SMĚRNICE KOMISE 2012/4/EU
ze dne 22. února 2012,
kterou se mění směrnice 2008/43/ES, kterou se podle směrnice Rady 93/15/EHS zřizuje systém pro identifikaci a sledovatelnost výbušnin pro civilní použití
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (1), a zejména na druhou větu čl. 14 druhého pododstavce uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 93/15/EHS se vztahuje i na stopiny, včetně zápalnic, a na kalíškové zápalky, tyto výrobky se však spíše používají k pyrotechnickým účelům, nikoli jako výbušniny. Důsledky jejich případného zneužití by pravděpodobně byly stejné jako v případě pyrotechnických výrobků, které představují nízké nebezpečí, a uvedené důsledky jsou tak mnohem méně závažné v porovnání s ostatními typy výbušnin. Z důvodu přiměřenosti by stopiny, včetně zápalnic, a kalíškové zápalky měly být vyňaty ze systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin pro civilní použití.
(2)
Vývoj počítačových systémů potřebných pro zavedení systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin trvá déle, než se původně předpokládalo. Aby mělo odvětví výbušnin více času na to dokončit vývoj elektronických systémů nutných k provádění směrnice Komise 2008/43/ES (2), plně je otestovat a validovat, a zvýšit tak jejich bezpečnost, je třeba odložit začátek uplatňování směrnice 2008/43/ES. Za tímto účelem by povinnost výrobců a dovozců označovat výbušniny měla být odložena o jeden rok na 5. dubna 2013. Zavedení požadovaných elektronických sledovacích systémů všemi aktéry dodavatelského řetězce bude vyžadovat více času. Kromě toho zásoby výbušnin, které mají delší dobu skladování a které byly vyrobeny dříve a nebyly označeny v souladu se směrnicí 2008/43/ES, budou ještě v dodavatelském řetězci a není praktické, aby společnosti musely vést odlišné typy evidence. Požadavky týkající se shromažďování údajů a vedení evidence by proto měly být odloženy o tři roky na 5. dubna 2015.
(3)
Některé výrobky jsou příliš malé na to, aby bylo možné na ně připevnit kód místa výroby a elektronicky čitelné informace. U některých jiných výrobků není připevnění jednoznačné identifikace technicky možné kvůli jejich tvaru nebo provedení. V takových případech by měla být požadovaná identifikace připevněna na každou nejmenší balicí jednotku. Je možné, že díky technickému pokroku bude možné uvádět kód výrobního místa a elektronicky čitelné informace i na těchto výrobcích. Komise by proto do konce roku 2020 měla provést přezkum s cílem posoudit, zda je možné požadované informace uvádět přímo na těchto výrobcích.
(4)
Směrnice 2008/43/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(5)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 13 odst. 1 směrnice 93/15/ES,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2008/43/ES se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nová písmena d), e) a f), která zní:
„d)
stopiny, což jsou nedetonující iniciační prostředky v podobě šňůry;
e)
zápalnice, což jsou výrobky, které sestávají z duše z jemnozrnného černého prachu omotané ohebným textilním vláknem, mající jeden nebo více vnějších ochranných obalů; po iniciaci hoří předem stanovenou stálou rychlostí bez jakéhokoliv vnějšího výbušného účinku;
f)
kalíškové zápalky, což jsou výrobky, které sestávají z kovového nebo plastového kalíšku obsahujícího malé množství třaskaviny a/nebo třaskavé slože, jež je snadno iniciována nárazem; slouží jako iniciační prostředek v malorážových nábojích a v nárazových zápalkách hnacích náplní.“
2)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Zážehové rozbušky
V případě zážehových rozbušek musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky, přímého tisku nebo otisku razítka přímo na plášť rozbušky. Každé balení obsahující rozbušky musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou rozbušku pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující rozbušky.“
3)
Články 9 a 10 se nahrazují tímto:
„Článek 9
Počinové a primární nálože
V případě počinových a primárních náloží jiných než těch, které jsou uvedeny v článku 2, musí jednoznačnou identifikaci tvořit nálepka nebo přímý tisk na počinové nebo primární náloží. Každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou takovou počinovou nebo primární nálož pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože.
Článek 10
Bleskovice
V případě bleskovic musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky nebo přímého tisku na cívce. Jednoznačná identifikace bude vyznačena na každých pěti metrech buď na vnějším obalu bleskovice, nebo na vnitřní plastové vrstvě bezprostředně pod vnějším vláknem bleskovice. Každé balení obsahující bleskovice musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit bleskovici pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující bleskovice.“
4)
Čl. 15 odst. 1. druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013. Předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 3 odst. 6 a články 13 a 14 však budou používat ode dne 5. dubna 2015.“
5)
Vkládá se nový článek 15a, který zní:
„Článek 15a
Do 31. prosince 2020 provede Komise přezkum za účelem posouzení, zda je díky technickému pokroku možné zrušit výjimky stanovené v bodě 3 přílohy.“
6)
V odstavci 3 přílohy se doplňují nové pododstavce, které zní:
„V případě předmětů, které jsou moc malé na to, aby k nim byly připojeny informace uvedené v odst. 1 písm. b) bodech i) a ii) a v odstavci 2, nebo u kterých není připevnění jednoznačné identifikace možné kvůli jejich tvaru nebo provedení, se jednoznačná identifikace připevní na každou nejmenší balicí jednotku.
Každá nejmenší balicí jednotka se zapečetí.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí informacemi podle odst. 1 písm. b) bodů i) a ii), a to trvalým způsobem a tak, aby tyto informace byly jasně čitelné. Počet zážehových rozbušek nebo primárních náloží se tiskem vyznačí na každé nejmenší balicí jednotce.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí jednoznačnou identifikací na cívce a v relevantních případech také na každé nejmenší balicí jednotce.“
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 4. dubna 2012. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. února 2012.
KOMISIJAS DIREKTĪVA 2012/4/ES
(2012. gada 22. februāris),
ar kuru groza Direktīvu 2008/43/EK, ar ko saskaņā ar Padomes Direktīvu 93/15/EEK izveido sistēmu civilām vajadzībām paredzētu sprāgstvielu marķēšanai un izsekojamībai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīvu 93/15/EEK par noteikumu saskaņošanu attiecībā uz civilām vajadzībām paredzēto sprāgstvielu laišanu tirgū un pārraudzību (1) un jo īpaši tās 14. panta otrās daļas otro teikumu,
tā kā:
(1)
Degļi, tostarp Bikforda auklas, kā arī aizdedzes kapseles ietilpst Direktīvas 93/15/EEK piemērošanas jomā, bet tos parasti izmanto pirotehniskos nolūkos, ar sprādzienierīcēm nesaistītām vajadzībām. Lietojot tos veidā, kas nav paredzēts, to ietekme var būt līdzīga pirotehnisko izstrādājumu ietekmei, kam ir zems bīstamības līmenis, tāpēc šāda ietekme ir daudz saudzīgāka nekā cita veida sprāgstvielām. Proporcionalitātes labad degļi, tostarp Bikforda auklas, kā arī aizdedzes kapseles būtu jāizslēdz no sistēmas civilām vajadzībām paredzētu sprāgstvielu marķēšanai un uzraudzībai.
(2)
Lai īstenotu sistēmu civilām vajadzībām paredzētu sprāgstvielu marķēšanai un uzraudzībai, vajadzīgas datorsistēmas, kuru izstrāde ir prasījusi vairāk laika, nekā iesākumā plānots. Lai sprāgstvielu rūpniecība pilnībā izstrādātu, pārbaudītu, apstiprinātu un tādējādi paaugstinātu to elektronisko sistēmu drošību, kas vajadzīgas Komisijas Direktīvas 2008/43/EK (2) īstenošanai, ir nepieciešams atlikt Direktīvas 2008/43/EK piemērošanu. Tāpēc prasība ražotājiem un importētājiem marķēt sprāgstvielas būtu jāpagarina līdz 2013. gada 5. aprīlim. Papildu laiks vajadzīgs, lai visi piegādes ķēdes dalībnieki sāktu lietot vajadzīgās elektroniskās izsekošanas sistēmas. Turklāt sprāgstvielu krājumi ar ilgāku uzglabāšanas termiņu, kas bija ražoti agrāk un kurus nevajadzēja marķēt saskaņā ar Direktīvu 2008/43/EK, vēl būs piegādes ķēdē, un nav lietderīgi uzlikt pienākumu uzņēmumiem veikt dažādu veidu uzskaiti. Datu vākšanas un uzskaites veikšana tāpēc būtu jāatceļ uz trim gadiem līdz 2015. gada 5. aprīlim.
(3)
Daži izstrādājumi ir pārāk mazi, lai tiem piestiprinātu ražotnes kodu un elektroniski nolasāmu informāciju. Uz citiem izstrādājumiem to formas vai konstrukcijas dēļ ir tehniski neiespējami piestiprināt īpašu marķējumu. Šādos gadījumos prasītais marķējums būtu jāpiestiprina katrai sīkākajai iepakojuma vienībai. Varbūt, ka tehnikas attīstība nākotnē dos iespēju piestiprināt ražotnes kodu un elektroniski nolasāmu informāciju uz šādiem izstrādājumiem. Tāpēc Komisijai līdz 2020. gada beigām būtu jāveic pārskatīšana, lai novērtētu, vai prasīto informāciju var piestiprināt pie ražojuma.
(4)
Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Direktīva 2008/43/EK.
(5)
Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Direktīvas 93/15/EK 13. panta 1. punktu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvu 2008/43/EK groza šādi:
1)
direktīvas 2. pantam pievieno šādu d), e) un f) apakšpunktu:
“d)
degļiem, kas ir auklveida, nedetonējošas aizdedzināšanas ietaises;
e)
Bikforda auklām, kas sastāv no smalkgraudaina melna pulvera serdeņa, ko ietver elastīgs austs materiāls ar vienu vai vairākiem ārējiem aizsargapvalkiem un kas, tās aizdedzinot, ar iepriekš noteiktu ātrumu pakāpeniski deg bez ārējas uzliesmošanas;
f)
aizdedzes kapselēm, kas sastāv no metāla vai plastmasas uzmavas, kura satur nelielu daudzumu ar uzsitienu viegli aizdedzināma sprādzienbīstama maisījuma; kapseles izmanto kājnieku ieroču patronās vai detonatorkapselēs lādiņa izsišanai.”;
2)
direktīvas 7. pantu aizstāj ar šādu:
“7. pants
Vienkārši detonatori
Vienkāršiem detonatoriem īpašais marķējums ir uzlīme vai tieša uzdruka, vai zīmogs uz detonatora apvāka. Atbilstošu uzlīmi piestiprina katrai detonatoru kastei.
Turklāt uzņēmumi var izmantot pasīvu inertu elektronisku plāksnīti, ko piestiprina katram detonatoram, un atbilstošu plāksnīti piestiprina katrai detonatoru kastei.”;
3)
direktīvas 9. un 10. pantu aizstāj ar šādiem:
“9. pants
Kapseles un pastiprinātāji
Kapselēm (primers), izņemot 2. pantā minētās, un pastiprinātājiem (boosters) īpašais marķējums ir uzlīme vai tieša uzdruka uz katras kapseles vai pastiprinātāja. Atbilstošu uzlīmi piestiprina katrai kapseļu vai pastiprinātāju kastei.
Turklāt uzņēmumi var izmantot pasīvu inertu elektronisku plāksnīti, ko piestiprina katrai kapselei vai pastiprinātājam, un atbilstošu plāksnīti piestiprina katrai kapseļu vai pastiprinātāju kastei.
10. pants
Detonējošās auklas
Detonējošām auklām īpašais marķējums ir uzlīme vai tieša uzdruka uz katras spoles. Īpašo marķējumu uzliek ik pēc pieciem metriem vai nu uz detonējošās auklas ārējās virsmas, vai uz presētās iekšējās plastmasas kārtas tieši zem detonējošās auklas ārējām šķiedrām. Atbilstošu uzlīmi piestiprina katrai detonējošo auklu kastei.
Turklāt uzņēmumi var izmantot pasīvu inertu elektronisku plāksnīti, ko iestiprina auklā, un atbilstošu plāksnīti piestiprina katrai detonējošo auklu kastei.”;
4)
direktīvas 15. panta 1. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
“Šos noteikumus dalībvalstis piemēro no 2013. gada 5. aprīļa. Tomēr noteikumus, kas jāpiemēro saskaņā ar 3. panta 6. punktu un 13. un 14. pantu, piemēro no 2015. gada 5. aprīļa.”;
5)
direktīvā iekļauj šādu 15.a pantu:
“15.a pants
Komisija līdz 2020. gada 31. decembrim veic pārskatīšanu, lai novērtētu, vai tehnikas attīstība dod iespēju anulēt atkāpes, kas noteiktas pielikuma 3. punktā.”;
6)
direktīvas pielikuma 3. punktā pievieno šādas daļas:
“Izstrādājumiem, kas ir pārāk mazi, lai tiem piestiprinātu informāciju saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunkta i) un ii) punktu un 2. punktu, vai uz kuriem to formas vai konstrukcijas dēļ ir tehniski neiespējami piestiprināt īpašo marķējumu, to piestiprina uz katras sīkākās iepakojuma vienības.
Katru sīkāko iepakojuma vienību aizzīmogo.
Visus vienkāršos detonatorus vai pastiprinātājus, uz kuriem attiecas otrās daļas atbrīvojums, marķē tā, lai marķējums būtu noturīgs un skaidri salasāms un saturētu informāciju, kas noteikta 1. punkta b) apakšpunkta i) un ii) punktā. Vienkāršo detonatoru un pastiprinātāju skaitu uzdrukā uz sīkākās iepakojuma vienības.
Katru detonējošo auklu, uz kuru attiecas otrās daļas atbrīvojums, marķē ar īpašo marķējumu uz ruļļa vai spoles un - attiecīgā gadījumā - uz sīkākās iepakojuma vienības.”
2. pants
1. Dalībvalstis vēlākais līdz 2012. gada 4. aprīlim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmu Komisijai minēto noteikumu tekstu, kā arī minēto noteikumu un šīs direktīvas atbilstības tabulu.
Tās piemēro minētos noteikumus no 2013. gada 5. aprīļa.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2012. gada 22. februārī