NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1092/2010
ze dne 24. listopadu 2010
o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Finanční stabilita je předpokladem toho, aby reálná ekonomika vytvářela pracovní místa, úvěry a růst. Finanční krize odhalila závažné nedostatky ve finančním dohledu, který nedokázal předvídat nepříznivý makroobezřetnostní vývoj a zabránit akumulaci přílišných rizik ve finančním systému.
(2)
Evropský parlament opakovaně vyzýval k posílení skutečně rovných podmínek pro všechny zúčastněné subjekty na úrovni Unie a současně poukazoval na závažná selhání v dohledu Unie nad stále rostoucí integrací finančních trhů (a to v usnesení ze dne 13. dubna 2000 o sdělení Komise o provádění rámce pro finanční trhy: akční plán (4), usnesení ze dne 21. listopadu 2002 o pravidlech obezřetnostního dohledu v Evropské unii (5), usnesení ze dne 11. července 2007 o politice finančních služeb (2005-2010) - bílá kniha (6), usnesení ze dne 23. září 2008 obsahující doporučení Komisi o zajišťovacích fondech a soukromých kapitálových fondech (7) a usnesení ze dne 9. října 2008 s doporučeními Komisi ohledně opatření navazujících na Lamfalussyho proces: budoucí struktura dohledu (8) a v postoji ze dne 22. dubna 2009 k pozměněnému návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (9) a postoji ze dne 23. dubna 2009 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o ratingových agenturách (10)).
(3)
V listopadu 2008 Komise pověřila skupinu na vysoké úrovni vedenou Jacquesem de Larosièrem, aby učinila doporučení, jakým způsobem mají být posíleny požadavky na dohled za účelem lepší ochrany občanů a obnovení důvěry ve finanční systém.
(4)
Ve své závěrečné zprávě předložené dne 25. února 2009 (dále jen „de Larosièrova zpráva“) doporučila skupina odborníků na vysoké úrovni, kromě jiného zřídit orgán na úrovni Unie pověřený dohledem nad riziky ve finančním systému jako celku.
(5)
Komise ve sdělení ze dne 4. března 2009 nazvaném „Urychlit oživení evropské ekonomiky“ uvítala a všestranně podpořila doporučení de Larosièrovy zprávy. Evropská rada se na zasedání konaném ve dnech 19. a 20. března 2009 dohodla, že je nutné zlepšit regulaci finančních institucí v Unii a dohled nad nimi a že základem pro tuto činnost je de Larosièrova zpráva.
(6)
Ve svém sdělení nazvaném „Evropský dohled nad finančním trhem“ ze dne 27. května 2009 Komise navrhla řadu reforem stávajícího režimu pro ochranu finanční stability na úrovni Unie, zejména zřízení Evropské rady pro systémová rizika (dále jen „ESRB“), která ponese odpovědnost za makroobezřetnostní dohled. Rada dne 9. června 2009 a Evropská rada na svém zasedání konaném ve dnech 18. a 19. června 2009 podpořily stanovisko Komise a uvítaly záměr Komise předložit legislativní návrhy tak, aby byl nový rámec zaveden v průběhu roku 2010. V souladu s návrhy Komise dospěla Rada mimo jiné k závěru, že Evropská centrální banka (dále jen „ECB“) „by měla ESRB poskytovat analytickou, statistickou, správní a logistickou podporu, která se bude rovněž opírat o technické poradenství centrálních bank a orgánů dohledu členských států“. Podporou, kterou bude ECB poskytovat ESRB, a úkoly svěřenými a přidělenými ESRB by neměla být dotčena zásada nezávislosti ECB při plnění úkolů podle Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(7)
S ohledem na integraci mezinárodních finančních trhů a na riziko dalšího rozšíření finanční krize je nutné, aby Unie přijala na globální úrovni přesvědčivý závazek. ESRB by měla využívat odborných znalostí vědeckého výboru na vysoké úrovni a ujmout se všech globálních úkolů nezbytných k zajištění toho, aby byl slyšet hlas Unie v otázkách finanční stability, zejména pak prostřednictvím úzké spolupráce s Mezinárodním měnovým fondem (dále jen „MMF“) a Radou pro finanční stabilitu (dále jen „FSB“), od nichž se očekává, že budou poskytovat včasná varování týkající se makroobezřetnostních rizik na globální úrovni, a všemi partnery ze skupiny G-20.
(8)
ESRB by měla mimo jiné přispívat k provádění doporučení MMF, FSB a Banky pro mezinárodní platby (dále jen „BIS“) určených pro skupinu G-20.
(9)
Zpráva IMF, BIS a FSB ze dne 28. října 2009 předložená ministrům financí a guvernérům centrálních bank G-20 nazvaná „Průvodce hodnocením systémového významu finančních institucí, trhů a nástrojů: úvodní úvahy“ rovněž uvádí, že posouzení systémového rizika může být proměnlivé v závislosti na hospodářském prostředí. Je rovněž podmíněno finanční infrastrukturou, opatřeními v oblasti řešení krizí a schopností řešit selhání v okamžiku jejich vzniku. Finanční instituce mohou mít systémový význam pro místní, celostátní či mezinárodní finanční systémy a hospodářství. Ke klíčovým kritériím pro určení systémového významu trhů a institucí patří velikost (objem finančních služeb poskytovaných jednotlivými segmenty finančního systému), nahraditelnost (rozsah, v jakém mohou v případě selhání ostatní segmenty systému poskytovat stejné služby) a propojenost (vazby s ostatními segmenty systému). Hodnocení založené na těchto třech kritériích by mělo být doplněno údaji o finančních slabinách a schopnosti institucionálního rámce řešit finanční selhání a mělo by brát v úvahu celou škálu dalších faktorů, jako je například složitost zvláštních struktur a podnikatelských modelů, stupeň finanční autonomie, intenzita a rozsah dohledu, transparentnost finančních mechanismů a vazby, jež mohou ovlivnit celkové riziko institucí.
(10)
Úkolem ESRB by mělo být sledování a hodnocení systémového rizika za běžných podmínek s cílem snížit riziko, že dojde k selhání systémových segmentů, a zvýšit odolnost finančního systému vůči otřesům. V tomto ohledu by ESRB měla přispívat k zajištění finanční stability a snižování negativních dopadů na vnitřní trh a reálnou ekonomiku. Má-li ESRB dosáhnout svých cílů, měla by analyzovat veškeré příslušné informace.
(11)
Současné uspořádání v Unii klade příliš malý důraz na makroobezřetnostní dohled a propojení mezi vývojem v širším makroekonomickém prostředí a finančním systémem. Odpovědnost za makroobezřetnostní analýzu zůstává roztříštěna a provádějí ji různé orgány na různých úrovních, bez jakéhokoliv mechanismu k zajištění toho, že makroobezřetnostní rizika budou přiměřeně identifikována a že varování a doporučení budou vydána jasně, že jsou sledována a že jsou na jejich základě prováděna příslušná opatření. Řádné fungování finančních systémů v Unii a ve světě a zmírnění rizik ohrožujících toto řádné fungování vyžaduje větší propojenost mezi makroobezřetnostním a mikroobezřetnostním dohledem
(12)
Tento nově vytvořený systém makroobezřetnostního dohledu si žádá věrohodné a vysoce uznávané vedení. Z tohoto důvodu by se vzhledem ke své klíčové roli a důvěře, které se těší na mezinárodní i unijní úrovni, a rovněž k doporučením de Larosièrovy zprávy měl předsedou ESRB na první pětileté období po vstupu tohoto nařízení v platnost stát prezident ECB. Kromě toho by měly být zvýšeny požadavky na odpovědnost a orgány ESRB by měly mít možnost využívat široké škály zkušeností, poznatků a názorů.
(13)
De Larosièrova zpráva rovněž uvádí, že makroobezřetnostní dohled nemá smysl, pokud nemá určitý dopad na dohled na mikroúrovni, přičemž mikroobezřetnostní dohled nemůže účinně zaručit finanční stabilitu, jestliže patřičně nezohledňuje vývoj, k němuž dochází na makroúrovni.
(14)
Je třeba vytvořit Evropský systém finančního dohledu (dále jen „ESFS“) sdružující subjekty dohledu nad finančním trhem na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie, který bude fungovat jako síť. V souladu se zásadou loajální spolupráce podle čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii by subjekty zapojené do ESFS měly spolupracovat v duchu důvěry a navzájem se plně respektovat, a to především za účelem zajištění vhodné a spolehlivé vzájemné výměny informací. Na úrovni Unie by tato síť měla zahrnovat ESRB a tři orgány mikrodohledu: Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (11), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (12) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (13) (společně dále jen „evropské orgány dohledu“).
(15)
Unie potřebuje zvláštní orgán, který by byl odpovědný za makroobezřetnostní dohled nad celým jejím finančním systémem a který by identifikoval rizika z hlediska finanční stability a v případě nutnosti vydal varování před riziky a doporučení pro opatření k řešení těchto rizik. Z těchto důvodů by měla být zřízena ESRB jako nový nezávislý orgán pro všechna finanční odvětví i systémy záruk. ESRB by měla provádět makroobezřetnostního dohled na úrovni Unie a neměla by mít právní subjektivitu.
(16)
ESRB by se měla skládat z generální rady, řídícího výboru, sekretariátu, poradního vědeckého výboru a poradního technického výboru. Složení poradního vědeckého výboru by mělo zohlednit příslušná pravidla pro řešení střetu zájmů přijatá generální radou. Zřízení poradního technického výboru by mělo zohlednit stávající struktury s cílem nedopustit žádné zdvojování.
(17)
ESRB by měla vydávat varování a, pokud to považuje za nezbytné, doporučení obecné povahy nebo specifické povahy, která by měla být určena zejména Unii jako celku, nebo jednomu nebo více členským státům, nebo jednomu či více evropským orgánům dohledu, nebo jednomu či více vnitrostátním orgánům dohledu, se stanovenou lhůtou pro příslušnou politickou reakci.
(18)
ESRB by měla vypracovat systém jednotné barevné klasifikace rizik s cílem zajistit, aby zainteresované subjekty mohly lépe posoudit povahu daného rizika.
(19)
Tato varování a doporučení by měla být v souladu s přísnými pravidly týkajícími se zachování důvěrnosti rovněž předávána Radě a Komisi, a pokud jsou určena jednomu či více vnitrostátním orgánům dohledu, také evropským orgánům dohledu, aby získala na váze a legitimitě. Jednání Rady by měla být připravena Hospodářským a finančním výborem v souladu s jeho úlohou vymezenou ve Smlouvě o fungování EU. Za účelem přípravy jednání Rady a poskytování Radě včasných politických rad by ESRB měla Hospodářský a finanční výbor pravidelně informovat a měla by mu zasílat dokumenty obsahující varování a doporučení, jakmile budou přijaty.
(20)
ESRB by měla také sledovat dodržování svých varování a doporučení na základě zpráv od adresátů, aby bylo zajištěno, že jsou její varování a doporučení skutečně dodržována. Adresáti doporučení by na základě těchto doporučení měli konat a v případě nečinnosti by měli předložit náležité zdůvodnění (zásada „konej, nebo vysvětli“). Pokud ESRB shledá, že reakce je nedostatečná, měla by při dodržení přísných pravidel týkajících se zachování důvěrnosti informovat adresáty, Radu a v případě potřeby příslušné evropské orgány dohledu.
(21)
ESRB by měla v každém jednotlivém případě a poté, co informovala Radu v dostatečném předstihu, aby mohla Rada reagovat, rozhodnout, zda by doporučení mělo zůstat důvěrné nebo zda by mělo být zveřejněno, přičemž si musí být vědoma skutečnosti, že zveřejnění může za určitých okolností pomoci k vymáhání dodržování doporučení.
(22)
Pokud ESRB zjistí existenci rizika, které by mohlo vážným způsobem ohrozit řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému Unie nebo jeho části, měla by o této situaci neprodleně informovat Radu. Pokud má ESRB za to, že může nastat mimořádná situace, měla by kontaktovat Radu a poskytnout jí hodnocení situace. Rada by poté měla posoudit, zda je nutno přijmout rozhodnutí určené evropským orgánům dohledu, v kterém určí, že nastala mimořádné situace. Při tomto postupu je nanejvýš důležité dbát na zachování důvěrnosti.
(23)
ESRB by měla podávat zprávu Evropskému parlamentu a Radě nejméně jednou ročně, v případě rozsáhlých finančních problémů častěji. V případě potřeby by Evropský parlament a Rada měly ESRB vyzvat, aby projednala konkrétní otázky související s finanční stabilitou.
(24)
ECB a národní centrální banky by měly mít vedoucí úlohu v makroobezřetnostním dohledu z důvodu svých odborných znalostí a stávající odpovědnosti v oblasti finanční stability. Vnitrostátní orgány dohledu by měly být zapojeny tak, že budou poskytovat své specifické odborné znalosti. Podíl orgánů mikroobezřetnostního dohledu na práci ESRB je velmi důležitý, aby bylo zajištěno, že posouzení makroobezřetnostního rizika je založeno na úplných a přesných informacích o vývoji finančního systému. V souladu s touto skutečností by předsedové evropských orgánů dohledu měli být členy s hlasovacím právem. Jeden zástupce příslušných vnitrostátních orgánů dohledu za každý členský stát by se měl účastnit zasedání generální rady jako pozorovatel bez hlasovacího práva. V duchu otevřenosti by patnáct nezávislých osob mělo prostřednictvím poradního vědeckého výboru poskytovat ESRB externí odborné znalosti.
(25)
Účast člena Komise v ESRB napomůže vytvořit kontakt s makroekonomickým a finančním dohledem Unie, zatímco přítomnost předsedy Hospodářského a finančního výboru bude odrážet úlohu ministerstev členských států odpovědných za finance a Rady při ochraně finanční stability a provádění hospodářského dohledu a dohledu nad finančním trhem.
(26)
Je klíčové, aby členové ESRB vykonávali své funkce nestranně a aby zvažovali finanční stabilitu Unie pouze jako celku. V případě, že nelze dosáhnout konsenzu, by nemělo být hlasování o varováních a doporučeních v rámci ESRB vážené a rozhodnutí by měla být zpravidla přijímána prostou většinou hlasů.
(27)
Vzájemná propojenost finančních institucí a trhů má za následek, že sledování a posuzování potenciálních systémových rizik by mělo být založeno na rozsáhlém souboru relevantních makroekonomických a mikrofinančních údajů a ukazatelů. Tato systémová rizika zahrnují riziko narušení kontinuity finančních služeb, které je způsobeno výrazným oslabením celého finančního systému v Unii nebo jeho části a které může mít závažné negativní dopady na vnitřní trh a reálnou ekonomiku. Systémový význam mohou mít všechny typy finančních institucí, zprostředkovatelských subjektů, trhů, infrastruktur a nástrojů. ESRB by proto měla mít přístup ke všem informacím, které jsou nezbytné pro plnění jejích povinností při požadovaném zachování důvěrnosti těchto informací.
(28)
Opatření ke shromažďování informací stanovená v tomto nařízení jsou nezbytná pro plnění úkolů ESRB a neměla by mít vliv na právní rámec Evropského statistického systému v oblasti statistiky. Tímto nařízením by proto nemělo být dotčeno nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice (14) ani nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (15).
(29)
Účastníci trhu mohou poskytnout cenný vstup pro pochopení vývoje, který postihuje finanční systém. V případě potřeby by tedy ESRB měla konzultovat se zúčastněnými subjekty ze soukromého sektoru včetně zástupců finančního odvětví, sdružení spotřebitelů, skupin uživatelů v oblasti finančních služeb, které byly zřízené Komisí nebo na základě právních předpisů Unie, a poskytnout jim rovnou příležitost k vyjádření svých stanovisek.
(30)
Zřízení ESRB by mělo přímo přispět k dosažení cílů vnitřního trhu. Makroobezřetnostní dohled Unie nad finančním systémem je nedílnou součástí celkového nového režimu dohledu v Unii, neboť makroobezřetnostní hledisko je úzce spjato s úkoly mikroobezřetnostního dohledu, které patří do pravomoci evropských orgánů dohledu. Pouze se zavedeným režimem, který správně chápe vzájemnou závislost mezi mikroobezřetnostními a makroobezřetnostními riziky, mohou mít všechny zúčastněné subjekty dostatečnou jistotu při zapojování se do přeshraničních finančních aktivit. ESRB by měla sledovat a posuzovat rizika pro finanční stabilitu vyplývající z vývoje, která mohou mít dopad na odvětvové úrovni nebo na úrovni finančního systému jako celku. Řešením těchto rizik by měla ESRB přímo přispívat k integrované struktuře dohledu Unie nutné pro podporu včasných a jednotných politických reakcí členských států, čímž by se zabránilo rozdílným přístupům a zlepšilo fungování vnitřního trhu.
(31)
Soudní dvůr ve svém rozsudku ze dne 2. května 2006 ve věci C-217/04 (Spojené království v. Evropský parlament a Rada) konstatoval, že „nic ve znění článku 95 Smlouvy o ES [nyní článku 114 Smlouvy o fungování EU] neumožňuje dojít k závěru, že opatření přijatá zákonodárcem Společenství na základě tohoto ustanovení jsou určena pouze členským státům. Podle uvážení uvedeného zákonodárce se totiž může ukázat nezbytné stanovit zřízení subjektu Společenství pověřeného přispívat k uskutečnění procesu harmonizace v situacích, kdy se zdá vhodné přijmout nezávazná doprovodná a usměrňující opatření pro usnadnění jednotného provádění a uplatňování aktů založených na uvedeném ustanovení“ (16). ESRB by měla přispět k finanční stabilitě nutné pro další finanční integraci v rámci vnitřního trhu sledováním systémových rizik a v případě potřeby vydáváním varování a doporučení. Uvedené úkoly úzce souvisejí s cíli právních předpisů Unie týkajících se vnitřního trhu s finančními službami. Proto by měla být ESRB zřízena na základě článku 114 Smlouvy o fungování EU.
(32)
Jak je navrhováno v de Larosièrově zprávě, je třeba jednat postupně po jednotlivých krocích a Evropský parlament a Rada by do 17. prosince 2013 měly provést úplný přezkum ESFS, ESRB a evropských orgánů dohledu,
(33)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž provádění účinného makroobezřetnostního dohledu nad finančním systémem Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států z důvodu integrace evropských finančních trhů, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku, nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Zřízení
1. Zřizuje se Evropská rada pro systémová rizika (dále jen „ESRB“). ESRB má sídlo ve Frankfurtu nad Mohanem.
2. ESRB je součástí Evropského systému finančního dohledu (dále jen „ESFS“), jehož účelem je zajišťovat dohled nad finančním systémem Unie.
3. ESFS tvoří:
a)
ESRB;
b)
Evropský orgánu dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízený nařízením (EU) č. 1093/2010;
c)
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením (EU) č. 1094/2010;
d)
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením (EU) č. 1095/2010;
e)
Společný výbor evropských orgánů dohledu (dále jen „společný výbor“) zřízený článkem 54 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010;
f)
příslušné orgány nebo orgány dohledu členských států vymezené v aktech Unie uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010.
4. Podle zásady loajální spolupráce v souladu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii spolupracují subjekty, které tvoří ESFS, na základě důvěry a plného vzájemného respektu, zejména při zajišťování výměny příslušných a spolehlivých informací mezi sebou.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí následující definice:
a)
„finanční institucí“ se rozumí jakýkoli podnik, na který se vztahují právní předpisy uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010, jakož i jakýkoli jiný podnik nebo subjekt v Unii, jehož hlavní předmět činnosti je podobné povahy;
b)
„finančním systémem“ se rozumí veškeré finanční instituce, trhy, produkty a tržní infrastruktury;
c)
„systémovými riziky“ se rozumí narušení kontinuity finančního systému, které může mít závažné negativní dopady na vnitřní trh a reálnou ekonomiku. Všechny typy finančních zprostředkovatelů, trhů a infrastruktury mohou mít do určité míry systémový význam.
Článek 3
Poslání, cíle a úkoly
1. ESRB je odpovědná za makroobezřetnostní dohled nad finančním systémem v rámci Unie s cílem přispívat k předcházení systémovým rizikům pro finanční stabilitu v Unii, která jsou důsledkem vývoje v rámci finančního systému, nebo k jejich zmírňování, při zohlednění makroekonomického vývoje, tak aby nedocházelo k výskytům rozsáhlých finančních problémů. Přispívá k řádnému fungování vnitřního trhu a zajistí tím trvalý příspěvek finančního odvětví k hospodářskému růstu.
2. Pro účely odstavce 1 plní ESRB tyto úkoly:
a)
určuje nebo shromažďuje a analyzuje veškeré relevantní a nezbytné informace pro dosažení cílů uvedených v odstavci 1;
b)
identifikuje systémová rizika a stanoví pořadí jejich důležitosti;
c)
vydává varování v případě, že se taková systémová rizika považují za významná, a ve vhodných případech je zveřejňuje;
d)
vydává doporučení pro nápravná opatření reagující na zjištěná rizika a ve vhodných případech je zveřejňuje;
e)
dospěje-li k závěru, že může nastat mimořádná situace ve smyslu článku 18 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010, vydává důvěrné varování adresované Radě a poskytuje Radě vyhodnocení situace, aby Rada mohla posoudit, jestli je nezbytné přijmout rozhodnutí určené evropským orgánům dohledu o tom, že nastala mimořádné situace;
f)
sleduje reakce na varování a doporučení;
g)
úzce spolupracuje se všemi ostatními subjekty, které jsou součástí ESFS, a podle potřeby poskytuje evropským orgánům dohledu informace o systémových rizicích nezbytné pro plnění jejich úkolů; a ve spolupráci s evropskými orgány dohledu zejména vypracuje soubor kvantitativních a kvalitativních ukazatelů (přehled ukazatelů rizik) za účelem identifikace a měření systémových rizik;
h)
účastní se podle potřeby činnosti společného výboru;
i)
koordinuje svou činnost s mezinárodními finančními institucemi, zejména s Mezinárodním měnovým fondem a Radou pro finanční stabilitu, jakož i s příslušnými orgány ve třetích zemích, pokud se jedná o záležitosti vztahující se k makroobezřetnostnímu dohledu;
j)
plní další související úkoly, je-li tak stanoveno v právních předpisech Unie.
KAPITOLA II
ORGANIZACE
Článek 4
Struktura
1. ESRB má generální radu, řídící výbor, sekretariát, poradní vědecký výbor a poradní technický výbor.
2. Generální rada přijímá rozhodnutí nezbytná pro zajištění plnění úkolů svěřených ESRB podle čl. 3 odst. 2.
3. Řídící výbor napomáhá procesu rozhodování ESRB přípravou zasedání generální rady, přezkoumáváním dokumentů, které mají být projednávány, a sledováním postupu probíhajících činností ESRB.
4. Sekretariát odpovídá za běžný provoz ESRB. Poskytuje kvalitní analytickou, statistickou, správní a logistickou podporu ESRB pod vedením předsedy a řídícího výboru v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 (17). Využívá také technické poradenství evropských orgánů dohledu, národních centrálních bank a vnitrostátních orgánů dohledu.
5. Poradní vědecký výbor a poradní technický výbor uvedené v článcích 12 a 13 poskytují rady a pomoc v otázkách vztahujících se k činnosti ESRB.
Článek 5
Předseda a místopředsedové ESRB
1. Předsedou ESRB je po dobu pěti let od vstupu tohoto nařízení v platnost prezident ECB. Na další období je předseda ESRB jmenován postupem stanoveným na základě přezkumu uvedeného v článku 20.
2. Prvního místopředsedu volí ze svých řad členové Generální rady ECB na období pěti let s přihlédnutím k potřebě vyváženého zastoupení členských států obecně a členských států, jejichž měnou je euro a členských států jejichž měnou není euro. První místopředseda může být jednou zvolen opakovaně.
3. Druhým místopředsedou je předseda společného výboru jmenovaný podle čl. 55 odst. 3 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010.
4. Předseda a místopředsedové sdělí Evropskému parlamentu na veřejném slyšení, jakým způsobem hodlají plnit své povinnosti podle tohoto nařízení.
5. Předseda řídí zasedání generální rady a řídícího výboru.
6. Místopředsedové v daném hierarchickém pořadí řídí zasedání generální rady nebo řídícího výboru v případě, že se předseda nemůže zasedání účastnit.
7. Pokud funkční období člena Generální rady ECB, který byl zvolen prvním místopředsedou, skončí před uplynutím pětiletého období nebo pokud první místopředseda nemůže z jakéhokoliv důvodu vykonávat své povinnosti, je zvolen nový první místopředseda v souladu s odstavcem 2.
8. Předseda zastupuje ESRB navenek.
Článek 6
Generální rada
1. Členy generální rady s hlasovacím právem jsou:
a)
prezident a viceprezident ECB;
b)
guvernéři národních centrálních bank;
c)
člen Komise;
d)
předseda Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví);
e)
předseda Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění);
f)
předseda Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy);
g)
předseda a oba místopředsedové poradního vědeckého výboru;
h)
předseda poradního technického výboru.
2. Členy generální rady bez hlasovacího práva jsou:
a)
jeden zástupce na vysoké úrovni příslušných vnitrostátních orgánů dohledu za každý členský stát v souladu s odstavcem 3;
b)
předseda Hospodářského a finančního výboru.
3. Pokud jde o zastoupení vnitrostátních orgánů dohledu podle odst. 2 písm. a), příslušní zástupci na vysoké úrovni se střídají v závislosti na projednávaných bodech, ledaže se vnitrostátní orgány dohledu určitého členského státu dohodnou na společném zástupci.
4. Generální rada přijme jednací řád ESRB.
Článek 7
Nestrannost
1. Při účasti na činnostech generální rady a řídícího výboru nebo při jakékoliv jiné činnosti vztahující se k ESRB plní členové ESRB své povinnosti nestranně a pouze v zájmu Unie jako celku. Nevyžadují ani nepřijímají pokyny od členských států, orgánů Unie ani jiného veřejného či soukromého subjektu.
2. Členové generální rady (s hlasovacím právem i bez něj) nesmějí zastávat funkci ve finančním odvětví.
3. Členské státy, orgány Unie, ani žádný jiný veřejný či soukromý subjekt se nesmí snažit ovlivňovat členy ESRB při plnění úkolů stanovených v čl. 3 odst. 2.
Článek 8
Služební tajemství
1. Členové generální rady a jakékoli jiné osoby, které pracují nebo pracovaly pro ESRB nebo ve spojení s ESRB (včetně příslušných zaměstnanců centrálních bank, poradního vědeckého výboru, poradního technického výboru, evropských orgánů dohledu a příslušných vnitrostátních orgánů dohledu členských států), nesmí nikomu sdělit informace, na které se vztahuje služební tajemství, ani po skončení svých povinností.
2. Informace, které členové ESRB získají, mohou využívat pouze při plnění svých povinností a při plnění úkolů stanovených v čl. 3 odst. 2.
3. Aniž je dotčen článek 16 a příslušná ustanovení trestního práva, nesmějí být žádné důvěrné informace, které osoby uvedené v odstavci 1 získají při plnění svých povinností, sděleny jiné osobě nebo orgánu jinak než v souhrnné podobě, aby nebylo možné identifikovat jednotlivé finanční instituce.
4. ESRB spolu s evropskými orgány dohledu vyjedná a zavede konkrétní postupy pro zachování důvěrnosti za účelem ochrany informací o jednotlivých finančních institucích nebo informací, které umožňují identifikaci jednotlivých finančních institucí.
Článek 9
Zasedání generální rady
1. Řádná plenární zasedání generální rady svolává předseda ESRB a konají se nejméně čtyřikrát ročně. Mimořádná zasedání mohou být svolávána z iniciativy předsedy ESRB nebo na žádost nejméně jedné třetiny členů generální rady s hlasovacím právem.
2. Každý člen je na zasedáních generální rady přítomen osobně a nesmí být zastoupen.
3. Odchylně od odstavce 2 smí člen, který se nemůže účastnit zasedání po dobu nejméně tří měsíců, jmenovat náhradníka. Takový člen smí být rovněž nahrazen osobou, která byla oficiálně jmenována podle pravidel pro dočasné zastupování zástupců, jimiž se řídí daný orgán.
4. Na zasedání generální rady mohou být případně přizváni zástupci na vysoké úrovni z mezinárodních finančních organizací vykonávajících činnosti přímo související s úkoly ESRB stanovenými v čl. 3 odst. 2.
5. Účast na činnosti ESRB může být otevřena zástupcům na vysoké úrovni z příslušných orgánů třetích zemí, zejména ze zemí EHP, avšak je omezena výhradně na otázky, které jsou pro uvedené země zvláště významné. ESRB může stanovit pravidla pro zejména povahu, rozsah a procesní aspekty účasti uvedených zemí na činnosti ESRB. Tato pravidla mohou obsahovat ustanovení o zastupování v generální radě na ad hoc základě se statusem pozorovatele, které by se mělo týkat pouze otázek, jež jsou pro uvedené země významné, přičemž by měly být vyloučeny veškeré případy, ve kterých může být projednávána situace jednotlivých finančních institucí nebo členských států.
6. Jednání na zasedáních jsou důvěrná.
Článek 10
Mechanismus hlasování generální rady
1. Každý člen generální rady s hlasovacím právem má jeden hlas.
2. Aniž jsou dotčeny hlasovací postupy uvedené v čl. 18 odst. 1, rozhoduje generální rada prostou většinou hlasů přítomných členů s hlasovacím právem. V případě rovnosti hlasů má předseda ESRB rozhodující hlas.
3. Odchylně od odstavce 2 je pro přijetí doporučení nebo pro zveřejnění varování či doporučení požadována dvoutřetinová většina hlasů.
4. Při jakémkoliv hlasování generální rady je nutné kvorum dvou třetin členů s hlasovacím právem. Není-li kvora dosaženo, může předseda ESRB svolat mimořádné zasedání, na němž mohou být rozhodnutí přijímána při kvoru jedné třetiny členů s hlasovacím právem. Jednací řád uvedený v čl. 6 odst. 4 stanoví náležitou formu oznámení, kterou se svolává mimořádné zasedání.
Článek 11
Řídící výbor
1. Řídící výbor se skládá z:
a)
předsedy a prvního místopředsedy ESRB;
b)
viceprezidenta ECB;
c)
čtyř dalších členů generální rady, kteří jsou rovněž členy Generální rady ECB, s ohledem na nutnost zajistit celkově vyvážené zastoupení členských států, jakož i vyvážené zastoupení členských států, jejichž měnou je euro, a členských států, jejichž měnou není euro. Jsou voleni členy generální rady z jejích členů, kteří jsou rovněž členy Generální rady ECB, na období tří let;
d)
člena Komise;
e)
předsedy Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví);
f)
předsedy Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění);
g)
předsedy Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy);
h)
předsedy Hospodářského a finančního výboru;
i)
předsedy poradního vědeckého výboru a
j)
předsedy poradního technického výboru.
Jakékoliv uvolněné místo pro voleného člena řídícího výboru se obsadí na základě volby nového člena generální radou.
2. Zasedání řídícího výboru svolává předseda ESRB nejméně jednou za čtvrtletí před každým zasedáním generální rady. Předseda ESRB může také svolávat zasedání ad hoc.
Článek 12
Poradní vědecký výbor
1. Poradní vědecký výbor ze skládá z předsedy poradního technického výboru a 15 odborníků reprezentujících široké spektrum dovedností a zkušeností, které navrhuje řídící výbor a schvaluje generální rada na čtyřleté, obnovitelné funkční období. Jmenovaní zástupci nesmí být členy evropských orgánů dohledu a musí být vybráni na základě své celkové způsobilosti a podle svých zkušeností z akademické oblasti či z jiných odvětví, zejména z malých a středních podniků, odborů, nebo jako zástupci poskytovatelů či uživatelů finančních služeb.
2. Předseda a dva místopředsedové poradního vědeckého výboru jsou jmenováni generální radou na základě návrhu předsedy ESRB a každý z nich by měl mít příslušnou odbornou způsobilost a znalosti na vysoké úrovni, spojené například s akademickým působením v odvětví bankovnictví, trhů s cennými papíry a pojišťovnictví a zaměstnaneckého penzijního pojištění. V předsednictví poradního vědeckého výboru by se měly střídat tyto tři osoby.
3. Poradní vědecký výbor poskytuje poradenství a pomoc uvedené v čl. 4 odst. 5 na žádost předsedy ESRB.
4. Sekretariát ESRB podporuje činnost poradního technického výboru a vedoucí sekretariátu se účastní jeho zasedání.
5. Poradní vědecký výbor případně vede otevřeným a transparentním způsobem včasné konzultace se zúčastněnými subjekty, mezi něž patří například účastníci trhu, spotřebitelské organizace a akademičtí odborníci, a současně dodržuje požadavek na zachování důvěrnosti.
6. Poradnímu vědeckému výboru jsou poskytovány veškeré nezbytné prostředky, aby mohl úspěšně plnit své úkoly.
Článek 13
Poradní technický výbor
1. Poradní technický výbor se skládá ze:
a)
zástupce národní centrální banky každého členského státu a zástupce ECB;
b)
jednoho zástupce příslušného vnitrostátního orgánu dohledu za každý členský stát v souladu s druhým pododstavcem;
c)
zástupce Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví);
d)
zástupce Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění);
e)
zástupce Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy);
f)
dvou zástupců Komise;
g)
zástupce Hospodářského a finančního výboru a
h)
zástupce poradního vědeckého výboru.
Orgány dohledu každého členského státu zvolí do výboru jednoho zástupce. Pokud jde o zastoupení vnitrostátních orgánů dohledu podle prvního pododstavce písm. b), příslušní zástupci na vysoké úrovni se střídají v závislosti na projednávaných bodech, ledaže se vnitrostátní orgány dohledu dotčeného členského státu dohodnou na společném zástupci.
2. Předseda poradního technického výboru je jmenován generální radou na návrh předsedy ESRB.
3. Poradní technický výbor poskytuje poradenství a pomoc uvedené v čl. 4 odst. 5 na žádost předsedy ESRB.
4. Sekretariát ESRB podporuje činnost poradního technického výboru a vedoucí sekretariátu se účastní jeho zasedání.
5. Poradnímu technickému výboru jsou poskytovány veškeré nezbytné prostředky, aby mohl úspěšně plnit své úkoly.
Článek 14
Jiné poradní zdroje
Při plnění úkolů stanovených v čl. 3 odst. 2 si ESRB v případě potřeby vyžádá stanoviska příslušných zúčastněných subjektů ze soukromého sektoru.
KAPITOLA III
ÚKOLY
Článek 15
Shromažďování a výměna informací
1. ESRB poskytuje evropským orgánům dohledu informace o rizicích, které tyto orgány potřebují k plnění svých úkolů.
2. Evropské orgány dohledu, Evropský systém centrálních bank (ESCB), Komise, vnitrostátní orgány dohledu a národní statistické úřady úzce spolupracují s ESRB a poskytují jí veškeré informace, které ESRB potřebuje k plnění svých úkolů, v souladu s právními předpisy Unie.
3. V souladu s čl. 36 odst. 2 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 může ESRB od evropských orgánů dohledu vyžadovat informace zpravidla v souhrnné podobě, tak aby nebylo možné identifikovat jednotlivé finanční instituce.
4. Před vyžádáním informací podle tohoto článku ESRB nejprve zohlední existující statistiky vypracovávané, šířené a vyvíjené Evropským statistickým systémem a ESCB.
5. Pokud uvedené orgány nemají požadované informace k dispozici nebo nejsou k dispozici včas, může ESRB tyto informace požadovat od ESCB, vnitrostátních orgánů dohledu nebo národních statistických úřadů. Jestliže tyto informace nejsou k dispozici, může si je ESRB vyžádat od dotyčných členských států, aniž jsou dotčeny pravomoci, které jsou v oblasti statistiky a shromažďování údajů svěřeny Radě, Komisi (Eurostatu), ECB, Eurosystému a ESCB.
6. Žádá-li ESRB o informace, které nemají souhrnnou podobu, obsahuje odůvodněná žádost vysvětlení, proč jsou informace o konkrétní finanční instituci považovány za systémově důležité a nezbytné, s ohledem na převažující situaci na trhu.
7. Před každým podáním žádosti o informace, které nemají souhrnnou podobu, provede ESRB náležitou konzultaci s příslušným evropským orgánem dohledu, aby bylo zajištěno, že žádost je odůvodněná a přiměřená. Pokud příslušný evropský orgán dohledu nepovažuje žádost za odůvodněnou a přiměřenou, neprodleně zašle žádost zpět ESRB a požádá ji o dodatečné odůvodnění. Poté, co ESRB příslušnému evropskému orgánu dohledu doplňující zdůvodnění poskytne, předá adresát žádosti požadované informace ESRB, pokud mu právní předpisy přístup k příslušným informacím umožňují.
Článek 16
Varování a doporučení
1. Jsou-li zjištěna významná rizika, pokud jde o dosažení cíle uvedeného v čl. 3 odst. 1, poskytne ESRB varování a v případě potřeby vydá doporučení pro přijetí nápravného opatření, včetně případných legislativních návrhů.
2. Varování nebo doporučení vydaná ESRB v souladu s čl. 3 odst. 2 písm. c) a d) mohou být buď obecné, nebo konkrétní povahy a jsou určena především Unii jako celku nebo jednomu či více členským státům nebo jednomu či více evropským orgánům dohledu nebo jednomu či více vnitrostátním orgánům dohledu. Je-li varování nebo doporučení určeno jednomu nebo více vnitrostátním orgánům dohledu, je o tom rovněž informován dotčený členský stát nebo dotčené členské státy. Doporučení obsahují lhůty stanovené pro politickou reakci. Doporučení mohou být také určena Komisi v souvislosti s příslušnými právními předpisy Unie.
3. Varování či doporučení jsou současně s jejich předáním adresátům podle odstavce 2 předávána v souladu s přísnými pravidly týkajícími se zachování důvěrnosti Radě a Komisi a v případě, že jsou určena jednomu nebo více vnitrostátním orgánům dohledu, též evropským orgánům dohledu.
4. V zájmu zvýšení informovanosti o rizicích v hospodářství Unie a v zájmu klasifikace těchto rizik podle závažnosti vypracuje ERSB v úzké spolupráci s ostatními subjekty, které jsou součástí ESFS, systém jednotné barevné klasifikace rizik odpovídající situacím s různou mírou závažnosti rizika.
Po vypracování kritérií pro tuto klasifikaci musí být tam, kde je to vhodné, z jednotlivých varování a doporučení ERSB zřejmé, do které kategorie dané riziko spadá.
Článek 17
Reakce na doporučení ESRB
1. Pokud je doporučení uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. d) určeno Komisi, jednomu či více členským státům, jednomu či více evropským orgánům dohledu nebo jednomu či více vnitrostátním orgánům dohledu, adresáti informují ESRB a Radu o opatřeních přijatých v reakci na doporučení a v případě nečinnosti poskytnou náležité zdůvodnění. Tam, kde je to vhodné, informuje ESRB o obdržené odpovědi v souladu s přísnými pravidly týkajícími se zachování důvěrnosti neprodleně i evropské orgány dohledu.
2. Jestliže ESRB rozhodne, že jejímu doporučení nebylo vyhověno a že adresáti řádně neodůvodnili svou nečinnost, informuje o tom v souladu s přísnými pravidly týkajícími se zachování důvěrnosti adresáty, Radu a případně i dotyčné evropské orgány dohledu.
3. Jestliže ESRB přijala rozhodnutí podle odstavce 2 v souvislosti s doporučením zveřejněným postupem podle čl. 18 odst. 1, Evropský parlament může vyzvat předsedu ESRB k předložení uvedeného rozhodnutí a adresáti mohou požádat o možnost zúčastnit se výměny názorů.
Článek 18
Veřejná varování a doporučení
1. Generální rada rozhodne, poté co informuje Radu v dostatečném předstihu, aby Rada mohla reagovat, v každém jednotlivém případě, zda by varování nebo doporučení měla být zveřejněna. Bez ohledu na čl. 10 odst. 3 se v souvislosti s rozhodnutími generální rady podle tohoto odstavce vždy použije kvorum dvou třetin členů s hlasovacím právem.
2. Jestliže se generální rada rozhodne zveřejnit varování nebo doporučení, informuje o tom předem adresáty.
3. Adresáti varování a doporučení, která ESRB zveřejnila, mají rovněž právo zveřejnit své názory a důvody v reakci na tato varování a doporučení.
4. Jestliže se generální rada rozhodne varování nebo doporučení nezveřejnit, adresáti a případně Rada a evropské orgány dohledu přijmou veškerá nezbytná opatření k ochraně důvěrné povahy varování nebo doporučení.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Odpovědnost a povinnosti podávat zprávy
1. Alespoň jednou ročně, a v případě rozsáhlých finančních problémů i častěji, je předseda ESRB zván na každoroční slyšení pořádané v Evropském parlamentu vždy po zveřejnění výroční zprávy ESRB podávané Evropskému parlamentu a Radě. Tato slyšení jsou pořádána odděleně od měnového dialogu mezi Evropským parlamentem a prezidentem Evropské centrální banky.
2. Výroční zprávy uvedené v odstavci 1obsahují informace, o nichž v souladu s článkem 18 generální rada rozhodne, že by měly být zveřejněny. Tyto výroční zprávy se zpřístupní veřejnosti.
3. Na základě výzvy Evropského parlamentu, Rady nebo Komise přezkoumá ESRB také konkrétní otázky.
4. Evropský parlament může požadovat, aby se předseda ESRB zúčastnil slyšení v příslušných výborech Evropského parlamentu.
5. Předseda ESRB vede alespoň dvakrát ročně a případně i častěji, je-li to považováno za vhodné, důvěrné ústní diskuse za zavřenými dveřmi, jichž se účastní předseda a místopředsedové Hospodářského a měnového výboru Evropského parlamentu a jež se týkají probíhajících činností ESRB. Evropský parlament a ESRB uzavřou dohodu o podrobných způsobech organizace těchto jednání, aby byla plně zajištěna důvěrnost podle článku 8. Kopii této dohody poskytne ESRB Radě.
Článek 20
Přezkum
Na základě zprávy předložené Komisí provede Evropský parlament a Rada přezkum tohoto nařízení do 17. prosince 2013 a po obdržení stanoviska ECB a evropských orgánů dohledu rozhodne, mají-li být úloha a organizace ESRB pozměněny.
Zejména přezkoumají způsob jmenování nebo volby předsedy ESRB.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1092/2010
(2010. gada 24. novembris)
par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Finanšu stabilitāte ir priekšnoteikums, lai reālā ekonomika varētu nodrošināt darba vietas, kredītus un izaugsmi. Finanšu krīze ir atklājusi būtiskus trūkumus finanšu uzraudzībā, kas nav prognozējusi nevēlamus makroekonomiskus pavērsienus un nav novērsusi pārmērīga riska uzkrāšanos finanšu sistēmā.
(2)
Eiropas Parlaments vairākkārt ir aicinājis nodrošināt īsteni līdzvērtīgus konkurences apstākļus visiem iesaistītajiem dalībniekiem Savienības mērogā, vienlaikus norādot uz būtiskām nepilnībām Savienības īstenotajā aizvien integrētāku finanšu tirgu uzraudzībā (2000. gada 13. aprīļa rezolūcija par Komisijas paziņojumu par finanšu tirgu sistēmas īstenošanu - rīcības plāns (4), 2002. gada 21. novembra rezolūcija par konsultatīvās uzraudzības noteikumiem Eiropas Savienībā (5), 2007. gada 11. jūlija rezolūcija par finanšu pakalpojumu politiku laikposmā no 2005. līdz 2010. gadam - Baltā grāmata (6), 2008. gada 23. septembra rezolūcija ar ieteikumiem Komisijai par riska ieguldījumu fondiem un privātā kapitāla fondiem (7) un 2008. gada 9. oktobra rezolūcija ar ieteikumiem Komisijai par Lamfalussy procesa turpinājumu - uzraudzības struktūra nākotnē (8), un tā 2009. gada 22. aprīļa nostāja par grozīto priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par uzņēmējdarbības uzsākšanu un veikšanu apdrošināšanas un pārapdrošināšanas jomā (Maksātspēja II) (9) un 2009. gada 23. aprīļa rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par kredītvērtējuma aģentūrām (10)).
(3)
Komisija 2008. gada novembrī pilnvaroja augsta līmeņa ekspertu grupu Jacques de Larosière vadībā sniegt ieteikumus par to, kā stiprināt Eiropas uzraudzības sistēmu, lai varētu labāk aizsargāt iedzīvotājus un atjaunotu uzticību finanšu sistēmai.
(4)
Nobeiguma ziņojumā, kas iesniegts 2009. gada 25. februārī (“de Larosière ziņojums”), augsta līmeņa ekspertu grupa inter alia ieteica izveidot Savienības līmeņa struktūru, kas atbildētu par risku pārraudzību visā finanšu sistēmā.
(5)
Komisija savā 2009. gada 4. marta paziņojumā “Impulsi Eiropas atveseļošanai” atzinīgi novērtēja un kopumā atbalstīja de Larosière ziņojuma ieteikumus. Eiropadome 2009. gada 19. un 20. marta sanāksmē vienojās par nepieciešamību uzlabot finanšu iestāžu regulējumu un uzraudzību Savienībā un izmantot de Larosière ziņojumu par pamatu rīcībai.
(6)
Komisija 2009. gada 27. maija paziņojumā “Eiropas finanšu uzraudzība” ierosināja vairākas reformas pašreizējā sistēmā finanšu stabilitātes nodrošināšanai Savienības līmenī, tostarp jo īpaši Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas (ESRK) izveidi, lai atbildētu par makrouzraudzību. Padome 2009. gada 9. jūnijā un Eiropadome 2009. gada 18. un 19. jūnija sanāksmē atbalstīja Komisijas viedokli un atzinīgi novērtēja tās nodomu iesniegt tiesību aktu priekšlikumus, lai 2010. gada laikā varētu pabeigt izveidot jauno sistēmu. Atbilstīgi Komisijas viedoklim Padome inter alia secināja, ka Eiropas Centrālajai bankai (ECB) “būtu jāsniedz analītisks, statistisks, administratīvs un loģistikas atbalsts ESRK, arī izmantojot valstu centrālo banku un uzraudzītāju specializētus padomus”. Atbalstam, ko ECB sniedz ESRK, un uzdevumiem, kas uzticēti ESRK, nevajadzētu skart ECB neatkarības principu, veicot savus pienākumus atbilstīgi Līgumam par Eiropas Savienības darbību (LESD).
(7)
Ņemot vērā starptautisko finanšu tirgu integrāciju un finanšu krīzes izplatīšanās riskus, ir vajadzīga apņēmīga Savienības iesaistīšanās procesos pasaules līmenī. ESRK vajadzētu izmantot augsta līmeņa zinātniskās komitejas specializētās zināšanas un uzņemties visus vispārējos pienākumus, kas jāveic, lai Savienības viedoklis par finanšu stabilitātes jautājumiem tiktu sadzirdēts, jo īpaši cieši sadarbojoties ar Starptautisko Valūtas fondu (SVF) un Finanšu stabilitātes padomi (FSP), no kurām tiek sagaidīti agrīni brīdinājumi par makroriskiem pasaules līmenī, kā arī visiem Divdesmit valstu grupas (G20) dalībniekiem.
(8)
ESRK inter alia būtu jāveicina SVF, FSP un Starptautisko norēķinu bankas (SNB) ieteikumu G20 valstīm īstenošana.
(9)
SVF, SNB un FSP 2009. gada 28. oktobra ziņojumā “Norādījumi finanšu iestāžu, tirgu un instrumentu sistēmiskā nozīmīguma novērtēšanai: sākotnēja izskatīšana”, ar ko iepazīstināja G20 valstu finanšu ministrus un centrālo banku vadītājus, arī minēts, ka sistēmiska riska novērtējums, visticamāk, būs atšķirīgs atkarībā no ekonomikas vides. Sistēmiska riska novērtēšana būs atkarīga arī no finanšu infrastruktūras un krīzes pārvaldības sistēmas, kā arī no spējas novērst radušos traucējumus. Finanšu iestādes var būt sistēmiski svarīgas vietējām, valsts un starptautiskajām finanšu sistēmām un ekonomikai. Galvenie kritēriji, kas palīdz noteikt tirgu un iestāžu sistēmisko nozīmīgumu, ir šādi: lielums (atsevišķa finanšu sistēmas elementa sniegto finanšu pakalpojumu apjoms), aizvietojamība (cik lielā mērā citi sistēmas elementi var nodrošināt identiskus pakalpojumus traucējumu gadījumā) un savstarpējā sasaiste (saikne ar pārējiem sistēmas elementiem). Papildus novērtējumam, kas balstās uz trim minētajiem kritērijiem, būtu jāietver norāde uz finanšu apdraudējumu un iestāžu sistēmas spēju risināt ar finanšu neveiksmēm saistītus jautājumus, kā arī būtu jāapsver plašs papildu faktoru klāsts, piemēram, inter alia konkrēto struktūru un uzņēmējdarbības modeļu sarežģītība, finanšu autonomijas pakāpe, uzraudzības intensitāte un darbības joma, finanšu pasākumu pārredzamība un saiknes, kas var ietekmēt iestāžu kopējo risku.
(10)
ESRK uzdevumam vajadzētu būt uzraudzīt un novērtēt sistēmisku risku parastos apstākļos, lai mazinātu sistēmas apdraudējumu saistībā ar sistēmas elementu darbības traucējumiem un palielinātu finanšu sistēmas noturību pret triecieniem. Šajā sakarā ESRK būtu jāsekmē finanšu stabilitātes nodrošināšana un negatīvās ietekmes uz iekšējo tirgu un reālo ekonomiku mazināšana. Lai īstenotu savus mērķus, ESRK būtu jāanalizē visa attiecīgā informācija.
(11)
Pašreizējā Savienības sistēmā pārāk maz ir uzsvērta makrouzraudzība un plašākas makroekonomiskās vides un finanšu sistēmas savstarpējā mijiedarbība. Atbildība par makrouzraudzības analīzi joprojām ir sadrumstalota, un to veic dažādas atšķirīgu līmeņu iestādes bez mehānisma, kas nodrošinātu, ka makroriski tiek attiecīgi identificēti un ka brīdinājumi un ieteikumi tiek izteikti skaidri un tiem seko rīcība, un tiek veikti attiecīgi pasākumi. Lai Savienības un pasaules finanšu sistēmas varētu pienācīgi darboties un lai mazinātu to apdraudējumu, ir jāuzlabo makrouzraudzības un mikrouzraudzības savstarpējā atbilstība.
(12)
Lai īstenotu šo jauno makrouzraudzības sistēmu, ir vajadzīga uzticama un autoritatīva vadība. Tādēļ, ņemot vērā tās izšķirošo nozīmi un tās starptautisko un iekšējo uzticamību un de Larosière ziņojuma garu, pirmos piecus gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā ECB priekšsēdētājam vajadzētu ieņemt ESRK priekšsēdētāja amatu. Turklāt vajadzētu noteikt stingrākas atbildības prasības, un ESRK struktūrās vajadzētu būt pārstāvētam plašam pieredzes, zināšanu un viedokļu spektram.
(13)
Turklāt de Larosière ziņojumā ir norādīts, ka makrouzraudzība ir lietderīga tikai tad, ja tā var kaut kādā veidā ietekmēt uzraudzību mikrolīmenī, savukārt mikrouzraudzība nevar efektīvi nodrošināt finanšu stabilitāti, ja pienācīgi neņem vērā norises makrolīmenī.
(14)
Eiropas Finanšu uzraudzības sistēma (EFUS) būtu jāizveido, darbam vienotā tīklā apvienojot gan valstu, gan Savienības līmeņa finanšu uzraudzības jomas dalībniekus. Ievērojot godprātīgas sadarbības principu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktu, EFUS dalībniekiem būtu jāsadarbojas godprātīgi un ar patiesu savstarpēju cieņu, jo īpaši lai nodrošinātu savstarpēju atbilstīgas un uzticamas informācijas nodošanu. Savienības līmenī tīklā būtu jāietver ESRK un trīs mikrouzraudzības iestādes: ar Eiropas Parlamenta un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (11) izveidotā Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Banku iestāde), ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1094/2010 (12) izveidotā Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde) un ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (13) izveidotā Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde) (turpmāk visas kopā “EUI”).
(15)
Savienībai ir vajadzīga īpaša, par visas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību atbildīga struktūra, kas konstatētu finansiālās stabilitātes riskus un vajadzības gadījumā izteiktu brīdinājumus un sniegtu ieteikumus, lai veiktu pasākumus šo risku novēršanai. Tādēļ būtu jāizveido ESRK - jauna, neatkarīga struktūra, kas aptvertu visus finanšu sektorus un garantiju sistēmas. ESRK būtu jāatbild par makrouzraudzību Savienības līmenī, un tai nevajadzētu būt juridiskas personas statusam.
(16)
ESRK sastāvā vajadzētu būt Valdei, Koordinācijas komitejai, sekretariātam, Konsultatīvajai zinātniskajai komitejai un Konsultatīvajai speciālistu komitejai. Attiecībā uz Konsultatīvās zinātniskās komitejas sastāvu būtu jāņem vērā atbilstīgie Valdes pieņemtie noteikumi par interešu konfliktu. Lai izvairītos no dublēšanās, Konsultatīvās speciālistu komitejas izveidē vajadzētu ņemt vērā jau esošās struktūras.
(17)
ESRK būtu jāizsaka brīdinājumi un, ja tā to uzskata par vajadzīgu, būtu jāsniedz vai nu vispārēji, vai konkrēti ieteikumi, kas jo īpaši būtu adresēti Savienībai kopumā vai vienai vai vairākām dalībvalstīm, vai vienai vai vairākām EUI, vai arī vienas vai vairāku valstu uzraudzības iestādēm, nosakot konkrētu termiņu attiecīgajai politiskajai rīcībai.
(18)
ESRK būtu jāizstrādā krāsu kods, lai ieinteresētās personas varētu labāk novērtēt riska veidu.
(19)
Lai palielinātu šo brīdinājumu un ieteikumu nozīmību un likumību, tie, ievērojot stingrus konfidencialitātes noteikumus, būtu jānosūta arī Padomei un Komisijai, un - ja tie adresēti vienas vai vairāku valstu uzraudzības iestādēm - EUI. Padomes apspriedes būtu jāgatavo Ekonomikas un finanšu komitejai (EFK) saskaņā ar tās uzdevumu, kā tas noteikts LESD. Lai sagatavotu Padomes apspriedes un laikus sniegtu tai politiskas konsultācijas, ESRK būtu regulāri jāinformē EFK un jāsūta brīdinājumu un ieteikumu teksti, tiklīdz tie ir pieņemti.
(20)
ESRK, pamatojoties uz ieteikumu adresātu ziņojumiem, būtu arī jāuzrauga, vai tās brīdinājumi un ieteikumi tiek ievēroti, lai nodrošinātu to, ka šiem brīdinājumiem un ieteikumiem patiešām tiek sekots. Ieteikumu adresātiem būtu jārīkojas saskaņā ar šiem ieteikumiem un bezdarbības gadījumā jāsniedz atbilstīgs pamatojums (mehānisms “rīkojies vai paskaidro”). Ja ESRK uzskata, ka reakcija uz ieteikumu nav bijusi pietiekama, tai, ievērojot stingrus konfidencialitātes noteikumus, būtu jāinformē adresāti, Padome un vajadzības gadījumā - konkrētā Eiropas Uzraudzības iestāde.
(21)
ESRK - katrā gadījumā atsevišķi un pietiekami savlaicīgi informējot Padomi, lai dotu tai iespēju reaģēt, - būtu jāizlemj, vai ieteikumam būtu jāpaliek konfidenciālam vai to būtu jādara zināmu atklātībai, ņemot vērā, ka konkrētos apstākļos publiskošana var veicināt šo ieteikumu ievērošanu.
(22)
Ja ESRK konstatē risku, kas varētu nopietni apdraudēt finanšu tirgu pienācīgu darbību un integritāti vai visas Savienības finanšu sistēmas vai tās daļas stabilitāti, tai būtu nekavējoties jābrīdina Padome par šādu situāciju. Ja ESRK uzskata, ka var rasties ārkārtas situācija, tai būtu jāsazinās ar Padomi un jāsniedz situācijas novērtējums. Pēc tam Padomei būtu jāizvērtē, vai ir nepieciešams pieņemt EUI adresētu lēmumu, ar ko nosaka ārkārtas situāciju. Minētajā procesā ārkārtīgi svarīga ir konfidencialitātes pienācīga aizsardzība.
(23)
ESRK vismaz reizi gadā būtu jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei, un plašu finansiālo grūtību gadījumā - biežāk. Attiecīgā gadījumā Eiropas Parlamentam un Padomei vajadzētu būt iespējai uzaicināt ESRK pārbaudīt ar finanšu stabilitāti saistītus konkrētus jautājumus.
(24)
ECB un valstu centrālajām bankām būtu jāuzņemas vadošā loma makrouzraudzībā to pieredzes un esošo uzdevumu dēļ finanšu stabilitātes jomā. Valstu uzraudzības iestādes būtu jāiesaista, lai tās varētu dalīties īpašajā pieredzē. Lai nodrošinātu to, ka makrorisku novērtējums pamatojas uz pilnīgu un precīzu informāciju par attīstības tendencēm finanšu sistēmā, mikrouzraudzības iestāžu līdzdalība ESRK darbībā ir būtiska. Tāpēc Eiropas uzraudzības iestāžu priekšsēdētājiem vajadzētu būt balsstiesīgiem locekļiem. Vienam kompetento valsts uzraudzības iestāžu pārstāvim no katras dalībvalsts Valdes sanāksmēs būtu jāpiedalās bez balsstiesībām. Ievērojot atklātības principu, 15 neatkarīgām personām ar Konsultatīvās zinātniskās komitejas starpniecību būtu jānodrošina ESRK ar ārēju ekspertu zināšanām.
(25)
Komisijas locekļa līdzdalība ESRK palīdzēs izveidot saikni ar makroekonomikas un finanšu uzraudzību Savienībā, savukārt EFK priekšsēdētāja klātbūtne atspoguļos dalībvalstu ministriju, kas atbildīgas par finansēm, un Padomes lomu finanšu stabilitātes nodrošināšanā un ekonomikas un finanšu uzraudzībā.
(26)
Ir būtiski, lai ESRK locekļi pildītu savus pienākumus neitrāli un aplūkotu finanšu stabilitāti tikai Savienībā kopumā. Ja vienprātību nevar panākt, balsojot par brīdinājumiem un ieteikumiem ESRK, katram loceklim vajadzētu būt vienai balsij, un lēmumi parasti būtu jāpieņem ar vienkāršu balsu vairākumu.
(27)
No finanšu iestāžu un tirgu savstarpējās saiknes izriet, ka iespējamo sistēmisko risku uzraudzībai un novērtējumam jāpamatojas uz plaša spektra attiecīgiem makroekonomikas un mikrofinanšu datiem un rādītājiem. Minētie sistēmiskie riski ietver finanšu pakalpojumu traucējumu risku, ko rada Savienības finanšu sistēmas vai tās daļu darbības ievērojama vājināšanās un kam var būt ievērojama negatīva ietekme uz iekšējo tirgu un reālo ekonomiku. Jebkāda finanšu iestāde un starpnieks, tirgus, infrastruktūra un instruments var būt sistēmiski nozīmīgs. Tālab ESRK vajadzētu būt pieejamai visai informācijai, kas tai vajadzīga savu pienākumu veikšanai, vienlaikus saglabājot minētās informācijas konfidencialitāti.
(28)
Šajā regulā izklāstītie pasākumi attiecībā uz informācijas vākšanu ir nepieciešami ESRK uzdevumu izpildei, un tiem nebūtu jāskar Eiropas Statistikas sistēmas tiesisko regulējumu statistikas jomā. Tādēļ šai regulai nebūtu jāskar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 223/2009 (2009. gada 11. marts) par Eiropas statistiku (14) un Padomes Regulu (EK) Nr. 2533/98 (1998. gada 23. novembris) par statistikas informācijas vākšanu, ko veic Eiropas Centrālā banka (15).
(29)
Tirgus dalībnieki var dot vērtīgu ieguldījumu izpratnē par procesiem, kas ietekmē finanšu sistēmu. Tālab ESRK vajadzības gadījumā būtu jākonsultējas ar privātā sektora dalībniekiem, tostarp finanšu sektora pārstāvjiem, patērētāju apvienībām, finanšu pakalpojumu lietotāju grupām, ko izveidojusi Komisija vai kas izveidotas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, lai dotu tiem vienlīdzīgas iespējas izteikt savus apsvērumus.
(30)
ESRK veidošanai tiešā veidā būtu jāsekmē iekšējā tirgus mērķu sasniegšana. Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzība ir Savienības jaunās kopīgās uzraudzības sistēmas sastāvdaļa, jo makrouzraudzības aspekts ir cieši saistīts ar mikrouzraudzības uzdevumiem, ko uzticēts veikt EUI. Tikai tad, ja sistēmā pienācīgi ņem vērā mikrorisku un makrorisku savstarpējo mijiedarbību, visām ieinteresētajām personām var rasties tāda uzticēšanās, lai iesaistītos pārrobežu finanšu darbībās. ESRK būtu jāuzrauga un jānovērtē finansiālās stabilitātes riski, ko rada tādas attīstības tendences, kurām var būt ietekme nozares līmenī vai visas finanšu sistēmas līmenī. Pievēršoties šādiem riskiem, ESRK būtu jādod tiešs ieguldījums integrētā Savienības uzraudzības struktūrā, kas ir vajadzīga, lai sekmētu savlaicīgu un konsekventu politisko rīcību dalībvalstīs, tādējādi novēršot atšķirīgu pieeju izmantošanu un uzlabojot iekšējā tirgus darbību.
(31)
Tiesa 2006. gada 2. maija spriedumā lietā C-217/04 (Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste/Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome) ir atzinusi, ka “nekas EKL 95. panta [tagad LESD 114. panta] tekstā neliek secināt, ka Kopienas likumdevēja uz šā panta pamata pieņemtajiem pasākumiem attiecībā uz to adresātiem būtu jāaprobežojas tikai ar dalībvalstīm. Saskaņā ar minētā likumdevēja veiktu analīzi faktiski varētu izrādīties nepieciešams paredzēt kādas Kopienu iestādes izveidošanu, kuras uzdevums ir sniegt ieguldījumu saskaņošanas procesa realizācijā, gadījumos, kad uz minēto normu balstīto aktu īstenošanai ir atbilstošāka neobligātu papildinošu un pārraudzības pasākumu pieņemšana.” (16) ESRK, uzraugot sistēmiskus riskus un attiecīgā gadījumā sniedzot brīdinājumus un ieteikumus, būtu jāveicina finansiālā stabilitāte, kas vajadzīga, lai turpinātu finanšu integrāciju iekšējā tirgū. Šie uzdevumi ir cieši saistīti ar Savienības tiesību aktu mērķiem attiecībā uz finanšu pakalpojumu iekšējo tirgu. Tādēļ ESRK būtu jāizveido, pamatojoties uz LESD 114. pantu.
(32)
Kā ierosināts de Larosière ziņojumā, ir vajadzīga pakāpeniska pieeja, un Eiropas Parlamentam un Padomei līdz 2013. gada 17. decembrim būtu pilnībā jāpārskata EFUS, ESRK un EUI darbība.
(33)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, Savienības finanšu sistēmas efektīvu makrouzraudzību, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs Savienības finanšu tirgu integrācijas dēļ, un ka tādēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
VISPĀRĒJI NOTEIKUMI
1. pants
Izveide
1. Izveido Eiropas Sistēmisko risku kolēģiju (“ESRK”). Tās mītne atrodas Frankfurtē pie Mainas.
2. ESRK ir daļa no Eiropas Finanšu uzraudzības sistēmas (EFUS), kuras uzdevums ir nodrošināt Savienības finanšu sistēmas uzraudzību.
3. EFUS struktūru veido:
a)
ESRK;
b)
Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Banku iestāde), kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1093/2010;
c)
Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde), kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1094/2010;
d)
Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde), kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1095/2010;
e)
Eiropas Uzraudzības iestāžu apvienotā komiteja (Apvienotā komiteja), kas paredzēta Regulas (ES) Nr. 1093/2010, Regulas (ES) Nr. 1094/2010 un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 54. pantā;
f)
dalībvalstu kompetentās vai uzraudzības iestādes, kuras ir norādītas Savienības aktos, kas minēti 1. panta 2. punktā Regulā (ES) Nr. 1093/2010, 1. panta 2. punktā Regulā (ES) Nr. 1094/2010 un 1. panta 2. punktā Regulā (ES) Nr. 1095/2010.
4. Ievērojot lojālas sadarbības principu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktu, EFUS dalībnieki sadarbojas godprātīgi un ar patiesu savstarpēju cieņu, jo īpaši lai nodrošinātu atbilstīgas un uzticamas informācijas savstarpēju nodošanu.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā lieto šādas definīcijas:
a)
“finanšu iestāde” ir jebkurš uzņēmums, uz kuru attiecas tiesību akti, kas minēti 1. panta 2. punktā Regulā (ES) Nr. 1093/2010, Regulā (ES) Nr. 1094/2010 un Regulā (ES) Nr. 1095/2010, kā arī jebkurš cits uzņēmums vai struktūra Eiropas Savienībā ar līdzīga veida galveno nodarbošanos;
b)
“finanšu sistēma” ietver visas finanšu iestādes, tirgus, produktus un tirgus infrastruktūras;
c)
“sistēmisks risks” ir finanšu sistēmas darbības traucējumu risks, kam var būt ievērojama negatīva ietekme uz iekšējo tirgu un reālo ekonomiku. Visu veidu finanšu starpnieki, tirgi un infrastruktūra potenciāli var būt zināmā mērā sistēmiski nozīmīgi.
3. pants
Misija, mērķi un uzdevumi
1. ESRK atbild par Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību, lai palīdzētu novērst vai mazināt Savienības finanšu stabilitātes sistēmiskos riskus, kas rodas finanšu sistēmas attīstības gaitā, un ņemot vērā makroekonomisko attīstību, tādējādi izvairoties no plašu finansiālo grūtību posmiem. Tā veicina iekšējā tirgus netraucētu darbību un šādi nodrošina finanšu sektora ilglaicīgu ieguldījumu ekonomikas izaugsmē.
2. Piemērojot 1. punktu, ESRK veic šādus uzdevumus:
a)
nosaka un/vai vāc un analizē visu atbilstīgo un vajadzīgo informāciju, lai sasniegtu 1. punktā aprakstītos mērķus;
b)
nosaka sistēmiskos riskus un to prioritāti;
c)
izsaka brīdinājumus, ja šie sistēmiskie riski tiek uzskatīti par būtiskiem, un attiecīgā gadījumā dara šos brīdinājumus zināmus atklātībai;
d)
sniedz ieteikumus par koriģējošām darbībām saistībā ar atklātajiem riska faktoriem un attiecīgā gadījumā dara šos ieteikumus zināmus atklātībai;
e)
ja ESRK nolemj, ka var rasties ārkārtas situācija, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1093/2010 18. pantā, Regulas (ES) Nr. 1094/2010 18. pantā un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 18. pantā, ESRK izsaka konfidenciālu brīdinājumu, kas adresēts Padomei, un sniedz situācijas novērtējumu Padomei, lai Padome varētu noteikt, vai jāpieņem EUI adresējams lēmums par ārkārtas situāciju;
f)
uzrauga, vai brīdinājumiem un ieteikumiem seko rīcība;
g)
cieši sadarbojas ar visiem pārējiem EFUS dalībniekiem un vajadzības gadījumā nodrošina EUI ar informāciju par sistēmiskiem riskiem, kas tām ir nepieciešama, lai pildītu savus uzdevumus, jo īpaši, sadarbojoties ar EUI, izstrādā kvantitatīvu un kvalitatīvu rādītāju vienotu kopumu (riska paneli), lai apzinātu un novērtētu sistēmisko risku;
h)
vajadzības gadījumā piedalās Apvienotās komitejas darbā;
i)
saskaņo ar makrouzraudzību saistītus jautājumus ar starptautiskām finanšu iestādēm, īpaši ar SVF un FSP, kā arī ar attiecīgajām iestādēm trešās valstīs;
j)
veic citus saistītus uzdevumus, kas paredzēti Savienības tiesību aktos.
II NODAĻA
ORGANIZĀCIJA
4. pants
Struktūra
1. ESRK ir Valde, Koordinācijas komiteja, sekretariāts, Konsultatīvā zinātniskā komiteja un Konsultatīvā speciālistu komiteja.
2. Valde pieņem lēmumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu ESRK uzticēto uzdevumu izpildi atbilstīgi 3. panta 2. punktam.
3. Koordinācijas komiteja palīdz ESRK lēmumu pieņemšanas procesā, gatavojot Valdes sēdes, pārskatot apspriežamos dokumentus un uzraugot ESRK darba virzību.
4. Sekretariāts ir atbildīgs par ESRK ikdienas darbu. Tas Valdes priekšsēdētāja un Koordinācijas komitejas vadībā sniedz ESRK augstas kvalitātes analītisku, statistisku, administratīvu un loģistikas atbalstu saskaņā ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1096/2010 (17). Tas arī izmanto EUI, valstu centrālo banku un valstu uzraudzības iestāžu specializētos ieteikumus.
5. Konsultatīvā zinātniskā komiteja un Konsultatīvā speciālistu komiteja, kas minētas 12. un 13. pantā, sniedz konsultācijas un palīdzību jautājumos, kas ir būtiski ESRK darbā.
5. pants
ESRK priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks
1. ESRK priekšsēdētāja amatu pirmo piecu gadu pilnvaru termiņā pēc šīs regulas stāšanās spēkā ieņem ECB priekšsēdētājs. Nākamajiem pilnvaru termiņiem ESRK priekšsēdētāju izraugās atbilstīgi nosacījumiem, kas noteikti, pamatojoties uz 20. pantā paredzētās pārskatīšanas rezultātiem.
2. Priekšsēdētāja pirmo vietnieku uz pieciem gadiem no sava vidus ievēlē ECB Ģenerālpadomes locekļi, ņemot vērā vajadzību nodrošināt dalībvalstu kopumā un to valstu, kuru valūta ir euro, un to, kuru valūta nav euro, līdzsvarotu pārstāvību. Priekšsēdētāja pirmo vietnieku var vienu reizi ievēlēt amatā atkārtoti.
3. Priekšsēdētāja otrais vietnieks ir Apvienotās komitejas priekšsēdētājs, ko ieceļ saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010, Regulas (ES) Nr. 1094/2010 un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 55. panta 3. punktu.
4. Priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieki Eiropas Parlamentā atklātā uzklausīšanā izklāsta to, kā viņi paredz pildīt savus amata pienākumus saskaņā ar šo regulu.
5. Priekšsēdētājs vada Valdes un Koordinācijas komitejas sanāksmes.
6. Ja Valdes priekšsēdētājs sanāksmē nevar piedalīties, Valdes un/vai Koordinācijas komitejas sanāksmes atbilstīgi to secībai vada priekšsēdētāja vietnieki.
7. Ja ECB Ģenerālpadomes locekļa, kas ir ievēlēts par Valdes priekšsēdētāja pirmo vietnieku, pilnvaru termiņš beidzas, pirms pagājuši pieci gadi, vai ja Valdes priekšsēdētāja pirmais vietnieks kāda iemesla dēļ nevar pildīt savus pienākumus, saskaņā ar 2. punktu tiek ievēlēts jauns Valdes priekšsēdētāja pirmais vietnieks.
8. Valdes priekšsēdētājs pārstāv ESRK ārējās attiecībās.
6. pants
Valde
1. Valdes balsstiesīgie locekļi ir šādi:
a)
ECB priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks;
b)
valstu centrālo banku vadītāji;
c)
Komisijas loceklis;
d)
Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes) priekšsēdētājs;
e)
Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) priekšsēdētājs;
f)
Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) priekšsēdētājs;
g)
Konsultatīvās zinātniskās komitejas priekšsēdētājs un abi priekšsēdētāja vietnieki;
h)
Konsultatīvās speciālistu komitejas priekšsēdētājs.
2. Valdes locekļi bez balsstiesībām ir šādi:
a)
viens augsta līmeņa pārstāvis no katras dalībvalsts kompetentajām uzraudzības iestādēm saskaņā ar 3. punktu;
b)
Ekonomikas un finanšu komitejas (EFK) priekšsēdētājs.
3. Attiecībā uz valsts uzraudzības iestāžu pārstāvību saskaņā ar 2. punkta a) apakšpunktu, ja vien konkrētas dalībvalsts uzraudzības iestādes nav vienojušās par kopīgu pārstāvi, katras dalībvalsts attiecīgie augsta līmeņa pārstāvji mainās atkarībā no apspriežamā jautājuma.
4. Valde izstrādā ESRK reglamentu.
7. pants
Neitralitāte
1. Piedaloties Valdes un Koordinācijas komitejas darbā vai veicot jebkādas citas darbības saistībā ar ESRK, ESRK locekļi veic savu uzdevumu neitrāli un tikai visas Savienības interesēs. Viņi neprasa un nepieņem instrukcijas no dalībvalstīm, Savienības iestādēm vai jebkādām citām publiskām vai privātām struktūrām.
2. Neviens Valdes loceklis (vai nu ar, vai bez balsstiesībām) neieņem amatu finanšu nozarē.
3. Nedz dalībvalstis, nedz Savienības iestādes, nedz arī jebkuras citas publiskas vai privātas struktūras necenšas ietekmēt ESRK locekļus, kad viņi pilda savus uzdevumus, kas noteikti 3. panta 2. punktā.
8. pants
Dienesta noslēpums
1. Valdes locekļi un citas personas (tostarp centrālo banku, Konsultatīvās zinātniskās komitejas, Konsultatīvās speciālistu komitejas, EUI un dalībvalstu kompetento valsts uzraudzības iestāžu attiecīgie darbinieki), kas strādā vai ir strādājušas ESRK vai saistībā ar to, neizpauž informāciju, uz kuru attiecas dienesta noslēpums, pat pēc savu amata pienākumu beigām.
2. Informāciju, ko saņem ESRK locekļi, izmanto vienīgi, pildot pienākumus un veicot uzdevumus, kas izklāstīti 3. panta 2. punktā.
3. Neskarot 16. pantu un krimināltiesību piemērošanu, nekādu konfidenciālu informāciju, ko 1. punktā minētās personas saņem, pildot savus pienākumus, neizpauž nevienai personai vai iestādei, izņemot pārskata vai apkopojuma formā tā, ka nav iespējams atpazīt konkrētas finanšu iestādes.
4. ESRK kopā ar EUI vienojas par īpašām konfidencialitātes procedūrām un nosaka tās, lai sargātu informāciju par atsevišķām finanšu iestādēm un informāciju, kas ļauj atpazīt atsevišķas finanšu iestādes.
9. pants
Valdes sanāksmes
1. Parastās Valdes pilnsapulces sasauc ESRK priekšsēdētājs, un tās notiek vismaz četras reizes gadā. Ārkārtas sanāksmes var sasaukt pēc ESRK priekšsēdētāja ierosmes vai, ja to pieprasa vismaz viena trešdaļa Valdes balsstiesīgo locekļu.
2. Visi Valdes locekļi Valdes sanāksmēs piedalās personīgi, un tos nevar pārstāvēt.
3. Atkāpjoties no 2. punkta, ja kāds no locekļiem sanāksmes nevar apmeklēt vismaz trīs mēnešus, tas var iecelt aizstājēju. Šo Valdes locekli var arī aizstāt persona, kas saskaņā ar attiecīgo iestādi reglamentējošiem noteikumiem ir oficiāli iecelta aizstāšanai uz laiku.
4. Vajadzības gadījumā augsta līmeņa pārstāvjus no starptautiskām finanšu organizācijām, kuras veic darbību, kas tieši saistīta ar ESRK uzdevumiem, kuri noteikti 3. panta 2. punktā, var aicināt apmeklēt Valdes sanāksmes.
5. ESRK darbā var iesaistīt trešo valstu, jo īpaši EEZ valstu, attiecīgo iestāžu augsta līmeņa pārstāvjus tikai par jautājumiem, kas ir īpaši svarīgi šīm valstīm. ESRK var paredzēt pasākumus, jo īpaši precizējot veidu, darbības jomu un procedūras aspektus, kādos minētās trešās valstis iesaistās ESRK darbā. Šajos pasākumos var paredzēt ad hoc pārstāvniecību novērotāja statusā Valdē tikai attiecībā uz jautājumiem, kas ir svarīgi šīm valstīm, izņemot sanāksmēs, kurās var tikt apspriests atsevišķu finanšu iestāžu vai dalībvalstu stāvoklis.
6. Sanāksmes ir konfidenciālas.
10. pants
Balsošanas kārtība Valdē
1. Katram Valdes balsstiesīgajam loceklim ir viena balss.
2. Neskarot 18. panta 1. punktā minēto balsošanas procedūru, Valdē lēmumus pieņem ar vienkāršu balsu vairākumu, balsojot klātesošiem balsstiesīgiem Valdes locekļiem. Ja ir vienāds balsu skaits, izšķirošā ir ESRK priekšsēdētāja balss.
3. Atkāpjoties no 2. punkta, lai pieņemtu ieteikumu vai darītu zināmu atklātībai brīdinājumu vai ieteikumu, ir vajadzīgs divu trešdaļu nodoto balsu vairākums.
4. Lai Valde varētu balsot, vajadzīgais kvorums ir divas trešdaļas Valdes balsstiesīgo locekļu. Ja kvoruma nav, ESRK priekšsēdētājs var sasaukt ārkārtas sanāksmi, kurā lēmumus var pieņemt ar vienas trešdaļas balsu kvorumu. Reglamentā, kas minēts 6. panta 4. punktā, paredz atbilstīgu paziņojumu ārkārtas sanāksmes sasaukšanai.
11. pants
Koordinācijas komiteja
1. Koordinācijas komitejas sastāvā ir šādi locekļi:
a)
ESRK priekšsēdētājs un priekšsēdētāja pirmais vietnieks;
b)
ECB priekšsēdētāja vietnieks;
c)
četri citi Valdes locekļi, kas ir arī ECB Ģenerālpadomes locekļi, ņemot vērā vajadzību nodrošināt līdzsvarotu pārstāvību starp dalībvalstīm kopumā un starp tām, kuru valūta ir euro, un tām, kuru valūta nav euro. Viņus uz trim gadiem ievēlē Valdes locekļi no to Valdes locekļu vidus, kas vienlaikus ir arī ECB Ģenerālpadomes locekļi;
d)
Komisijas loceklis;
e)
Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes) priekšsēdētājs;
f)
Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) priekšsēdētājs;
g)
Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) priekšsēdētājs;
h)
EFK priekšsēdētājs;
i)
Konsultatīvās zinātniskās komitejas priekšsēdētājs; un
j)
Konsultatīvās speciālistu komitejas priekšsēdētājs.
Katru ievēlētā Koordinācijas komitejas locekļa vietu, kura ir vakanta, aizpilda, Valdei ievēlot jaunu locekli.
2. Koordinācijas komitejas sanāksmes sasauc ESRK priekšsēdētājs, un tās notiek vismaz reizi ceturksnī pirms katras Valdes sanāksmes. ESRK priekšsēdētājs var sasaukt arī ad hoc sanāksmes.
12. pants
Konsultatīvā zinātniskā komiteja
1. Konsultatīvās zinātniskās komitejas sastāvā ir Konsultatīvās speciālistu komitejas priekšsēdētājs un piecpadsmit Koordinācijas komitejas izvirzīti eksperti ar bagātu pieredzi un plašu prasmju spektru, kurus Valde apstiprina uz četru gadu pilnvaru termiņu, kuru ir iespējams atjaunot. Izvirzītās personas nav kādas EUI locekļi, un viņus izvēlas, ņemot vērā viņu vispārējo pieredzi, kā arī dažāda veida pieredzi, ko viņi guvuši akadēmiskā jomā vai citās nozarēs, jo īpaši mazos un vidējos uzņēmumos vai arodbiedrībās vai kā finanšu pakalpojumu sniedzēji vai patērētāji.
2. Konsultatīvās zinātniskās komitejas priekšsēdētāju un divus priekšsēdētāja vietniekus ieceļ Valde pēc ESRK priekšsēdētāja priekšlikuma, un katram no viņiem attiecīgi ir augsta līmeņa dziļas specializētas un vispārējas zināšanas, piemēram, akadēmiska darba pieredze banku, vērtspapīru tirgu vai apdrošināšanas un aroda pensiju nozarēs. Konsultatīvās zinātniskās komitejas priekšsēdētāja amatu minētajām trim personām būtu jāieņem pēc rotācijas principa.
3. Konsultatīvā zinātniskā komiteja pēc ESRK priekšsēdētāja pieprasījuma sniedz 4. panta 5. punktā minētās konsultācijas un palīdzību.
4. ESRK sekretariāts atbalsta Konsultatīvās zinātniskās komitejas darbu, un sekretariāta vadītājs piedalās tās sanāksmēs.
5. Attiecīgā gadījumā Konsultatīvā zinātniskā komiteja atvērtā un pārredzamā veidā, ņemot vērā konfidencialitātes prasības, organizē agrīna posma apspriedes ar ieinteresētajām personām, piemēram, tirgus dalībniekiem, patērētāju struktūrām un akadēmiskajiem ekspertiem.
6. Konsultatīvajai zinātniskajai komitejai nodrošina visus tās uzdevumu sekmīgai īstenošanai vajadzīgos līdzekļus.
13. pants
Konsultatīvā speciālistu komiteja
1. Konsultatīvās speciālistu komitejas sastāvā ir šādi locekļi:
a)
pārstāvis no katras valsts centrālās bankas un pārstāvis no ECB;
b)
viens pārstāvis no katras dalībvalsts kompetentajām valsts uzraudzības iestādēm saskaņā ar otro daļu;
c)
Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes) pārstāvis;
d)
Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) pārstāvis;
e)
Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pārstāvis;
f)
divi Komisijas pārstāvji;
g)
EFK pārstāvis; un
h)
Konsultatīvās zinātniskās komitejas pārstāvis.
Katras dalībvalsts uzraudzības iestādes izraugās vienu Konsultatīvās speciālistu komitejas pārstāvi. Attiecībā uz valsts uzraudzības iestāžu pārstāvību atbilstīgi pirmās daļas b) apakšpunktam, ja vien konkrētas dalībvalsts valsts uzraudzības iestādes nav vienojušās par kopīgu pārstāvi, attiecīgie pārstāvji mainās atkarībā no apspriežamā jautājuma.
2. Konsultatīvās speciālistu komitejas priekšsēdētāju ieceļ Valde pēc ESRK priekšsēdētāja priekšlikuma.
3. Konsultatīvā speciālistu komiteja pēc ESRK priekšsēdētāja pieprasījuma sniedz ESRK 4. panta 5. punktā minētās konsultācijas un palīdzību.
4. ESRK sekretariāts atbalsta Konsultatīvās speciālistu komitejas darbu, un sekretariāta vadītājs piedalās tās sanāksmēs.
5. Konsultatīvajai speciālistu komitejai nodrošina visus tās uzdevumu sekmīgai īstenošanai vajadzīgos līdzekļus.
14. pants
Citi konsultāciju avoti
Veicot savus uzdevumus, kas noteikti 3. panta 2. punktā, ESRK vajadzības gadījumā lūdz attiecīgo privātā sektora dalībnieku viedokļus.
III NODAĻA
UZDEVUMI
15. pants
Informācijas vākšana un apmaiņa
1. ESRK nodrošina EUI ar informāciju par riskiem, kas tām ir vajadzīga to uzdevumu izpildei.
2. EUI, Eiropas Centrālo banku sistēma (ECBS), Komisija, valstu uzraudzības iestādes un valstu statistikas iestādes cieši sadarbojas ar ESRK un nodrošina to ar visu informāciju, kas tai vajadzīga, lai veiktu savus uzdevumus saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.
3. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010, Regulas (ES) Nr. 1094/2010 un Regulas (ES) Nr. 1095/2010 36. panta 2. punktu ESRK var pieprasīt informāciju no EUI, parasti pārskata vai apkopojuma veidā tā, lai nebūtu iespējams atpazīt atsevišķas finanšu iestādes.
4. Pirms pieprasīt informāciju saskaņā ar šo pantu, ESRK vispirms ņem vērā jau pieejamos statistikas datus, kas sagatavoti, izplatīti un izstrādāti Eiropas Statistikas sistēmā un ECBS.
5. Ja pieprasītā informācija nav pieejama vai tai nevar laikus piekļūt, ESRK var pieprasīt informāciju no ECBS, valstu uzraudzības iestādēm vai valstu statistikas iestādēm. Ja informācija joprojām nav pieejama, ESRK var to pieprasīt no attiecīgās dalībvalsts, neskarot attiecīgi Padomei, Komisijai (Eurostat), ECB, Eurosistēmai un ECBS noteiktās prerogatīvas statistikas un datu vākšanas jomā.
6. Ja ESRK pieprasa informāciju, kas nav sniegta pārskata vai apkopojuma veidā, tā pamatotā pieprasījumā paskaidro, kāpēc dati par attiecīgo atsevišķo finanšu iestādi tiek uzskatīti par sistēmiski svarīgiem un vajadzīgiem, ņemot vērā dominējošo tirgus situāciju.
7. Pirms katra tādas informācijas pieprasījuma, kas nav pārskata vai apkopojuma veidā, ESRK apspriežas ar atbilstīgo Eiropas Uzraudzības iestādi, lai nodrošinātu, ka pieprasījums ir pamatots un samērīgs. Ja atbilstīgā Eiropas Uzraudzības iestāde neuzskata, ka pieprasījums ir pamatots un samērīgs, tā nekavējoties nosūta pieprasījumu atpakaļ ESRK un pieprasa papildu pamatojumu. Pēc tam, kad ESRK ir sniegusi atbilstīgajai Eiropas Uzraudzības iestādei šādu papildu pamatojumu, pieprasījuma adresāti pieprasīto informāciju nosūta uz ESRK, ja vien tiem ir likumīga piekļuve attiecīgajai informācijai.
16. pants
Brīdinājumi un ieteikumi
1. Ja konstatēti nopietni riski, kas apdraud 3. panta 1. punktā minētā mērķa sasniegšanu, ESRK izsaka brīdinājumus un vajadzības gadījumā sniedz ieteikumus par koriģējošām darbībām, tostarp vajadzības gadījumā arī attiecībā uz likumdošanas iniciatīvām.
2. ESRK brīdinājumi vai ieteikumi, kas sniegti saskaņā ar 3. panta 2. punkta c) un d) apakšpunktu, var būt gan vispārīgi, gan konkrēti, un tie ir adresēti jo īpaši Savienībai kopumā vai arī vienai vai vairākām dalībvalstīm, vai vienai vai vairākām EUI, vai vienai vai vairākām valstu uzraudzības iestādēm. Ja brīdinājumu vai ieteikumu nosūta vienai vai vairākām valstu uzraudzības iestādēm, par to informē arī attiecīgo(-ās) dalībvalsti(-is). Ieteikumos paredzēts konkrēts termiņš politiskajai rīcībai. Ieteikumi var būt adresēti arī Komisijai par atbilstīgiem Savienības tiesību aktiem.
3. Saskaņā ar 2. punktu brīdinājumus vai ieteikumus vienlaikus ar to nosūtīšanu adresātiem nosūta arī Padomei un Komisijai, ievērojot stingrus konfidencialitātes noteikumus, un, ja tie ir adresēti vienai vai vairākām valstu uzraudzības iestādēm - arī EUI.
4. Lai veicinātu informētību par riskiem Savienības ekonomikā un sarindotu šos riskus pēc nozīmīguma, ESRK ciešā sadarbībā ar citām EFUS pusēm izstrādā krāsu kodu sistēmu atbilstīgi dažādu riska līmeņu situācijām.
Tiklīdz ir izstrādāti šādas klasifikācijas kritēriji, katrā konkrētā situācijā un vajadzības gadījumā ESRK brīdinājumos un ieteikumos norāda attiecīgā riska kategoriju.
17. pants
Turpmākie pasākumi, kas seko ESRK ieteikumiem
1. Ja 3. panta 2. punkta d) apakšpunktā minētais ieteikums ir adresēts Komisijai, vienai vai vairākām dalībvalstīm vai vienai vai vairākām EUI, vai vienai vai vairākām valstu uzraudzības iestādēm, adresāti ESRK un Padomei paziņo par pasākumiem, kas veikti, atbildot uz ieteikumiem, un bezdarbības gadījumā sniedz atbilstīgu pamatojumu. Ja vajadzīgs, ESRK, ievērojot stingrus konfidencialitātes noteikumus, nekavējoties informē EUI par saņemtajām atbildēm.
2. Ja ESRK nolemj, ka ieteikums nav ņemts vērā vai ka tā adresāti nav pienācīgi pamatojuši bezdarbību, tā, ievērojot stingrus konfidencialitātes noteikumus, informē adresātus, Padomi un, vajadzības gadījumā, attiecīgo Eiropas Uzraudzības iestādi.
3. Ja saskaņā ar 2. punktu ESRK ir pieņēmusi lēmumu par ieteikumu, kas ir darīts zināms atklātībai saskaņā ar 18. panta 1. punktā noteikto procedūru, Eiropas Parlaments var aicināt ESRK priekšsēdētāju iepazīstināt ar šo lēmumu, un adresāti var pieprasīt piedalīties viedokļu apmaiņā.
18. pants
Publiski brīdinājumi un ieteikumi
1. Izskatot katru gadījumu atsevišķi, Valde, laikus informējot Padomi, lai dotu tai iespēju reaģēt, lemj, vai brīdinājums vai ieteikums būtu jādara zināms atklātībai. Neatkarīgi no 10. panta 3. punkta attiecībā uz lēmumiem, ko Valde pieņem saskaņā ar šo punktu, vienmēr piemēro divu trešdaļu kvorumu.
2. Ja Valde izlemj brīdinājumu vai ieteikumu darīt zināmu atklātībai, tā par to iepriekš brīdina adresātus.
3. To brīdinājumu un ieteikumu adresātiem, kurus ESRK darījusi zināmus atklātībai, arī paredz tiesības darīt zināmus atklātībai savus uzskatus un apsvērumus saistībā ar šiem brīdinājumiem un ieteikumiem.
4. Ja Valde izlemj nedarīt brīdinājumu vai ieteikumu zināmu atklātībai, adresāti un attiecīgā gadījumā Padome un EUI veic visus vajadzīgos pasākumus, lai aizsargātu to konfidenciālo raksturu.
IV NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
19. pants
Atbildība un ziņošanas pienākumi
1. Vismaz reizi gadā un plašu finansiālo grūtību gadījumā biežāk ESRK priekšsēdētāju uzaicina Eiropas Parlamentā uz ikgadēju uzklausīšanu saistībā ar Eiropas Parlamentam un Padomei paredzētā ESRK gada pārskata publicēšanu. Šādu uzklausīšanu rīko atsevišķi no Eiropas Parlamenta un ECB priekšsēdētāja monetārā dialoga.
2. Šā panta 1. punktā minētajā gada ziņojumā iekļauj informāciju, kuru Valde saskaņā ar 18. pantu izlemj darīt to zināmu atklātībai. Šis gada ziņojums ir pieejams sabiedrībai.
3. Pēc Eiropas Parlamenta, Padomes vai Komisijas uzaicinājuma ESRK izskata arī īpašus jautājumus.
4. Eiropas Parlaments var pieprasīt, lai ESRK priekšsēdētājs apmeklētu kompetentās Eiropas Parlamenta komitejas rīkotu uzklausīšanu.
5. ESRK priekšsēdētājs vismaz divas reizes gadā vai, ja nepieciešams, biežāk, aiz slēgtām durvīm rīko konfidenciālas mutiskas diskusijas ar Eiropas Parlamenta Ekonomikas un monetārās komitejas priekšsēdētāju un viņa vietniekiem par notiekošajām ESRK darbībām. Eiropas Parlaments un ESRK noslēdz vienošanos par sīki izstrādātu šādu sanāksmju rīkošanas kārtību, lai nodrošinātu pilnīgu konfidencialitāti saskaņā ar 8. pantu. ESRK šīs vienošanās kopiju nosūta Padomei.
20. pants
Pārskatīšana
Līdz 2013. gada 17. decembrim Eiropas Parlaments un Padome pārskata šo regulu, pamatojoties uz Komisijas ziņojumu un, pēc ECB un EUI atzinuma saņemšanas, nosaka, vai ESRK uzdevums un organizācija ir jāpārskata.
Tie jo īpaši pārskata ESRK priekšsēdētāja iecelšanas vai ievēlēšanas kārtību.
21. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2010. gada 24. novembrī