NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 574/2011
ze dne 16. června 2011,
kterým se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální limity dusitanů, melaminu, Ambrosia spp. a o křížovou kontaminaci určitými kokcidiostatiky a histomonostatiky, a kterým se konsolidují přílohy I a II uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 a čl. 8 odst. 2 první odrážku uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů ke krmení, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální limity stanovené v příloze I uvedené směrnice. U některých nežádoucích látek musí členské státy provádět šetření, aby se zjistily zdroje těchto látek, jsou-li prahy stanovené v příloze II uvedené směrnice překročeny.
(2)
Pokud jde o dusitany, bylo zjištěno, že výrobky a vedlejší výrobky z cukrovky a třtiny cukrové a z výroby škrobu za určitých podmínek obsahují úrovně dusitanů přesahující maximální limity, jež byly nedávno stanoveny v příloze I směrnice 2002/32/ES. Dále se ukázalo, že analytická metoda zjišťování dusitanů v krmivech neposkytuje vždy spolehlivé výsledky rozboru, pokud jde o výrobky a vedlejší výrobky z cukrovky a třtiny cukrové a z výroby škrobu. Vzhledem k tomu, že Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) ve svém stanovisku ze dne 25. března 2009 (2) došel k závěru, že přítomnost dusitanů v živočišných produktech nevzbuzuje žádnou příčinu k obavám, pokud jde o lidské zdraví, by se na dotčené výrobky prozatím neměly vztahovat maximální limity dusitanů v krmných surovinách, přičemž úrovně dusitanů v těchto výrobcích a vhodné analytické metody se budou dále zkoumat.
(3)
Pokud jde o melamin, EFSA přijal dne 18. března 2010 vědecké stanovisko týkající se melaminu v potravinách a krmivech (3). Ze zjištění úřadu EFSA vyplývá, že expozice melaminu může vést k tvorbě krystalů v močovém ústrojí. Tyto krystaly způsobují poškození proximálního tubulu a byly zaznamenány u zvířat a dětí v důsledku případů falšování krmiv a počáteční kojenecké výživy melaminem, jež v některých případech vedlo k úmrtí. Komise pro Codex Alimentarius stanovila maximální limity pro melamin v krmivech a potravinách (4). V zájmu ochrany zdraví zvířat a veřejného zdraví je vhodné tyto maximální limity zařadit do přílohy I směrnice 2002/32/ES, protože tyto limity jsou v souladu se závěry stanoviska EFSA. Je vhodné, aby se na některé doplňkové látky nevztahovaly maximální limity, vzhledem k tomu, že v důsledku běžného výrobního procesu nevyhnutelně obsahují vyšší hodnotu melaminu, než je maximální limit.
(4)
Pokud jde o Ambrosia spp., EFSA ve svém stanovisku ze dne 4. června 2010 (5) došel k závěru, že produkty ke krmení ptáků mohou být významným zdrojem šíření Ambrosia spp., zejména v dříve nezamořených oblastech, vzhledem k tomu, že často obsahují značné množství nezpracovaných semen Ambrosia spp. Proto je pravděpodobné, že předcházení použití produktů ke krmení ptáků kontaminovaných nezpracovanými semeny Ambrosia spp. zmírní další šíření Ambrosia spp. v Unii. Pyl Ambrosia spp. má alergenní vlastnosti, a proto je problémem veřejného zdraví. Vdechnutí pylu této rostliny může mimo jiné potíže způsobit rinokonjunktivitis a astma. Alergenní účinek pylu Ambrosia spp. byl prokázán rovněž u zvířat. Je proto vhodné omezit přítomnost semen Ambrosia spp. v krmných surovinách a krmných směsích obsahujících nedrcená zrna a semena a stanovit maximální obsah semen Ambrosia spp. v nedrcených zrnech a semenech na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni za použití správné zemědělské praxe a metod čištění.
(5)
Pokud jde o kokcidiostatika a histomonostatika, používají-li se tyto látky jako povolené doplňkové látky, může dojít k jejich přenosu z jedné výrobní šarže do další. Takový přenos může vést ke kontaminaci následně vyrobených krmiv přítomností technicky nevyhnutelných stop takových látek, tzv. nevyhnutelné křížové kontaminaci, v krmivech, v nichž nejsou kokcidiostatika a histomonostatika povolena, tzv. necílových krmivech. S přihlédnutím k uplatňování správné výrobní praxe by měly být maximální limity nevyhnutelné křížové kontaminace necílových krmiv kokcidiostatiky nebo histomonostatiky stanoveny na základě zásady co nejnižší rozumně dosažitelné úrovně. Aby mohli výrobci krmiv zvládat nevyhnutelnou křížovou kontaminaci, měla by být u krmiv pro méně vnímavé necílové druhy zvířat považována za přijatelnou křížová kontaminace ve výši přibližně 3 % povoleného maximálního obsahu, zatímco u krmiv určených pro vnímavé necílové druhy zvířat a u krmiv používaných v období před porážkou by měla být považována za přijatelnou křížová kontaminace ve výši přibližně 1 % povoleného maximálního obsahu. Křížová kontaminace ve výši 1 % by měla být rovněž považována za přijatelnou u jiných krmiv pro cílové druhy, do kterých nejsou žádná kokcidiostatika nebo histomonostatika přidávána, a v případě necílových krmiv pro „zvířata kontinuálně produkující potraviny“, jako jsou dojnice nebo nosnice, pokud byl prokázán přenos z krmiv do potravin živočišného původu. Pokud se zvířatům zkrmují krmné suroviny přímo nebo pokud se používají doplňková krmiva, nemělo by to vést k vystavení zvířat vyšší úrovni expozice kokcidiostatikům nebo histomonostatikům, než je odpovídající maximální úroveň expozice stanovená pro případ, kdy se denní dávka skládá pouze z kompletních krmiv.
(6)
Pokud jde o kokcidiostatika narasin, nikarbazin a lasalocid sodný, měla by být příloha I směrnice 2002/32/ES změněna tak, aby zohlednila nedávné změny povolení těchto látek, a nařízení Komise (ES) č. 124/2009 ze dne 10. února 2009, kterým se stanoví maximální limity pro přítomnost kokcidiostatik nebo histomonostatik v potravinách, jež je důsledkem nevyhnutelné křížové kontaminace necílových krmiv těmito látkami (6), by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Přílohy I a II směrnice 2002/32/ES již byly v minulosti mnohokrát podstatně upraveny. Proto je vhodné tyto přílohy konsolidovat. V zájmu větší jasnosti a srozumitelnosti těchto příloh je vhodné změnit jejich strukturu a sjednotit terminologii. Vzhledem k tomu, že ustanovení obsažená v přílohách se používají přímo a jsou závazná v celém rozsahu, je vhodné stanovit tyto přílohy nařízením.
(8)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II směrnice 2002/32/ES se nahrazují zněním přílohy tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. července 2011.
Ustanovení týkající se Ambrosia spp. se použijí ode dne 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. června 2011.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 574/2011
(2011. gada 16. jūnijs),
ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/32/EK I pielikumu attiecībā uz nitrīta, melamīna, Ambrosia spp. un konkrētu kokcidiostatu un histomonostatu, kurus pārnes uz barību, maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem un konsolidē I un II pielikumu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīvu 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (1) un jo īpaši tās 8. panta 1. punktu un 8. panta 2. punkta pirmo ievilkumu,
tā kā:
(1)
Direktīvā 2002/32/EK ir noteikts, ka ir jāaizliedz tādu dzīvnieku barībai paredzētu produktu izmantošana, kuros nevēlamo vielu daudzums pārsniedz minētās direktīvas I pielikumā noteiktos maksimāli pieļaujamos daudzumus. Dalībvalstīm ir jāveic izpēte, lai noteiktu konkrētu nevēlamo vielu avotus, ja tajās ir pārsniegti maksimāli pieļaujamie daudzumi, kas noteikti minētās direktīvas II pielikumā.
(2)
Attiecībā uz nitrītu ir konstatēts, ka cukurbiešu un cukurniedru produkti un blakusprodukti noteiktos apstākļos satur nitrītu daudzumu, kas pārsniedz maksimālo daudzumu, kurš nesen noteikts Direktīvas 2002/32/EK I pielikumā. Turklāt ir radies iespaids, ka analīzes metode nitrīta noteikšanai pārtikā ne vienmēr sniedz ticamus analītiskus rezultātus saistībā ar cukurbiešu un cukurniedru, kā arī cietes ražošanā iegūtajiem produktiem un blakusproduktiem. Ņemot vērā, ka Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) savā 2009. gada 25. marta atzinumā (2) secināja, ka nitrīta klātbūtne dzīvnieku izcelsmes produktos neapdraud cilvēka veselību, attiecīgie produkti patlaban ir jāatbrīvo no prasības ievērot nitrīta maksimālo daudzumu dzīvnieku barības sastāvdaļās, kamēr tiek turpināta izpēte par nitrīta daudzumu šajos produktos, kā arī atbilstošu analīzes metožu izpēte.
(3)
Attiecībā uz melamīnu EFSA2010. gada 18. martā pieņēma zinātnisku atzinumu par melamīnu pārtikā un dzīvnieku barībā (3). EFSA konstatējumi liecina, ka melamīns var izraisīt kristālu veidošanos urīnceļos. Šie kristāli izraisa proksimālo kanāliņu bojājumus un ir novēroti dzīvniekiem un bērniem, kuri uzņēmuši barību vai zīdaiņu pārtiku ar melamīna piemaisījumu, un atsevišķos gadījumos ir bijušas letālas sekas. Pārtikas kodeksa komisija ir noteikusi maksimāli pieļaujamos melamīna daudzumus pārtikā un dzīvnieku barībā (4). Ir lietderīgi iekļaut šos maksimāli pieļaujamos daudzumus Direktīvas 2002/32/EK I pielikumā, lai aizsargātu dzīvnieku un cilvēku veselību, jo šie daudzumi atbilst tiem, kas minēti EFSA atzinuma secinājumos. Ir lietderīgi noteikt atkāpes no maksimāli pieļaujamā daudzuma atsevišķām barības piedevām, jo standarta ražošanas procesa rezultātā tās nenovēršami satur melamīna daudzumu, kas pārsniedz noteikto maksimālo daudzumu.
(4)
Attiecībā uz Ambrosia spp. EFSA savā 2010. gada 4. jūnija atzinumā (5) secināja, ka putnu barība var būt nozīmīgs Ambrosia spp. izplatītājs, it īpaši agrāk neinficētās zonās, jo bieži vien tā satur ievērojamu daudzumu neapstrādātu Ambrosia spp. sēklu. Tādēļ, novēršot putnu barības, kuras saturā ir neapstrādātas Ambrosia spp. sēklas, izmantošanu, varētu samazināt turpmāku Ambrosia spp. izplatību Savienībā. Ambrosia spp. rada apdraudējumu cilvēku veselībai, jo to ziedputekšņiem piemīt alergēniskas īpašības. Šī auga ziedputekšņu ieelpošana cita starpā var izraisīt rinokonjuktivītu un astmu. Pastāv arī atsevišķi pierādījumi, ka Ambrosia spp. ziedputekšņi izraisa alerģiskas reakcijas dzīvniekiem. Tādēļ ir lietderīgi samazināt Ambrosia spp. sēklu daudzumu dzīvnieku barības sastāvdaļās un kombinētajā barībā, kas satur nemaltus graudus un sēklas, līdz zemākajam iespējamam līmenim (ALARA), ievērojot labu lauksaimniecības praksi un attīrīšanas metodes.
(5)
Attiecībā uz kokcidiostatiem un histomonostatiem, izmantojot šīs vielas kā atļautas barības piedevas, var notikt to pārnešana no vienas ražošanas partijas citā. Šādā veidā piesārņojums var nonākt nākamajā ražotajā barībā, jo tā dēvētajā barībā, kas nav atļaujā paredzētā barība, t. i., barībā, kurā kokcidiostatu un histomonostatu lietošana nav atļauta, nonāk tehniski nenovēršamas šo vielu atliekas jeb pārnestais vai savstarpējais piesārņojums. Ņemot vērā, ka tiek ievērota laba ražošanas prakse, maksimāli pieļaujamie kokcidiostatu un histomonostatu daudzumi, ko nenovēršami pārnes uz barību, kas nav atļaujā paredzētā barība, ir jānosaka atbilstīgi ALARA (As Low As Reasonably Achievable - līdz zemākajam iespējamam līmenim) principam. Lai barības ražotājs varētu turpināt strādāt, ņemot vērā aprakstīto nenovēršamo pārnešanu, attiecībā uz barību mazāk jutīgām dzīvnieku sugām, kas nav atļaujā noteiktās sugas, būtu jāapsver pieļaujamais pārnestais daudzums aptuveni 3 % apmērā no atļaujā noteiktā maksimālā satura, savukārt attiecībā uz jutīgām dzīvnieku sugām, kas nav atļaujā minētās sugas, un attiecībā uz barību, kuru lieto laikposmā pirms nokaušanas, būtu jāapsver pieļaujamais pārnestais daudzums 1 % apmērā no atļautā maksimālā satura. Pieļaujamais pārnestais daudzums 1 % apmērā būtu jāapsver arī saistībā ar tādas citas barības savstarpējo piesārņojumu, kura paredzēta mērķa sugām un kurai nepievieno kokcidiostatus un histomonostatus, un attiecībā uz barību, kas nav atļaujā paredzētā barība un ir paredzēta produktīviem dzīvniekiem, no kuriem pēc tam iegūst pārtiku, piemēram, piena govīm vai dējējvistām, ja ir pierādījumi par pārnešanu no barības uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku. Ja barības sastāvdaļas tiek tieši izbarotas dzīvniekiem vai tiek izmantota papildbarība, tās nedrīkst izraisīt lielāka kokcidiostatu un histomonostatu daudzuma nonākšanu dzīvnieka organismā nekā atbilstošie maksimāli pieļaujamie daudzumi gadījumos, ja dienas devā iekļauj tikai komplekso barību.
(6)
Attiecībā uz kokcidiostatiem narazīnu, nikarbazīnu un lazalocīdnātriju ir jāizdara grozījumi Direktīvas 2002/32/EK I pielikumā, ņemot vērā nesenās izmaiņas šādu vielu apstiprināšanā, un jāizdara pakāpeniski grozījumi Komisijas 2009. gada 10. februāra Regulā (EK) Nr. 124/2009, ar ko nosaka maksimāli pieļaujamos kokcidiostatu un histomonostatu daudzumus pārtikā šo vielu nenovēršamas pārnešanas rezultātā uz barību, kas nav atļaujā paredzētā barība (6).
(7)
Direktīvas 2002/32/EK I un II pielikumi iepriekš jau vairākkārt ir būtiski grozīti. Tādēļ ir lietderīgi šos pielikumus konsolidēt. Lai uzlabotu šo pielikumu skaidrību un lasāmību, ir lietderīgi tos pārstrukturēt un saskaņot terminoloģiju. Ņemot vērā to, ka pielikumos noteiktās prasības ir tieši piemērojamas un uzliek saistības kopumā, ir lietderīgi šos pielikumus pieņemt ar regulu.
(8)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebilduši,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Direktīvas 2002/32/EK I un II pielikumu aizstāj ar šīs direktīvas pielikuma tekstu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2011. gada 1. jūlija.
Noteikumus attiecībā uz Ambrosia spp. piemēro no 2012. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 16. jūnijā