové clo použitelné na žadatele, který je jediným známým vyvážejícím vývozcem daného výrobku z Ukrajiny, je 9,9 %.
(3)
Ve své žádosti žadatel tvrdil, že okolnosti, na jejichž základě byla opatření zavedena, se změnily a že tyto změny mají trvalý charakter. Žadatel poskytl přímé důkazy o tom, že k vyrovnání účinků dumpingu není nutno nadále zachovávat současnou úroveň opatření.
1.3 Zahájení přezkumu
(4)
Poté, co po konzultaci s poradním výborem Komise stanovila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení prozatímního přezkumu, rozhodla se zahájit v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení částečný prozatímní přezkum omezený pouze na posouzení dumpingu ve vztahu ke společnosti EGI. Oznámení o zahájení přezkumu Komise zveřejnila dne 9. dubna 2009 v Úředním věstníku Evropské unie (3) (dále jen „oznámení o zahájení“) a zahájila šetření.
1.4 Dotčený výrobek a obdobný výrobek
(5)
Výrobek, který je předmětem prozatímního přezkumu, je stejným výrobkem jako ten, který byl předmětem původního šetření, tj. jedná se o žehlicí prkna, opěrná či samostatně stojící, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a/nebo odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základní součásti, tj. podpěru, desku a rampu na žehličku, pocházející z Ukrajiny, v současné době kódů KN ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00.
(6)
Dotčený výrobek vyráběný a prodávaný na Ukrajině a výrobek vyvážený do Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné použití, a proto se ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení považují za obdobné.
1.5 Zúčastněné strany
(7)
Komise o zahájení prozatímního přezkumu oficiálně informovala výrobní odvětví Unie, žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a účastnit se slyšení.
(8)
Komise zaslala žadateli dotazník a obdržela odpověď ve lhůtě stanovené k tomuto účelu. Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení dumpingu, a u žadatele byla provedena inspekce na místě:
-
ve společnosti Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ukrajina
-
a ve společnosti ve spojení Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug ve Švýcarsku (dále jen „EGS“).
1.6 Období šetření
(9)
Šetření probíhalo od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008 (dále jen „období šetření“).
2. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
2.1 Běžná hodnota
(10)
Za účelem stanovení běžné hodnoty se nejdříve stanovilo, zda celkový objem domácího prodeje společnosti EGI obdobného výrobku nezávislým odběratelům byl ve srovnání s jeho celkovým objemem vývozu do Unie reprezentativní. Podle čl. 2 odst. 2 základního nařízení se domácí prodej považuje za reprezentativní, pokud celkový objem domácího prodeje dosáhne alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že celkový prodej společnosti EGI obdobného výrobku na domácím trhu je reprezentativní.
(11)
U každého typu výrobku prodávaného společností EGI na domácím trhu, který byl uznán za přímo srovnatelný s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie, bylo stanoveno, zda je jeho prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého typu výrobku na jejím domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového typu nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % z celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(12)
Rovněž bylo zkoumáno, zda lze domácí prodej každého typu výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Toho bylo dosaženo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu pro každý vyvážený typ dotčeného výrobku během období šetření.
(13)
V případě těch typů výrobku, u nichž více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu daného typu výrobku bylo prodáno za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná výrobní cena daného typu výrobku byla rovna nebo vyšší než výrobní náklady na jednotku, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen na domácím trhu veškerého prodeje daného typu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový či nikoli.
(14)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval 80 % nebo méně celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období šetření.
(15)
Pokud u některého druhu výrobku prodávaného společností EGI nebylo možné pro stanovení běžné hodnoty použít ceny na domácím trhu, byla běžná hodnota určena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(16)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení se částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoví podle úvodní věty čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které společnost EGI skutečně zaznamenala při výrobě a prodeji obdobného výrobku v rámci běžného obchodního styku.
(17)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI tvrdila, že procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady použitá pro určení běžné hodnoty neodpovídá sazbě ve vztahu k domácímu prodeji uskutečněnému v běžném obchodním styku a že v důsledku toho byly některé početně určené běžné hodnoty v tomto ohledu nadhodnocené.
(18)
Tvrzení bylo posouzeno, bylo ale shledáno jako neopodstatněné, neboť použitá procentní sazba pro prodejní, režijní a správní náklady byla právě sazba nahlášená pro domácí prodej a zůstává stejná bez ohledu na to, zda je prodej uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli, neboť je vyjádřen jako procento obratu. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.2 Vývozní cena
(19)
Společnost EGI uskutečnila prodej na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím spřízněné společnosti EGS se sídlem ve Švýcarsku.
(20)
V případě prodeje na vývoz do Unie uskutečněného přímo nezávislým odběratelům byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit za dotčený výrobek.
(21)
V případě, že prodej na vývoz do Unie byl uskutečněn prostřednictvím společnosti ve spojení EGS, jež plnila dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícím do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení, vývozní cena byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za které byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu. Pro tento účel byly provedeny úpravy, aby bylo možno přihlédnout k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem a k ziskům obvykle dosahovaným a stanovit spolehlivou vývozní cenu. Pro tento účel se vzhledem k absenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření.
(22)
Společnost EGI podle čl. 11 odst. 10 základního nařízení tvrdila, že je-li vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, zaplacené antidumpingové clo by nemělo být odečteno jako náklady, neboť, jak tvrdila, je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje.
(23)
Z tohoto hlediska byly důkazy pro toto tvrzení spočívající v několika výpočtech prodejní ceny přezkoumány. Avšak předložené výpočty se týkaly jen některých z prodávaných modelů během období šetření a dokládaly, že prodejní cena plně nezohlednila antidumpingové clo ve všech případech. Předložené důkazy tudíž nebyly shledány jako nezvratné k určení, zda antidumpingové clo bylo zohledněno v cenách dalšího prodeje. Žádost byla tedy zamítnuta a při stanovení vývozní ceny pro prodej do Unie uskutečněný prostřednictvím společnosti EGS bylo podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení antidumpingové clo odečteno jako náklad.
(24)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI zopakovala své tvrzení. Nebyl však předložen žádný nový důkaz ani argument ve prospěch uvedeného tvrzení. Toto tvrzení se proto zamítá.
2.3 Srovnání
(25)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny v oprávněných případech náležité úpravy přepravních nákladů, balného, nákladů na úvěr a poplatků.
(26)
Po zveřejnění zjištění vyšla najevo početní chyba týkající se nesprávného přepočtu měn některých úprav balného. Chyba byla opravena a výpočet dumpingového rozpětí byl příslušným způsobem upraven.
(27)
Po zveřejnění zjištění společnost EGI dále tvrdila, že k úpravám nahlášeným ve vztahu k domácímu prodeji neuskutečněném v běžném obchodním styku by se pro určení běžné hodnoty nemělo přihlížet a při neexistenci jiného prodeje dotčeného typu výrobku by se měly použít průměrné úpravy pro prodej jiných typů výrobku uskutečněný v běžném obchodním styku, protože jen tak by se zohlednily náklady, které byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty.
(28)
Toto tvrzení bylo posouzeno, avšak nebylo přijato, neboť úpravy se používají pouze pro účely srovnání a za normálních okolností zohledňují skutečné náklady, které jsou specifické pro každou transakci, jsou objektivním prvkem, a nezávisí tudíž na tom, zda byl prodej nakonec uskutečněn v běžném obchodním styku či nikoli.
(29)
Při posuzování uvedeného tvrzení bylo dále zjištěno, že pro určení běžných hodnot byly použity nesprávné úpravy v případě těch typů výrobku, jež nebyly na domácím trhu prodávány. K opravě chyby se použily celkové průměrné úpravy veškerého domácího prodeje a výpočet byl příslušným způsobem upraven. Společnost EGI tvrdila, že úpravy nákladů na úvěr by měly být přiznány těmto typům výrobku, neboť náklady na úvěr byly zahrnuty v prodejních, režijních a správních nákladech použitých pro určení běžné hodnoty. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože dotčené typy výrobku nebyly na domácím trhu nikdy skutečně prodávány, a neexistuje tudíž důkaz, že by platba za ně byla opožděna. V této souvislosti je třeba poukázat na to, že úprava nákladů na úvěr se nezakládá na skutečných platebních podmínkách a nákladech, nýbrž na nákladech příležitosti, které se zakládají na platebních podmínkách smluvených v době prodeje.
2.4 Dumpingové rozpětí
(30)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu.
(31)
Bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí pro společnost EGI vyjádřené jako procentní podíl čisté ceny s dodáním na hranici Unie před proclením činí 7,0 %.
(32)
Podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení se také posuzovalo, zda lze zjištění považovat za zjištění trvalé povahy.
(33)
Organizační restrukturalizace prodejních kanálů žadatele a jeho společnosti ve spojení je nyní dobře zavedena pro většinu prodeje a může být považována za trvalou. Okolnosti, kvůli nimž byl tento prozatímní přezkum zahájen, se tedy pravděpodobně v dohledné době nezmění způsobem, který by měl vliv na zjištění prozatímního přezkumu. V průběhu šetření navíc nevyšla najevo žádná skutečnost, která by nasvědčovala tomu, že nové okolnosti nemají trvalou povahu. V důsledku toho se dospívá k závěru, že změna okolností má trvalou povahu.
3. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(34)
V původním šetření se zjistilo, že společnost EGI je jediný ukrajinský vyvážející výrobce žehlicích prken. Postup použitý k určení dumpingového rozpětí pro společnost EGI byl proto použit ke stanovení dumpingového rozpětí pro jakékoli další ukrajinské vyvážející výrobce dotčeného výrobku.
(35)
Vzhledem k výsledkům tohoto přezkumného šetření se proto považuje za vhodné změnit antidumpingové clo platné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ukrajiny na 7,0 %.
(36)
Zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a důvodech, na kterých se zakládá záměr změnit nařízení (ES) č. 452/2007 o uložení antidumpingového cla na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího mimo jiné z Ukrajiny, a dostaly možnost se vyjádřit. Jejich připomínky byly náležitým způsobem vzaty v úvahu a jsou řádně zohledněny v tomto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 452/2007 se údaje týkající se všech společností na Ukrajině nahrazují tímto:
„Ukrajina
Všechny společnosti
7,0
-“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 29. června 2010.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 580/2010
(2010. gada 29. jūnijs),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 452/2007 par galīgā antidempinga maksājuma uzlikšanu, inter alia, Ukrainas izcelsmes gludināmo dēļu importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 11. panta 3. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Spēkā esošie pasākumi
(1)
Padome ar Regulu (EK) Nr. 452/2007 (2) (“sākotnējā regula”) uzlika galīgo antidempinga maksājumu, inter alia, Ukrainas izcelsmes gludināmo dēļu importam. Pasākumi ir ad valorem maksājums ar likmi 9,9 %.
1.2. Pārskatīšanas pieprasījums
(2)
Komisija 2008. gada augustā atbilstīgi pamatregulas 11. panta 3. punktam saņēma pieprasījumu veikt daļēju starpposma pārskatīšanu (“starpposma pārskatīšana”). Pieprasījuma papildināšanu pabeidza 2008. gada decembrī. Pieprasījumu, kurš attiecās tikai uz dempinga pārbaudi, iesniedza Ukrainas ražotājs eksportētājs Eurogold Industries Ltd. (“pieprasījuma iesniedzējs” vai “EGI”). Pieprasījuma iesniedzējs sadarbojās izmeklēšanā, kuras rezultātā tika iegūti sākotnējā regulā izklāstītie konstatējumi un secinājumi (“sākotnējā izmeklēšana”). Antidempinga maksājums, ko piemēro pieprasījuma iesniedzējam, kas ir vienīgais zināmais attiecīgā ražojuma ražotājs eksportētājs Ukrainā, ir 9,9 %.
(3)
Pieprasījuma iesniedzējs savā pieprasījumā apgalvoja, ka apstākļi, uz kuru pamata bija noteikti pasākumi, ir mainījušies un ka šīs pārmaiņas ir ilgstošas. Pieprasījuma iesniedzējs sniedza prima facie pierādījumus tam, ka pasākuma turpmāka piemērošana pašreizējā līmenī, lai neitralizētu dempingu, vairs nav nepieciešama.
1.3. Pārskatīšanas sākšana
(4)
Apspriedusies ar Padomdevēju komiteju un konstatējusi, ka ir pietiekami daudz pierādījumu, lai sāktu starpposma pārskatīšanu, Komisija saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu nolēma sākt daļēju starpposma pārskatīšanu vienīgi attiecībā uz dempinga pārbaudi, ciktāl tas skar EGI. Komisija 2009. gada 9. aprīlīEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3) publicēja paziņojumu par izmeklēšanas sākšanu (“paziņojums par sākšanu”) un to sāka.
1.4. Attiecīgais ražojums un līdzīgs ražojums
(5)
Ražojums, uz kuru attiecas starpposma pārskatīšana, ir tas pats, kas apskatīts sākotnējā izmeklēšanā, t. i., Ukrainas izcelsmes gludināmie dēļi, proti, iebūvēti vai neiebūvēti, ar tvaiku uzsūcošu virsmu un/vai ar uzkarstošu virsmu, un/vai ar piepūšamu virsmu vai bez tās, ieskaitot gludināmo dēli piedurknēm, un to svarīgākās sastāvdaļas, t. i., kājas, virsma un metāla rāmis, kurus pašlaik klasificē ar KN kodu ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 90, ex 7323 99 91, ex 7323 99 99, ex 8516 79 70 un ex 8516 90 00.
(6)
Ražojumam, ko ražo un pārdod Ukrainā, un ražojumam, ko eksportē uz Savienību, ir vienādas fizikālās un tehniskās pamatīpašības un izmantošanas veidi, tādēļ šos ražojumus uzskata par līdzīgiem pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.
1.5. Personas, uz kurām attiecas procedūra
(7)
Komisija oficiāli paziņoja Savienības ražošanas nozarei, pieprasījuma iesniedzējam un eksportētājvalsts iestādēm par starpposma pārskatīšanas sākšanu. Ieinteresētajām personām bija dota iespēja rakstiski darīt zināmu savu viedokli un tikt uzklausītām.
(8)
Komisija nosūtīja pieprasījuma iesniedzējam anketu un šim nolūkam noteiktajā termiņā saņēma atbildi. Komisija ieguva un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai noteiktu dempingu, un veica pārbaudes apmeklējumu minētā pieprasījuma iesniedzēja telpās:
-
Eurogold Industries Ltd., Zhitomir, Ukrainā,
-
un saistītajā uzņēmumā Eurogold Service Zumbühl & Co., Zug, Šveicē (“EGS”).
1.6. Izmeklēšanas periods
(9)
Izmeklēšana attiecās uz laikposmu no 2008. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim (“izmeklēšanas periods” vai “IP”).
2. IZMEKLĒŠANAS REZULTĀTI
2.1. Normālā vērtība
(10)
Lai noteiktu normālo vērtību, vispirms noteica, vai EGI līdzīgā ražojuma pārdevumu kopējais apjoms iekšzemes tirgū neatkarīgiem klientiem bija uzskatāms par reprezentatīvu salīdzinājumā ar tā kopējo apjomu, kas bija pārdots eksportam uz Savienību. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu pārdevumus iekšzemes tirgū uzskata par reprezentatīviem, ja kopējais pārdevumu apjoms iekšzemes tirgū ir vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma pārdevumu kopējā apjoma, kas pārdots uz Savienību. Tika konstatēts, ka EGI kopējie līdzīgā ražojuma pārdevumi iekšzemes tirgū bija reprezentatīvi.
(11)
Par katru ražojuma veidu, kuru EGI bija pārdevis iekšzemes tirgū un kas bija tieši salīdzināms ar eksportam uz Savienību pārdotā ražojuma veidu, tika noteikts, vai pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū ir bijis pietiekami reprezentatīvs pamatregulas 2. panta 2. punkta nozīmē. Konkrēta ražojuma veida pārdevumu apjomu iekšzemes tirgū uzskatīja par pietiekami reprezentatīvu, ja izmeklēšanas periodā minētā veida ražojumu kopējais pārdevumu apjoms neatkarīgiem klientiem iekšzemes tirgū bija vismaz 5 % no uz Savienību eksportētā līdzīgā ražojuma veida kopējā pārdevumu apjoma.
(12)
Turklāt atbilstīgi pamatregulas 2. panta 4. punktam tika pārbaudīts, vai katra ražojumu veida pārdevumus iekšzemes tirgū var uzskatīt par tādiem, kas veikti parastajā tirdzniecības apritē. To darīja, nosakot katra eksportētā attiecīgā ražojuma veida rentablo iekšzemes pārdevumu īpatsvaru iekšzemes tirgū, kas IP laikā veikti neatkarīgiem klientiem.
(13)
Ražojuma veidiem, kuriem vairāk nekā 80 % no pārdevumu apjoma iekšzemes tirgū bija lielāki par izmaksām un vidējā svērtā pārdevumu cena bija vienāda vai lielāka par ražošanas izmaksām, normālo vērtību ražojuma veidam aprēķināja kā visu attiecīgā veida pārdevumu faktisko iekšzemes cenu vidējo svērto vērtību, neņemot vērā, vai minētie pārdevumi bija rentabli.
(14)
Ja kāda ražojuma veida rentablo pārdevumu apjoms bija mazāks par 80 % vai vienāds ar 80 % no minētā veida pārdevumu kopējā apjoma vai ja minētā veida vidējā svērtā cena bija mazāka par vienības ražošanas izmaksām, normālo vērtību noteica, izmantojot faktisko pārdošanas cenu iekšzemes tirgū, ko aprēķināja kā vidējo svērto cenu vienīgi attiecīgā veida rentablajiem pārdevumiem, kas IP laikā veikti iekšzemes tirgū.
(15)
Ja normālās vērtības noteikšanai nevarēja izmantot EGI pārdotā ražojuma veida iekšzemes tirgus cenas, normālo vērtību aprēķināja saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu.
(16)
Aprēķinot normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu, pārdošanas, vispārējo un administratīvo izmaksu un peļņas apmēri saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu pamatoti ar faktiskajiem datiem par parastā tirdzniecības apritē notikušu līdzīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu, ko veicis EGI.
(17)
Pēc konstatējumu izpaušanas EGI apgalvoja, ka procentu likme attiecībā uz pārdošanas, vispārējām un administratīvajām izmaksām, ko izmantoja, aprēķinot normālo vērtību, neatbilda procentu likmei attiecībā uz pārdevumiem iekšzemes tirgū parastajā tirdzniecības apritē un ka šajā ziņā bija noteiktas pārāk lielas atsevišķas aprēķinātās normālās vērtības.
(18)
Apgalvojumu pārbaudīja, taču konstatēja, ka tam nav pamata, jo izmantotā pārdošanas, vispārējo un administratīvo izmaksu procentu likme attiecās arī uz pārdevumiem iekšzemes tirgū un bija tā pati neatkarīgi no tā, vai tirdzniecību veica parastajā apritē, jo to izsaka procentuāli no apgrozījuma. Tāpēc prasību noraidīja.
2.2. Eksporta cena
(19)
EGI veica eksporta pārdevumus uz Savienību tieši neatkarīgiem klientiem vai ar saistītā uzņēmuma EGS (atrodas Šveicē) starpniecību.
(20)
Ja eksporta pārdevumi uz Savienību tika veikti tieši neatkarīgiem klientiem Savienībā, eksporta cenas noteica, pamatojoties uz faktiski samaksāto vai maksājamo cenu par attiecīgo ražojumu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu.
(21)
Ja eksporta pārdevumus uz Savienību realizēja ar saistītā uzņēmuma EGS starpniecību, kas veica visas importa funkcijas saistībā ar precēm, kuras nonāca brīvā apritē Savienībā, proti, veica visas saistītā importētāja funkcijas, eksporta cenu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, pamatojoties uz cenām, par kurām importētos ražojumus pirmo reizi pārdeva tālāk neatkarīgam pircējam. Šajā nolūkā veica korekcijas, lai ņemtu vērā visas izmaksas, kas radušās no importēšanas brīža līdz pārdošanai tālāk, kā arī uzkrāto peļņu, lai noteiktu ticamu eksporta cenu. Šajā nolūkā izmantoja to pašu peļņas likmi kā sākotnējā izmeklēšanā, jo nebija pieejama jauna informācija no neatkarīgiem importētājiem par uzkrāto peļņu.
(22)
Atbilstoši pamatregulas 11. panta 10. punktam EGI apgalvoja, ka samaksātais antidempinga maksājums nav jāatskaita kā izmaksas, jo tas ir pienācīgi atspoguļots tālākpārdošanas cenās, ja eksporta cenu nosaka saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu.
(23)
Šajā sakarā pārbaudīja prasībai pievienotos pierādījumus, kuros ietilpa virkne pārdošanas cenas aprēķinu. Tomēr iesniegtie aprēķini attiecās tikai uz dažiem pārdotajiem modeļiem IP un liecināja, ka ne visos gadījumos pārdošanas cena pilnībā atspoguļoja antidempinga maksājumu. Tāpēc sniegtie pierādījumi netika uzskatīti par izšķirošiem, lai noteiktu, vai antidempinga maksājums tika atspoguļots tālākpārdošanas cenās. Tādējādi prasība tika noraidīta un antidempinga maksājumu atskaitīja kā izmaksas, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu nosakot ar EGS starpniecību veikto pārdevumu uz Savienību eksporta cenu.
(24)
Pēc konstatējumu izpaušanas EGI atkārtoti iesniedza prasību. Tomēr tas neiesniedza jaunus pierādījumus vai argumentus, kas apstiprinātu minēto prasību. Tāpēc prasību noraidīja.
2.3. Salīdzinājums
(25)
Normālo vērtību un eksporta cenu salīdzināja, pamatojoties uz ražotāja cenu. Lai nodrošinātu taisnīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu, attiecīgos un pamatotos gadījumos korekciju veidā tika pienācīgi ņemtas vērā transporta izmaksas, iepakošanas izmaksas, kredīta izmaksas un komisijas maksas.
(26)
Pēc konstatējumu izpaušanas tika atrasta aprēķinu kļūda, proti, valūtas konvertēšanas kļūda saistībā ar atsevišķām iepakošanas izmaksu korekcijām. To izlaboja un attiecīgi pārskatīja dempinga starpības aprēķinu.
(27)
Turklāt pēc konstatējumu izpaušanas EGI apgalvoja, ka, aprēķinot normālo vērtību, nav jāņem vērā korekcijas attiecībā uz pārdevumiem iekšzemes tirgū, kuri netiek veikti parastajā tirdzniecības apritē, un, tā kā nav veikti citi attiecīgā ražojuma veida pārdevumi, jāizmanto vidējās korekcijas vērtības, kuras piemēro citiem ražojumu veidu pārdevumiem parastajā tirdzniecības apritē, jo tikai tās atspoguļotu izmaksas, kas ir iekļautas pārdošanas, vispārējās un administratīvajās izmaksās, ko izmantoja normālās vērtības aprēķināšanai.
(28)
Šo prasību izskatīja, tomēr nepieņēma, jo korekcijas izmanto tikai salīdzināšanai un parasti atspoguļo faktiskās izmaksas, kas raksturīgas katram darījumam, un tās ir objektīvs elements un tādēļ nav atkarīgas no tā, vai galīgie pārdevumi veikti parastajā tirdzniecības apritē.
(29)
Turklāt, izskatot šo prasību, konstatēja, ka, aprēķinot normālās vērtības to ražojumu veidu gadījumā, kuri netiek pārdoti iekšzemes tirgū, izmantotas nepareizas korekciju vērtības. Tās izlaboja, izmantojot vispārējas vidējās korekciju vērtības, ko piemēro visiem pārdevumiem iekšzemes tirgū, un attiecīgi mainīja aprēķinu. EGI apgalvoja, ka šiem ražojumu veidiem jāpiešķir kredīta izmaksu korekcijas, jo kredīta izmaksas tika iekļautas pārdošanas, vispārējās un administratīvajās izmaksās, ko izmantoja normālās vērtības aprēķināšanai. Šo prasību noraidīja, jo attiecīgie ražojuma veidi faktiski nekad nav pārdoti iekšzemes tirgū un tādēļ nebija pierādījumu tam, ka to maksājums ir atlikts. Saistībā ar šo jānorāda, ka kredīta izmaksu korekcijas nepamatojas uz faktiskiem maksājumu termiņiem un izmaksām, bet gan uz alternatīvām izmaksām, kuru pamatā ir maksājumu termiņi, par kuriem vienojas pārdošanas brīdī.
2.4. Dempinga starpība
(30)
Kā paredzēts pamatregulas 2. panta 11. punktā, katra ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību salīdzināja ar attiecīgā ražojuma atbilstošā veida vidējo svērto eksporta cenu. Šis salīdzinājums liecināja par to, ka tiek veikts dempings.
(31)
EGI dempinga starpība, kas izteikta procentos no neto cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, ir 7 %.
(32)
Saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu tika arī pārbaudīts, vai konstatējumus varētu uzskatīt par ilgstoša rakstura.
(33)
Pieprasījuma iesniedzēja un saistītā uzņēmuma tirdzniecības kanālu strukturālā reorganizācija jau ir pabeigta attiecībā uz lielāko daļu tirdzniecības, un šo reorganizāciju var uzskatīt par ilgstoša rakstura. Tāpēc apstākļi, kuru dēļ tika sākta šī starpposma pārskatīšana, visticamāk, tuvākajā laikā nemainīsies tā, lai ietekmētu starpposma pārskatīšanas konstatējumus. Turklāt izmeklēšanas laikā netika konstatēts neviens aspekts, kas liecinātu, ka jaunie apstākļi nebūs ilgstoši. Tāpēc tiek secināts, ka apstākļu pārmaiņas ir ilgstoša rakstura.
3. ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
(34)
Sākotnējā izmeklēšanā konstatēja, ka EGI ir vienīgais Ukrainas gludināmo dēļu ražotājs eksportētājs. Tāpēc metodika, kas izmantota, lai noteiktu dempinga starpību EGI, tika izmantota, lai noteiktu dempinga starpību visiem Ukrainas attiecīgā ražojuma ražotājiem eksportētājiem.
(35)
Tādējādi, ņemot vērā pārskatīšanas izmeklēšanas rezultātus, uzskata par lietderīgu grozīt Ukrainas izcelsmes attiecīgā ražojuma importam piemērojamo antidempinga maksājuma likmi un noteikt to 7 %.
(36)
Ieinteresētās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem ierosināts grozīt Padomes Regulu (EK) Nr. 452/2007 par galīgā antidempinga maksājuma uzlikšanu, inter alia, Ukrainas izcelsmes gludināmo dēļu importam, un tām tika dota iespēja sniegt piezīmes. To piezīmes attiecīgi tika ņemtas vērā un pienācīgi atspoguļotas šajā regulā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 452/2007 1. panta 2. punktā iekļautajā tabulā ierakstu attiecībā uz visiem uzņēmumiem Ukrainā aizstāj ar šādu ierakstu:
“Ukraina
Visi uzņēmumi
7
-”
2. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Luksemburgā, 2010. gada 29. jūnijā