PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 660/2012
ze dne 19. července 2012
o některých opatřeních na podporu trhu v odvětví drůbežího masa v Itálii
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména článek 44 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Z důvodu výskytu influenzy ptáků v některých produkčních regionech v Itálii v období mezi prosincem 1999 a dubnem 2000, mezi srpnem a říjnem 2000 a mezi říjnem 2002 a zářím 2003 přijaly italské orgány veterinární a obchodní omezení, zejména na základě směrnice Rady 92/40/EHS ze dne 19. května 1992, kterou se zavádějí opatření Společenství pro tlumení influenzy ptáků (2). V důsledku toho byla na území Itálie nebo v oblastech přímo zasažených nákazou dočasně omezena přeprava násadových vajec a jednodenních kuřat a jejich uvádění na trh.
(2)
Omezení volného oběhu násadových vajec a jednodenních kuřat, která vyplývají z uplatňování veterinárních opatření, mohla vážně narušit trh s násadovými vejci a jednodenními kuřaty v Itálii.
(3)
Dne 9. prosince 2004 přijala Komise nařízení (ES) č. 2102/2004 ze dne 9. prosince 2004 o některých výjimečných opatřeních na podporu trhu s vejci v Itálii (3) podle článku 14 nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci (4). Podobné nařízení podle článku 14 nařízení Rady (EHS) č. 2777/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s drůbežím masem (5) za účelem stanovení srovnatelných výjimečných opatření na podporu trhu, pokud jde o jednodenní kuřata, Komise nepřijala.
(4)
Dne 19. dubna 2007 zahájila Itálie řízení u Soudu prvního stupně Evropských společenství (6) o zrušení rozhodnutí oznámeného dopisem generálního ředitele Generálního ředitelství pro zemědělství Komise ze dne 7. února 2007, ve kterém byla zamítnuta žádost italských orgánů o přijetí výjimečných opatření na podporu italského trhu s drůbežím masem ve smyslu článku 14 nařízení (EHS) č. 2777/75, pokud jde o kuřata zlikvidovaná v oblastech postižených influenzou ptáků, na která se vztahovala veterinární opatření omezující volný oběh v období od prosince 1999 do září 2003 včetně (7).
(5)
Dne 17. ledna 2012 Tribunál (sedmý senát) ve svém rozsudku ve věci T-135/2007 (8) zrušil rozhodnutí ze dne 7. února 2007, kterým byla zamítnuta žádost italských orgánů o přijetí výjimečných opatření na podporu italského trhu s drůbežím masem ve smyslu článku 14 nařízení (EHS) č. 2777/75. Komise se proti rozsudku Tribunálu neodvolala.
(6)
V souladu s článkem 266 Smlouvy je orgán, jehož akt byl prohlášen za neplatný, povinen přijmout nezbytná opatření k zajištění souladu s rozsudkem Soudního dvora Evropské unie. V souladu s článkem 254 Smlouvy se tento článek rovněž použije na rozsudky Tribunálu.
(7)
Z rozsudku Tribunálu vyplývá, že Komise měla přijmout nařízení podle článku 14 nařízení (EHS) č. 2777/75 k přijetí výjimečných opatření na podporu italského trhu s drůbežím masem, pokud jde o kuřata, jež byla usmrcena a zlikvidována v oblastech zasažených influenzou ptáků a na která se vztahovala veterinární opatření omezující volný oběh a zakazující nasazování jednodenních kuřat v období od prosince 1999 do září 2003 včetně. Vzhledem k tomu, že nařízení (EHS) č. 2777/75 již není v platnosti, by měla Komise přijmout nařízení podle článku 44 nařízení (ES) č. 1234/2007, aby vyhověla rozsudku Tribunálu.
(8)
V souladu s článkem 46 nařízení (ES) č. 1234/2007 se Unie v případě výjimečných opatření uvedených v článku 44 uvedeného nařízení podílí na financování ve výši 50 % výdajů hrazených členskými státy.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Usmrcení a likvidace kuřat spadajících pod kódy KN 0105 11 19 a 0105 12 v období mezi 17. prosincem 1999 a 14. dubnem 2000, mezi 14. srpnem a 16. říjnem 2000 a mezi 11. říjnem 2002 a 30. zářím 2003 v Itálii v rámci uplatňování vnitrostátních veterinárních opatření zejména podle směrnice 92/40/EHS, se považují za výjimečné opatření na podporu trhu podle článku 44 nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Unie se podílí na financování ve výši 50 % výdajů hrazených Itálií, pokud jde o opatření uvedené v odstavci 1. Částka podílu financování Unie je následující:
-
0,1344 EUR za samce nebo samici jednodenního kuřete Gallus domesticus pro průmyslovou výrobu (různé živé hmotnosti) spadající pod kód KN 0105 11 19 pro maximální celkový počet 3 647 277 jednodenních kuřat,
-
0,1548 EUR za jednodenní kuře Gallus domesticus (samce nebo samici pro zemědělskou výrobu) spadající pod kód KN 0105 11 19 pro maximální celkový počet 3 768 800 jednodenních kuřat,
-
0,5064 EUR za jednodenní kuře Meleagridis gallopavo (samce i samici) spadající pod kód KN 0105 12 pro maximální celkový počet 680 730 jednodenních kuřat,
-
0,744 EUR za sexovaného jednodenního kohoutka Meleagridis gallopavo spadajících pod kód KN 0105 12 pro maximální celkový počet 193 140 jednodenních kuřat,
-
0,2688 EUR za sexovanou jednodenní slepičku Meleagridis gallopavo spadajících pod kód KN 0105 12 pro maximální celkový počet 535 960 jednodenních kuřat.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. července 2012.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 660/2012
(2012. gada 19. jūlijs)
par konkrētiem tirgus atbalsta pasākumiem mājputnu gaļas sektorā Itālijā
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1), un jo īpaši tās 44. pantu saistībā ar tās 4. pantu,
tā kā:
(1)
Sakarā ar putnu gripas uzliesmojumu vairākos ražošanas reģionos Itālijā laikā no 1999. gada decembra līdz 2000. gada aprīlim, no 2000. gada augusta līdz oktobrim un no 2002. gada oktobra līdz 2003. gada septembrim Itālijas iestādes pieņēma veterinārus un tirdzniecības ierobežojumus, pamatojoties uz Padomes 1992. gada 19. maija Direktīvu 92/40/EEK, ar ko ievieš Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei (2). Tādēļ Itālijas teritorijā vai to apgabalu robežās, kurus ir tieši skāris slimības uzliesmojums, uz laiku tika aizliegts pārvadāt un tirgot perēšanai paredzētas olas un diennakti vecus cāļus.
(2)
Ierobežojumi, kas noteikti perēšanai paredzētu olu un diennakti vecu cāļu brīvai apritei un kas izriet no veterināro pasākumu piemērošanas, varēja būtiski ietekmēt perēšanai paredzētu olu un diennakti vecu cāļu tirgus darbību Itālijā.
(3)
Komisija 2004. gada 9. decembrī pieņēma 2004. gada 9. decembra Regulu (EK) Nr. 2102/2004 par atsevišķiem tirgus atbalsta ārkārtas pasākumiem olu nozarē Itālijā (3) saskaņā ar 14. pantu Padomes 1975. gada 29. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2771/75 par olu tirgus kopīgo organizāciju (4). Komisija nepieņēma līdzīgu regulu saskaņā ar 14. pantu Padomes 1975. gada 29. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2777/75 par mājputnu gaļas tirgus kopīgo organizāciju (5), lai paredzētu salīdzināmus ārkārtas tirgus atbalsta pasākumus attiecībā uz diennakti veciem cāļiem.
(4)
Itālija 2007. gada 19. aprīlī uzsāka tiesvedību Pirmās instances tiesā (6), lai panāktu lēmuma anulēšanu, ka norādīts Komisijas Lauksaimniecības ģenerāldirektorāta ģenerāldirektora 2007. gada 7. februāra vēstulē, ar kuru tika noraidīta Itālijas iestāžu prasība pieņemt ārkārtas pasākumus, lai atbalstītu Itālijas mājputnu gaļas tirgu Regulas (EEK) Nr. 2777/75 14. panta izpratnē, ciktāl tas attiecas uz cāļiem, kas iznīcināti putnu gripas skartajos apgabalos, un ņemot vērā veterināros pasākumus, ar kuriem ierobežo apriti laikā no 1999. gada decembra līdz 2003. gada septembrim ieskaitot (7).
(5)
Vispārējā tiesa (Septītā palāta) 2012. gada 17. janvārī ar spriedumu lietā T-135/2007 (8) anulēja 2007. gada 7. februāra lēmumu, ar kuru noraidīja Itālijas iestāžu prasību pieņemt ārkārtas pasākumus, lai atbalstītu Itālijas mājputnu gaļas tirgu Regulas (EEK) Nr. 2777/75 14. panta izpratnē. Komisija nepārsūdzēja Vispārējās tiesas lēmumu.
(6)
Saskaņā ar Līguma 266. pantu iestādei, kuras tiesību akts ir pasludināts par spēkā neesošu, ir jāveic vajadzīgie pasākumi, lai ievērotu attiecīgo Eiropas Savienības Tiesas spriedumu. Saskaņā ar Līguma 254. pantu minēto pantu arī piemēro Vispārējās tiesas spriedumiem.
(7)
No Vispārējās tiesas sprieduma izriet, ka Komisijai saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2777/75 14. pantu būtu vajadzējis pieņemt regulu, lai pieņemtu ārkārtas pasākumus ar nolūku atbalstīt Itālijas mājputnu gaļas tirgu, ciktāl tas attiecas uz cāļiem, kas nogalināti un likvidēti putnu gripas skartajos apgabalos, uz kuriem attiecas veterinārie pasākumi, ar kuriem ierobežo diennakti vecu cāļu apriti un aizliedz to laišanu tirgū laikā no 1999. gada decembra līdz 2003. gada septembrim ieskaitot. Ņemot vērā, ka Regula (EEK) Nr. 2777/75 vairs nav spēkā, lai ievērotu Vispārējās tiesas spriedumu, Komisijai vajadzētu pieņemt regulu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 44. pantu.
(8)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1234/2007 46. pantu attiecībā uz tās 44. pantā minētajiem ārkārtas pasākumiem Savienība nodrošina daļēju finansējumu, kas līdzvērtīgs 50 % izdevumu, kas radušies dalībvalstij.
(9)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. To cāļu nogalināšanu un likvidēšanu, kas atbilst KN kodam 0105 11 19 un 0105 12, laikā no 1999. gada 17. decembrim līdz 2000. gada 14. aprīlim, laikā no 2000. gada 14. augusta līdz 16. oktobrim un laikā no 2002. gada 11. oktobra līdz 2003. gada 30. septembrim Itālijā pēc valsts veterināro pasākumu piemērošanas jo īpaši saskaņā ar Direktīvu 92/40/EEK uzskata par ārkārtas tirgus atbalsta pasākumu, kas atbilst Regulas (EK) Nr. 1234/2007 44. pantam.
2. Savienība nodrošina daļēju finansējumu, kas līdzvērtīgs 50 % izdevumu, kuri Itālijai radušies attiecībā uz 1. punktā minēto pasākumu. Savienības daļējā finansējuma summa ir šāda:
-
EUR 0,1344 par vienu vīriešu vai sieviešu kārtas rūpnieciskai ražošanai paredzētu (atšķirīgs svara pieaugums) diennakti vecu Gallus domesticus cāli ar KN kodu 0105 11 19 piešķir kopskaitā maksimāli 3 647 277 diennakti veciem cāļiem,
-
EUR 0,1548 par vienu nešķirotu (lauku ražošanai paredzētu gan vīriešu, gan sieviešu kārtas) diennakti vecu Gallus domesticus cāli ar KN kodu 0105 11 19 piešķir kopskaitā maksimāli 3 768 800 diennakti veciem cāļiem,
-
EUR 0,5064 par vienu nešķirotu (gan vīriešu, gan sieviešu kārtas) diennakti vecu Meleagridis gallopavo cāli ar KN kodu 0105 12 piešķir kopskaitā maksimāli 680 730 diennakti veciem cāļiem,
-
EUR 0,744 par vienu šķirotu vīriešu kārtas diennakti vecu Meleagridis gallopavo cāli ar KN kodu 0105 12 piešķir kopskaitā maksimāli 193 140 diennakti veciem cāļiem,
-
EUR 0,2688 par vienu šķirotu sieviešu kārtas diennakti vecu Meleagridis gallopavo cāli ar KN kodu 0105 12 piešķir kopskaitā maksimāli 535 960 diennakti veciem cāļiem.
2. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 19. jūlijā