ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 5. srpna 2010,
kterým se mění rozhodnutí 2004/558/ES o realizaci směrnice Rady 64/432/EHS ohledně dalších záruk pro obchod s hovězím dobytkem v rámci Unie v souvislosti s infekční rinotracheitidou hovězího dobytka
(oznámeno pod číslem K(2010) 5352)
(Text s významem pro EHP)
(2010/433/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 64/432/EHS ze dne 26. června 1964 o veterinárních otázkách obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Infekční bovinní rinotracheitida je popis nejnápadnějších klinických znaků infekce bovinním herpesvirem typu 1 (BHV1). Jelikož mnoho infekcí tímto virem má subklinický průběh, měla by být opatření pro tlumení zaměřena spíše na eradikaci infekce než na potlačení příznaků.
(2)
Příloha E (II) směrnice 64/432/EHS uvádí „infekční bovinní rinotracheitidu“ mezi nákazami, pro které mohou být schváleny vnitrostátní programy tlumení a mohou být požadovány doplňkové záruky.
(3)
Rozhodnutí Komise 2004/558/ES ze dne 15. července 2004 o realizaci směrnice Rady 64/432/EHS ohledně dalších záruk pro obchod s hovězím dobytkem v rámci Společenství v souvislosti s infekční rinotracheitidou hovězího dobytka a schválením vymýcovacích programů navrhovaných některými členskými státy (2) uvádí v příloze I členské státy nebo jejich části, které provádějí program pro eradikaci BHV1, a v příloze II členské státy nebo jejich části, které jsou již této nákazy prosté. V příloze III uvedeného rozhodnutí se stanoví kritéria pro hospodářství považované za prosté infekce BHV1.
(4)
Aby se zabránilo šíření BHV1 do hospodářství prostých BHV1, vyžaduje uvedené rozhodnutí, aby byl pro přesun skotu z oblasti se statusem „bez BHV1“ nebo z oblasti uvedené v příloze 1 do hospodářství v oblasti uvedené v příloze II proveden test na přítomnost protilátek proti viru BHV1 s negativním výsledkem na vzorcích odebraných během třicetidenní karantény před přesunem.
(5)
Na základě dosavadních zkušeností s prováděním schválených programů pro eradikaci infekce BHV1 by mohl být povolen přímý přesun skotu z hospodářství prostých infekce BHV1 do uzavřených výkrmen v členských státech nebo jejich částech, které jsou prosté infekce BHV1, pokud je k dispozici systém distribuce, jehož prostřednictvím zajistí příslušné orgány v místě výkrmny dodatečné zkoušky při příjezdu zvířat a jejich odstranění výlučně na jatkách.
(6)
V současnosti jsou v příloze I rozhodnutí 2004/558/ES uvedeny všechny regiony Německa s výjimkou správních jednotek (Regierungsbezirke) Oberpfalz a Oberfranken ve spolkové zemi Bavorsko.
(7)
Německo nyní předložilo podpůrnou dokumentaci ke své žádosti o prohlášení správních jednotek (Regierungsbezirke) Mittelfranken a Unterfranken ve spolkové zemi Bavorsko za oblasti rovněž prosté infekce BHV1 a stanovilo pravidla pro vnitrostátní přesuny skotu uvnitř této části jeho území a do ní. Německo odpovídajícím způsobem požádalo, aby bylo použití doplňkových záruk v souladu s článkem 10 směrnice 64/432/EHS rozšířeno na uvedené oblasti v Bavorsku.
(8)
Po posouzení žádosti předložené Německem je vhodné, aby uvedené dvě německé správní jednotky prosté BHV1 již nebyly uvedeny v příloze I, ale byly zahrnuty do přílohy II rozhodnutí 2004/558/ES a aby na ně byly rozšířeny doplňkové záruky stanovené v souladu s článkem 10 směrnice 64/432/EHS.
(9)
Rozhodnutí 2004/558/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2004/558/ES se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 2 písm. b) se bod ii) nahrazuje tímto:
„ii)
jsou převezena tak, aby nepřišla do kontaktu se zvířaty, která mají nižší nákazový status, do chovu, jehož status BHV1 není znám, v členském státě určení, který je uveden v příloze I, kde jsou podle schváleného vnitrostátního programu eradikace všechna zvířata vykrmována v budovách, z nichž mohou být převezena pouze na jatka;“
2)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 3 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
za druhou odrážkou: „čl. 3 odst. … písm. … rozhodnutí Komise 2004/558/ES“;“
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„4. Odchylně od odst. 1 písm. a) a b) může příslušný orgán v členském státě určení povolit vstup skotu určeného k produkci masa do hospodářství prostého BHV1 podle definice v příloze III (dále jen „hospodářství prosté BHV1“), které se nachází v regionu zmíněného členského státu uvedeného v příloze II za těchto podmínek:
a)
zvířata nesmí být očkována proti BHV1 a musí pocházet z hospodářství prostých BHV1, kde pobývala od narození;
b)
zvířata se převážejí tak, aby nepřišla do kontaktu se zvířaty s nižším nákazovým statusem;
c)
zvířata pobývala po dobu nejméně 30 dnů bezprostředně před odesláním nebo, v případě zvířat mladších než 30 dní, od narození v hospodářství původu nebo v izolačním zařízení schváleném příslušným orgánem, které se nachází v členském státě, v němž je infekční bovinní rinotracheitida nákazou povinnou hlášením, a kde se během posledních 30 dní v okruhu 5 km kolem hospodářství nebo izolačního zařízení nevyskytl žádný klinický ani patologický důkaz infekce BHV1;
d)
zvířata byla s negativním výsledkem podrobena buď sérologickému testu na protilátky proti gE-glykoproteinu BHV1, pokud jde o zvířata pocházející ze stáda očkovaného proti BHV1, nebo sérologickému testu na protilátky proti celému BHV1, pokud jde o všechna ostatní zvířata, a to na vzorku krve odebraném nejdříve 7 dní před odesláním z hospodářství uvedeného v písmeni c);
e)
v hospodářství určení prostém BHV1 jsou všechna zvířata vykrmována v budovách, z nichž mohou být převezena pouze na jatka;
f)
zvířata uvedená v písmeni d) jsou podrobena sérologickému testu na protilátky proti gE-glykoproteinu BHV1 nebo celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném během 21 až 28 dnů po příjezdu do hospodářství uvedeného v písmeni e)
i)
buď v každém případě s negativním výsledkem, nebo
ii)
status hospodářství prostého BHV1 zůstane odejmut, dokud nebudou nakažená zvířata poražena do 45 dnů od příjezdu do hospodářství, a
-
zvířata, která byla v přímém kontaktu s nakaženými zvířaty, buď vykázala negativní výsledky při testu na protilátky proti gE-glykoproteinu BHV1 nebo celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném nejdříve 28 dní po odstranění nakažených zvířat, nebo
-
zvířata, která sdílela společný vzdušný prostor s nakaženými zvířaty, vykázala negativní výsledky při testu na protilátky proti celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném nejdříve 28 dní po odstranění nakažených zvířat, nebo
-
zbývající zvířata v hospodářství vykázala negativní výsledky při testu na protilátky proti celému BHV1 provedenému na vzorku krve odebraném nejdříve 28 dní po odstranění nakažených zvířat, nebo
-
status hospodářství prostého BHV1 je obnoven v souladu s přílohou III bodem 4.
5. Členský stát určení uvedený v odstavci 4 oznámí Komisi a ostatním členským státům regiony uvedené v příloze II, kde se budou provádět ustanovení odstavce 4, a datum předpokládaného zahájení jejich uplatňování.“
3)
Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto rozhodnutí.
4)
Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 5. srpna 2010.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 5. augusts),
ar ko groza Lēmumu 2004/558/EK par Padomes Direktīvas 64/432/EEK ieviešanu attiecībā uz papildus garantijām Savienības iekšējā liellopu tirdzniecībā sakarā ar liellopu infekciozo rinotraheītu
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 5352)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2010/433/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1964. gada 26. jūnija Direktīvu 64/432/EEK par dzīvnieku veselības problēmām, kas ietekmē liellopu un cūku tirdzniecību Kopienā (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu un 10. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Liellopu infekciozais rinotraheīts ir visredzamāko klīnisko pazīmju apraksts, kas liecina par inficēšanos ar liellopu 1. tipa (BHV1) herpes vīrusu. Tā kā daudzām šī vīrusa infekcijām ir subklīniska norise, kontroles pasākumi jāvērš uz infekcijas izskaušanu, nevis uz simptomu nomākšanu.
(2)
Direktīvas 64/432/EEK E (II) pielikumā “liellopu infekciozais rinotraheīts” uzskaitīts starp tādām slimībām, attiecībā uz kurām var tikt apstiprinātas valsts kontroles programmas un pieprasītas papildu garantijas.
(3)
Komisijas 2004. gada 15. jūlija Lēmuma 2004/558/EK par Padomes Direktīvas 64/432/EEK ieviešanu attiecībā uz papildus garantijām Kopienas iekšējā liellopu tirdzniecībā sakarā ar liellopu infekciozo rinotraheītu un atsevišķu dalībvalstu iesniegto izskaušanas programmu apstiprināšanu (2) I pielikumā ir uzskaitītas dalībvalstis vai to daļas, kuras īsteno programmu BHV1 izskaušanas programmu, un II pielikumā - tās, kuras jau ir brīvas no šīs slimības. Minētā lēmuma III pielikumā ir noteikti kritēriji, lai uzskatītu, ka BHV1 infekcija saimniecību nav skārusi.
(4)
Lai novērstu BHV1 pārnešanu uz saimniecībām, kuras BHV1 nav skārusi, lēmumā paredzēts, ka liellopus no teritorijām, kuras BHV1 nav skārusi vai kuras ir uzskaitītas I pielikumā, pārved uz saimniecību, kas atrodas II pielikumā minētajā teritorijā, un ka jāveic tests, kurā nosaka antivielas pret BHV1 vīrusu, turklāt testa rezultātam jābūt negatīvam, ņemot paraugus karantīnas laikā trīsdesmit dienu pirms pārvešanas.
(5)
Pamatojoties uz pašreizējo pieredzi, kas gūta, īstenojot apstiprinātas BHV1 infekcijas izskaušanas programmas, tieša liellopu pārvešanu no saimniecībām, kuras nav skārusi BHV1 infekcija, uz iežogotiem nobarošanas kompleksiem dalībvalstīs vai uz to daļām, kuras nav skārusi BHV1 infekcija, varētu atļaut ar noteikumu, ka tiek īstenota izplatīšanas sistēma, ar kuru kompetentās iestādes, kas atrodas nobarošanas kompleksa vietā, nodrošina papildu testēšanu, saņemot dzīvniekus un tos nosūtot vienīgi uz kautuvi.
(6)
Pašlaik visi Vācijas reģioni, izņemot Oberpfalz un Oberfranken administratīvo apgabalu administratīvās vienības Bavārijas federālajā zemē, ir uzskaitīti Lēmuma 2004/558/EK I pielikumā.
(7)
Pašlaik Vācija, pamatojot savu pieteikumu, ir iesniegusi dokumentus, lai paziņotu, ka arī Mittelfranken un Unterfranken administratīvo apgabalu administratīvajās vienībās Bavārijas federālajā zemē BHV1 infekcija nav konstatēta, un paredzējusi noteikumus liellopu pārvietošanai valstī, konkrētās teritorijas daļā un uz to. Tādējādi Vācija ir pieprasījusi papildu garantiju piemērošanu saskaņā ar Direktīvas 64/432/EEK 10. pantu, attiecinot tās un minētajām administratīvajām vienībām Bavārijā.
(8)
Izvērtējot Vācijas iesniegto pieteikumu, tika konstatēts, ka turpmāk ir lietderīgi iekļaut šīs divas BHV1 neskartās administratīvās vienības Lēmuma 2004/558/EK II pielikumā, nevis I pielikumā, un attiecināt uz tām papildu garantijas, kas paredzētas Direktīvas 64/432/EEK 10. pantā.
(9)
Tādēļ Lēmums 2004/558/EK attiecīgi jāgroza.
(10)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmumu 2004/558/EK groza šādi.
1.
Lēmuma 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) daļu aizstāj ar šādu:
“ii)
tie tiek pārvietoti, nenonākot kontaktā ar dzīvniekiem, kuru veselības stāvoklis ir sliktāks, uz saimniecību ar nezināmu BHV1 statusu I pielikumā uzskaitītā galamērķa dalībvalstī, kurā saskaņā ar apstiprināto valsts programmu attiecīgo slimību izskaušanai visi dzīvnieki tiek baroti iekštelpās, un no tām dzīvniekus var pārvietot vienīgi uz kautuvi;”.
2.
Lēmuma 3. pantu groza šādi.
a)
Minētā panta 3. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“b)
pēc otrā ievilkuma: “Komisijas Lēmuma 2004/558/EK 3. panta … punkta … apakšpunkts”;”
b)
pievieno šādu punktu:
“4. Atkāpjoties no 1. panta a) un b) apakšpunkta, kompetentā iestāde galamērķa dalībvalstī var atļaut gaļas ražošanai paredzētus liellopus ievest saimniecībā, kuru nav skāris BHV1, kā noteikts III pielikumā (“BHV1 neskarta saimniecība”), kura atrodas minētās dalībvalsts reģionā, kas minēts II pielikumā, saskaņā ar šādiem nosacījumiem:
a)
dzīvnieki nedrīkst būt vakcinēti pret BHV1, un to izcelsmei jābūt BHV1 neskartās saimniecībās, kurās tie ir atradušies kopš dzimšanas;
b)
dzīvnieki tiek pārvietoti, nenonākot kontaktā ar dzīvniekiem, kuru veselības stāvoklis ir sliktāks;
c)
vismaz 30 dienas tieši pirms nosūtīšanas vai kopš dzīvnieku dzimšanas, ja to vecums nepārsniedz 30 dienas, dzīvnieki ir palikuši izcelsmes saimniecībā vai kompetentās iestādes apstiprinātā izolācijas novietnē, kura atrodas dalībvalstī, kurā liellopu infekciozais rinotraheīts ir obligāti paziņojama saslimšana un kurā 5 kilometru rādiusā no saimniecības pēdējo 30 dienu laikā nav novērotas klīniskas vai patoloģiskas BHV1 infekcijas pazīmes;
d)
dzīvniekiem ir veiktas seroloģiskās pārbaudes uz antivielām ar negatīvu rezultātu uz BHV1 gE-glikoproteīnu, ja to izcelsme ir pret BHV1 vakcinētā ganāmpulkā, vai visos pārējos gadījumos ir veiktas seroloģiskās pārbaudes uz antivielām pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts 7 dienu laikā pirms nosūtīšanas no c) apakšpunktā minētās saimniecības;
e)
BHV1 neskartā galamērķa saimniecībā visi dzīvnieki tiek baroti iekštelpās un izlaisti no tām vienīgi pārvietošanai uz kautuvi;
f)
dzīvniekiem, kas minēti d) apakšpunktā, tiek veiktas seroloģiskās pārbaudes uz antivielām pret BHV1 gE-glikoproteīnu vai pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts 21-28 dienu laikā pēc saņemšanas e) apakšpunktā minētajā saimniecībā:
i)
vai ar negatīvu rezultātu katrā gadījumā; vai
ii)
BHV1 neskartas liellopu saimniecības statuss ir apturēts līdz inficēto dzīvnieku nokaušanai mazāk nekā 45 dienu laikā pēc saņemšanas saimniecībā, un
-
vai nu dzīvnieki, kas atradušies tiešā kontaktā ar inficētajiem dzīvniekiem, veicot seroloģiskās pārbaudes uz antivielām pret BHV1 gE-glikoproteīnu, ir reaģējuši ar negatīvu rezultātu, vai pārbaudes uz antivielām pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts ne agrāk kā 28 dienas pēc inficēto dzīvnieku aizvešanas, vai
-
vai nu dzīvnieki, kas atradušies kopējā gaisa telpā ar inficētajiem dzīvniekiem, veicot seroloģiskās pārbaudes uz antivielām pret BHV1 gE-glikoproteīnu, ir reaģējuši ar negatīvu rezultātu, vai pārbaudes uz antivielām pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts ne agrāk kā 28 dienas pēc inficēto dzīvnieku aizvešanas, vai
-
pārējie saimniecībā esošie dzīvnieki ir reaģējuši ar negatīvu rezultātu, veicot vai pārbaudes uz antivielām pret visu BHV1, izmantojot asins paraugu, kurš ņemts ne agrāk kā 28 dienas pēc inficēto dzīvnieku aizvešanas, vai
-
BHV1 neskartas saimniecības statuss tiek atjaunots saskaņā ar III pielikuma 4. punktu.
5. Lēmuma minēta 4. pantā minētā galamērķa dalībvalsts paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm, kuros II pielikumā uzskaitītajos reģionos paredzēts īstenot 4. panta noteikumus, kā arī paredzamo piemērošanas datumu.”
3.
Lēmuma I pielikumu aizstāj ar šā lēmuma I pielikumu.
4.
Lēmuma II pielikumu aizstāj ar šā lēmuma II pielikumu.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 5. augustā