ROZHODNUTÍ RADY 2011/499/SZBP
ze dne 1. srpna 2011,
kterým se mění a prodlužuje platnost rozhodnutí 2010/450/SZBP o jmenování zvláštní zástupkyně Evropské unie pro Súdán
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 11. srpna 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/450/SZBP (1) o jmenování paní Rosalind MARSDENOVÉ zvláštní zástupkyní Evropské unie pro Súdán na období od 1. září 2010 do 31. srpna 2011.
(2)
Dne 9. července 2011 vyhlásila nezávislost Jihosúdánská republika, a mandát zvláštní zástupkyně EU se tak vztahuje na dvě nezávislé země.
(3)
Paní Rosalind MARSENOVÁ by měla být jmenována zvláštní zástupkyní Evropské unie pro Súdánskou republiku a Jihosúdánskou republiku na období od 9. července 2011 do 30. června 2012. Rozhodnutí 2010/450/SZBP by proto mělo být změněno a jeho platnost prodloužena.
(4)
Zvláštní zástupkyně EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2010/450/SZBP se mění takto:
1)
Název rozhodnutí se nahrazuje tímto:
2)
Články 1,2 a 3 se nahrazují tímto:
„Článek 1
Zvláštní zástupkyně Evropské unie
Paní Rosalind MARSDENOVÁ je jmenována zvláštní zástupkyní EU pro Súdanskou republiku (dále jen „Súdán“) a Jihosúdánskou republiku (dále jen „Jižní Súdán“) na období od 9. července 2011 do 30. června 2012. Na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoká představitelka“) může být mandát zvláštní zástupkyně EU ukončen dříve, pokud tak rozhodne Rada.
Článek 2
Cíle politiky
Mandát zvláštní zástupkyně EU vychází z cílů politiky Evropské unie (dále jen „EU“ nebo „Unie“) ve vztahu k Súdánu a Jižnímu Súdánu a je založen na spolupráci se súdánskými subjekty, Africkou unií (AU), Organizací spojených národů (OSN) a dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami s cílem dosáhnout pokojného soužití Súdánu a Jižního Súdánu po uplynutí doby platnosti souhrnné mírové dohody a vyhlášení nezávislosti Jižního Súdánu dne 9. července 2011. Cíli politiky Unie je mimo jiné aktivně přispívat k vyřešení veškerých zbývajících otázek souvisejících se souhrnnou mírovou dohodou i otázek, které budou následovat, a pomáhat zúčastněným stranám při provádění dohod, podporovat snahy o stabilizaci nestabilní hraniční oblasti mezi severem a jihem, napomáhat budování institucí a podporovat stabilitu, bezpečnost a rozvoj v Jižním Súdánu, přispět k politickému řešení konfliktu v Dárfúru, podporovat demokratickou správu věcí veřejných, odpovědnost a dodržování lidských práv, včetně spolupráce s Mezinárodním trestním soudem, nadále se angažovat ve východním Súdánu a zlepšit přístup humanitární pomoci v celém Súdánu i Jižním Súdánu.
Kromě toho vychází mandát zvláštní zástupkyně EU z cíle politiky Unie přispět ke zmírnění a odstranění hrozeb, které pro stabilitu Jižního Súdánu a širšího regionu představuje Armáda božího odporu (LRA).
Článek 3
Mandát
1. K dosažení cílů politiky se zvláštní zástupkyni Unie uděluje mandát:
a)
udržovat kontakty s vládami Súdánu a Jižního Súdánu, súdánskými a jihosúdánskými politickými stranami, ozbrojenými hnutími v Dárfúru, jakož i s občanskou společností a nevládními organizacemi za účelem plnění cílů politiky Unie;
b)
úzce spolupracovat s OSN, Africkou unií (AU), a zejména s Výkonným panelem AU na vysoké úrovni pro Súdán, Ligou arabských států, Mezivládním úřadem pro rozvoj a dalšími předními regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami, včetně zvláštního vyslance USA;
c)
účastnit se příslušných mezinárodních a veřejných fór na podporu cílů politiky Unie a soudržnosti mezinárodního úsilí ve vztahu k Súdánu;
d)
přispívat k mezinárodnímu úsilí o usnadnění souhrnné, všeobecné a trvalé mírové dohody pro Dárfúr za úzké spolupráce s OSN, AU a vládami Kataru a dalších aktérů mezinárodního společenství;
e)
prosazovat dodržování lidských práv udržováním pravidelných kontaktů s příslušnými orgány v Súdánu a Jižním Súdánu, Úřadem žalobce Mezinárodního trestního soudu, Úřadem vysokého komisaře pro lidská práva a pozorovateli v oblasti lidských práv působícími v oblasti;
f)
přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv, včetně obecných zásad Unie pro lidská práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí v ozbrojených konfliktech a obecných zásad EU týkajících se násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky Unie týkající se rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000) o ženách, míru a bezpečnosti, včetně sledování vývoje situace v této oblasti, podávání zpráv a vypracovávání doporučení;
g)
aktivně přispívat k uplatňování komplexního přístupu Unie k Súdánu a Jižnímu Súdánu dohodnutého na zasedání Rady pro zahraniční věci dne 20. června 2011;
h)
udržovat přehled o spolupráci Unie se všemi důležitými zúčastněnými stranami a tuto spolupráci koordinovat, aby bylo podpořeno úsilí o zmírnění a odstranění hrozeb, které pro civilní obyvatelstvo a stabilitu Jižního Súdánu a širšího regionu představuje Armáda božího odporu.
2. Za účelem plnění mandátu zvláštní zástupkyně Unie mimo jiné:
a)
poskytuje poradenství při formulaci postojů Unie na mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy, a to za účelem aktivní podpory a posilování soudržného politického přístupu Unie vůči Súdánu a Jižnímu Súdánu;
b)
udržuje přehled o všech činnostech Unie a úzce spolupracuje s delegacemi Unie v Chartúmu, Džubě a s delegacemi Unie při AU v Addis Abebě a při OSN v New Yorku;
c)
přispívá k politickému procesu a činnostem souvisejícím s řešením veškerých zbývajících otázek souvisejících se souhrnnou mírovou dohodou i otázek, které budou následovat, pomáhá zúčastněným stranám při provádění dohod a podporuje úsilí o budování institucí v Jižním Súdánu;
d)
přispívá k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv, včetně obecných zásad Unie pro lidská práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí v ozbrojených konfliktech a obecných zásad EU týkajících se násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky Unie týkající se rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000) o ženách, míru a bezpečnosti, včetně sledování vývoje situace v této oblasti, podávání zpráv; a
e)
sleduje, jak Súdán i Jižní Súdán plní příslušné rezoluce Rady bezpečnosti OSN, zejména rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1556 (2004), 1564 (2004), 1590 (2005), 1591 (2005), 1593 (2005), 1612 (2005), 1663 (2006), 1672 (2006), 1679 (2006), 1769 (2007), 1778 (2007), 1881 (2009), 1882 (2009), 1891 (2009) a 1919 (2010), a podává o tom zprávy.“
3)
V článku 4 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Zvláštní zástupkyně EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ).“
4)
V článku 5 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Finanční referenční částka činící 1 820 000 EUR se navyšuje o 955 000 EUR, aby pokryla výdaje související s mandátem zvláštní zástupkyně EU v období od 1. září 2010 do 30. června 2012.“
5)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupkyně EU za sestavení svého týmu. Tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupkyně EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštní zástupkyni EU. Plat personálu vyslaného členským státem nebo orgánem Unie ke zvláštní zástupkyni EU hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštní zástupkyni EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštní zástupkyně EU.
4. Úřady zvláštní zástupkyně EU jsou i nadále v Bruselu, Chartúmu a Džubě a tvoří je politický poradce a nezbytný personál pro administrativní a logistickou podporu.“
6)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupkyně EU a členové jejího týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (2).
7)
Článek 10 se nahrazuje tímto:
„Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupkyně Unie v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v zeměpisné oblasti své působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření pro zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je jí přímo podřízen, zejména tím, že
a)
vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi, obsahující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí a zahrnující pohotovostní a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové jejího týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro danou oblast mise;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a podává Radě, vysoké představitelce a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zpráv v polovině období a zpráv o provádění mandátu.“
8)
V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Zvláštní zástupkyně Unie pravidelně informuje Politický a bezpečnostní výbor o situaci v Dárfúru i o situaci v Súdánu a Jižním Súdánu.“
9)
V článku 12 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucími delegací Unie, mimo jiné v Chartúmu, Džubě, Addis Abebě a New Yorku, a s vedoucími misí členských států. Všichni se vynasnaží být zvláštní zástupkyni EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupkyně EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.“
10)
Článek 13 se nahrazuje tímto:
„Článek 13
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v oblasti podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupkyně Unie předloží Radě, vysoké představitelce a Komisi do konce ledna roku 2012 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.“
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Použije se ode dne 9. července 2011.
V Bruselu dne 1. srpna 2011.
PADOMES LĒMUMS 2011/499/KĀDP
(2011. gada 1. augusts),
ar kuru groza un pagarina Lēmumu 2010/450/KĀDP, ar ko ieceļ Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Sudānā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 31. panta 2. punktu un 33. pantu,
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Padome 2010. gada 11. augustā pieņēma Lēmumu 2010/450/KĀDP (1), ar ko Rosalind MARSDEN kundzi ieceļ par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (“ESĪP”) Sudānā no 2010. gada 1. septembra līdz 2011. gada 31. augustam.
(2)
Dienvidsudānas Republika 2011. gada 9. jūlijā pasludināja savu neatkarību, un kopš minētā brīža ESĪP darbība attiecas uz divām neatkarīgām valstīm.
(3)
Rosalind MARSDEN kundze būtu jāieceļ par ESĪP Sudānas Republikā un Dienvidsudānas Republikā no 2011. gada 9. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam. Lēmumu 2010/450/KĀDP tāpēc vajadzētu grozīt un vajadzētu paplašināt tā darbības jomu.
(4)
ESĪP īstenos savas pilnvaras situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmumu 2010/450/KĀDP ar šo groza šādi:
1)
virsrakstu aizstāj ar šādu:
2)
lēmuma 1., 2. un 3. pantu aizstāj ar šādiem:
“1. pants
Eiropas Savienības īpašais pārstāvis
Ar šo Rosalind MARSDEN kundze ir iecelta par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Sudānas Republikā (“Sudāna”) un Dienvidsudānas Republikā (“Dienvidsudāna”) no 2011. gada 9. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam. ESĪP pilnvaras var beigties ātrāk, ja Padome pieņemtu tādu lēmumu pēc Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (“AP”) priekšlikuma.
2. pants
Politikas mērķi
ESĪP pilnvaru pamatā ir Eiropas Savienības (“ES” vai “Savienība”) politikas mērķi attiecībā uz Sudānu un Dienvidsudānu, proti, lai - strādājot kopā ar Sudānas pusēm, Āfrikas Savienību (“ĀS”) un Apvienoto Nāciju Organizāciju (“ANO”), kā arī citām valsts, reģionālām un starptautiskām ieinteresētajām personām - nodrošinātu Sudānas un Dienvidsudānas mierīgu līdzāspastāvēšanu pēc Vispārējā miera nolīguma (“VMN”) darbības beigām un Dienvidsudānas neatkarības pasludināšanas 2011. gada 9. jūlijā. Savienības politikas mērķi ietver aktīvu piedalīšanos jebkādu atlikušo jautājumu atrisināšanā saistībā ar VMN un laikposmu pēc VMN un atbalsta sniegšanu pusēm, lai tās varētu īstenot pasākumus, par kuriem ir panākta vienošanās; atbalstu centieniem stabilizēt trauslo situāciju ziemeļu un dienvidu robežas zonā; iestāžu veidošanas sekmēšanu un stabilitātes, drošības un attīstības veicināšanu Dienvidsudānā; Darfūras konflikta politiskā risinājuma veicināšanu; demokrātiskas pārvaldes, atbildības un cilvēktiesību ievērošanas veicināšanu, tostarp sadarbības ar Starptautisko Krimināltiesu sekmēšanu; turpmāku iesaistīšanos Austrumsudānā; un humānās palīdzības pieejamības uzlabošanu visā Sudānā un Dienvidsudānā.
ESĪP pilnvaru pamatā ir arī Savienības politikas mērķis sniegt atbalstu tam, lai mazinātu un novērstu draudus, ko Dienvidsudānas un plašāka reģiona stabilitātei rada Svētā pretošanās armija (“LRA”).
3. pants
Pilnvaras
1. Lai sasniegtu politikas mērķus, ESĪP ir pilnvarots:
a)
uzturēt sakarus ar Sudānas valdību, Dienvidsudānas valdību, Sudānas un Dienvidsudānas politiskajām partijām, Dārfūras bruņotajām kustībām, pilsonisko sabiedrību un nevalstiskajām organizācijām, lai sasniegtu Savienības politikas mērķus;
b)
cieši sadarboties ar ANO, ĀS, un jo īpaši ar ĀS Augsta līmeņa īstenošanas darba grupu Sudānai (“AUHIP”), Arābu valstu līgu (“LAS”), Starpvaldību attīstības iestādi un citām vadošām reģionālām un starptautiskām ieinteresētām pusēm, tostarp ar ASV īpašo sūtni;
c)
piedalīties attiecīgos starptautiskos un sabiedriskos forumos, lai veicinātu Savienības politikas mērķus un starptautisko centienu saskaņotību, kas vērsti uz Sudānu;
d)
sekmēt starptautiskos centienus panākt vispārēju, iekļaujošu un ilgstošu miera nolīgumu attiecībā uz Dārfūru, cieši sadarbojoties ar ANO, ĀS, Kataras valdību un citām starptautiskām ieinteresētajām pusēm;
e)
veicināt cilvēktiesību ievērošanu, uzturot regulārus sakarus ar attiecīgām Sudānas un Dienvidsudānas iestādēm, Starptautiskās Krimināltiesas prokurora biroju, Augstā komisāra cilvēktiesību jautājumos biroju un cilvēktiesību novērotājiem, kas darbojas reģionā;
f)
sekmēt to, ka tiek īstenota Savienības cilvēktiesību politika, tostarp Savienības Cilvēktiesību pamatnostādnes, jo īpaši ES Pamatnostādnes par bērniem un bruņotiem konfliktiem, kā arī par vardarbību pret sievietēm un meitenēm un par visu veidu pret viņām vērstas diskriminācijas apkarošanu, un Savienības politika attiecībā uz ANO Drošības padomes Rezolūciju (“ANO DPR”) 1325 (2000) par sievietēm, mieru un drošību, tostarp novērojot un ziņojot par notikumiem šajā jomā, kā arī izstrādājot ieteikumus šajā sakarā;
g)
aktīvi sekmēt to, ka tiek īstenota visaptveroša Savienības pieeja Sudānai un Dienvidsudānai, par ko Ārlietu padome vienojās 2011. gada 20. jūnijā;
h)
pārraudzīt un ar visām attiecīgajām ieinteresētajām pusēm koordinēt Savienības iesaistīšanos nolūkā atbalstīt centienus mazināt un novērst draudus, ko Svētā pretošanās armija rada civiliedzīvotājiem un stabilitātei Dienvidsudānā un plašākā reģionā.
2. Īstenojot savas pilnvaras, ESĪP, inter alia:
a)
dod padomu un ziņo par Savienības nostāju definēšanu starptautiskos forumos, lai aktīvi veicinātu un stiprinātu konsekventu Savienības politikas pieeju Sudānai un Dienvidsudānai;
b)
pārrauga visas Savienības darbības un cieši sadarbojas ar Savienības delegācijām Hartumā un Džubā un ar Savienības delegācijām ĀS Adisabebā un ANO Ņujorkā;
c)
sniedz ieguldījumu politiskajā procesā un darbībās, kas saistītas ar jebkādu atlikušo jautājumu atrisināšanu saistībā ar VMN un laikposmu pēc VMN un atbalsta sniegšanu pusēm, lai tās varētu īstenot pasākumus, par kuriem ir panākta vienošanās, kā arī ar atbalsta sniegšanu centieniem iestāžu veidošanas jomā Dienvidsudānā;
d)
sekmē to, ka tiek īstenota Savienības cilvēktiesību politika, tostarp Savienības Cilvēktiesību pamatnostādnes, jo īpaši ES Pamatnostādnes par bērniem un bruņotiem konfliktiem, kā arī par vardarbību pret sievietēm un meitenēm un par visu veidu pret viņām vērstas diskriminācijas apkarošanu, un Savienības politika attiecībā uz ANO DPR 1325 (2000) par sievietēm, mieru un drošību, tostarp novērojot un ziņojot par notikumiem šajā jomā, kā arī izstrādājot ieteikumus šajā sakarā; un
e)
seko līdzi un ziņo par Sudānas un Dienvidsudānas atbilstību attiecīgajām ANO DPR, jo īpaši ANO DPR 1556 (2004), 1564 (2004), 1590 (2005), 1591 (2005), 1593 (2005), 1612 (2005), 1663 (2006), 1672 (2006), 1679 (2006), 1769 (2007), 1778 (2007), 1881 (2009), 1882 (2009), 1891 (2009), 1919 (2010).”;
3)
lēmuma 4. pantam pievieno šādu punktu:
“3. ESĪP strādā ciešā sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (“EĀDD”).”;
4)
lēmuma 5. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Finanšu atsauces summu, kas ir EUR 1 820 000, palielina par EUR 955 000, lai segtu ar ESĪP pilnvaru īstenošanu saistītos izdevumus laikposmā no 2010. gada 1. septembra līdz 2012. gada 30. jūnijam.”;
5)
lēmuma 6. pantu aizstāj ar šādu:
“6. pants
Komandas izveide un tās sastāvs
1. ESĪP saskaņā ar savām pilnvarām un atbilstīgajiem piešķirtajiem finanšu līdzekļiem ir atbildīgs par savas komandas izveidi. Komandā iekļauj personas, kam, kā pilnvarās paredzēts, ir īpašas zināšanas konkrētos politikas jautājumos. ESĪP operatīvi informē Padomi un Komisiju par komandas sastāvu.
2. Dalībvalstis, Savienības iestādes un EĀDD var ierosināt personāla norīkošanu darbā pie ESĪP. Atalgojumu personālam, ko kāda dalībvalsts vai Savienības iestāde norīko darbā pie ESĪP, maksā attiecīgā dalībvalsts, Savienības iestāde vai EĀDD. Darbā pie ESĪP var nosūtīt arī ekspertus, ko dalībvalstis norīkojušas darbā Savienības iestādēs vai EĀDD. Starptautiskajiem personāla līgumdarbiniekiem ir kādas dalībvalsts valstspiederība.
3. Viss norīkotais personāls turpina būt nosūtītājas dalībvalsts, Savienības iestādes vai EĀDD administratīvā pakļautībā, un tas veic savus pienākumus un rīkojas ESĪP pilnvaru interesēs.
4. ESĪP birojus izveido Briselē, Hartumā un Džubā, nodrošinot nepieciešamo politisko, administratīvo un materiāltehniskā atbalsta personālu.”;
6)
lēmuma 8. pantu aizstāj ar šādu:
“8. pants
ES klasificētas informācijas drošība
ESĪP un viņa komandas locekļi ievēro drošības principus un minimālos standartus, kas noteikti Padomes Lēmumā 2011/292/ES (2011. gada 31. marts) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (2).
7)
lēmuma 10. pantu aizstāj ar šādu:
“10. pants
Drošība
Saskaņā ar Savienības politiku tāda personāla drošības jomā, kas izvietots ārpus Savienības, lai veiktu operatīvas darbības saskaņā ar Līguma V sadaļu, ESĪP saskaņā ar savām pilnvarām un drošības situāciju ģeogrāfiskajā teritorijā, par ko viņš ir atbildīgs, veic visus praktiski iespējamos pasākumus visa viņa tiešā pakļautībā esošā personāla drošībai, jo īpaši:
a)
izstrādājot konkrētai misijai drošības plānu, ietverot fiziskus, organizatoriskus un procesuālus drošības pasākumus, reglamentējot personāla drošu pārvietošanos uz misijas teritoriju un drošu pārvietošanos tajā, kā arī drošības pārkāpumu novēršanu un plānus ārkārtas situācijām un misijas evakuācijai;
b)
nodrošinot, ka visam personālam, kas izvietots ārpus Savienības, ir augsta riska apdrošināšana atbilstīgi apstākļiem misijas teritorijā;
c)
nodrošinot, ka visi komandas locekļi, ko izvieto ārpus Savienības, tostarp vietējie līgumdarbinieki, pirms vai pēc ierašanās misijas teritorijā ir piedalījušies atbilstīgās drošības apmācībās, kuru pamatā ir riska klasifikācija, kas piešķirta misijas teritorijai;
d)
nodrošinot, ka tiek īstenoti visi saskaņotie ieteikumi, kas sniegti pēc regulāra drošības izvērtējuma, un - saistībā ar starpposma ziņojumiem un pārskata ziņojumu par pilnvaru īstenošanu - rakstiski ziņojot Padomei, AP un Komisijai par šo ieteikumu īstenošanu un citiem drošības jautājumiem.”;
8)
lēmuma 11. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. ESĪP regulāri ziņo Politikas un drošības komitejai par situāciju Dārfūrā un par situāciju Sudānā un Dienvidsudānā.”;
9)
lēmuma 12. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Misijas norises vietā ESĪP uztur ciešu saikni ar Savienības delegāciju vadītājiem, tostarp Hartumā, Džubā, Adisabebā un Ņujorkā, un ar dalībvalstu pārstāvniecību vadītājiem. Viņi dara visu iespējamo, lai palīdzētu ESĪP īstenot pilnvaras. ESĪP uztur saikni arī ar citām starptautiskajām un reģionālajām struktūrām attiecīgajā teritorijā.”;
10)
lēmuma 13. pantu aizstāj ar šādu:
“13. pants
Pārskatīšana
Šā lēmuma īstenošanu un saderību ar citām Savienības darbībām reģionā regulāri pārskata. ESĪP 2012. gada janvāra beigās iesniedz Padomei, AP un Komisijai progresa ziņojumu un pilnvaru termiņa beigās - visaptverošu pilnvaru īstenošanas pārskata ziņojumu.”
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
To piemēro no 2011. gada 9. jūlija.
Briselē, 2011. gada 1. augustā