ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 19. května 2011
o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států
(2011/308/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů,
s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Smlouva o fungování Evropské unie (SFEU) ve svém článku 145 stanoví, že členské státy a Unie pracují na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti, a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů vymezených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii.
(2)
Strategie „Evropa 2020“, navržená Komisí, umožňuje Unii nasměrovat své hospodářství k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění, doprovázenému vysokou úrovní zaměstnanosti, produktivity a sociální soudržnosti. Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (3). Dále dne 21. října 2010 přijala Rada rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (4) (dále jen „hlavní směry politik zaměstnanosti“). Tento soubor hlavních směrů tvoří dohromady integrované hlavní směry pro provádění strategie Evropa 2020. Pět hlavních cílů, které jsou uvedeny v příslušných integrovaných hlavních směrech, představuje společné cíle, jimiž se řídí opatření členských států, přičemž jsou zohledněny příslušné výchozí situace a podmínky v jednotlivých členských státech, a jimiž se řídí rovněž opatření Unie. Vedoucí úlohu při realizaci cílů zaměstnanosti a pracovního trhu strategie Evropa 2020 má Evropská strategie zaměstnanosti.
(3)
Integrované hlavní směry jsou v souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010. Členským státům poskytují integrované hlavní směry jasná vodítka, pokud jde o definování národních programů reforem a provádění reforem, s ohledem na jejich vzájemnou provázanost a soulad s Paktem o stabilitě a růstu. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být základem pro veškerá doporučení, která může Rada adresovat členským státům na základě čl. 148 odst. 4 SFEU, a to ve spojení s doporučeními podávanými konkrétním členským státům na základě čl. 121 odst. 4 uvedené smlouvy. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být rovněž podkladem pro přípravu společné zprávy o zaměstnanosti, kterou Rada a Komise zasílají každoročně Evropské radě.
(4)
Posouzení návrhů národních programů reforem členských států, které je součástí společné zprávy o zaměstnanosti přijaté Radou dne 7. března 2011, ukazuje, že členské státy by měly nadále vyvíjet co největší úsilí při řešení těchto prioritních oblastí: zvyšování účasti na trhu práce a snižování strukturální nezaměstnanosti, rozvoj kvalifikovaných pracovních sil, které budou reagovat na potřeby trhu práce, podpora kvality pracovních míst a celoživotního učení, zvyšování účinnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy na všech úrovních a zvyšování účasti na terciárním vzdělávání, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě.
(5)
Hlavní směry politik zaměstnanosti přijaté v roce 2010 by měly zůstat až do roku 2014 stabilní, aby bylo možné se zaměřit na jejich provádění. Až do konce roku 2014 by možnosti jejich aktualizace měly být nadále přísně omezeny.
(6)
Členské státy by se při provádění hlavních směrů politik zaměstnanosti měly soustředit na využití Evropského sociálního fondu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí Rady 2010/707/EU, jsou platné i pro rok 2011 a členské státy je ve svých politikách zaměstnanosti zohlední.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 19. května 2011.
PADOMES LĒMUMS
(2011. gada 19. maijs)
par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm
(2011/308/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 148. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 145. pantā ir noteikts, ka, lai sasniegtu Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā izvirzītos mērķus, dalībvalstīm un Savienībai ir jāizstrādā koordinēta stratēģija nodarbinātības jomā, īpaši atbalstot kvalificētu, mācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku un darba tirgus, kas spētu reaģēt uz pārmaiņām ekonomikā.
(2)
Komisijas ierosinātā stratēģija “Eiropa 2020” ļauj Savienībai virzīt savu ekonomiku uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi, ko papildinātu augsts nodarbinātības līmenis, darba ražīgums un sociālā kohēzija. 2010. gada 13. jūlijā Padome pieņēma Ieteikumu par vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikai (3). Turklāt 2010. gada 21. oktobrī Padome pieņēma Lēmumu 2010/707/ES par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (4) (turpmāk “nodarbinātības pamatnostādnes”). Šis pamatnostādņu kopums veido integrētās pamatnostādnes stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai. Pieci attiecīgajās integrētajās pamatnostādnēs minētie pamatmērķi ir kopēji mērķi, kas ir pamatā dalībvalstu rīcībai, ņemot vērā to attiecīgās sākuma pozīcijas un valstu apstākļus, un nosaka Savienības rīcību. Eiropas Nodarbinātības stratēģijai ir vadoša loma, lai īstenotu stratēģijas “Eiropa 2020” nodarbinātības un darba tirgus mērķus.
(3)
Integrētās pamatnostādnes saskan ar 2010. gada 17. jūnija Eiropadomes secinājumiem. Dalībvalstīm integrētajās pamatnostādnēs ir doti precīzi norādījumi, kā izstrādāt valsts reformu programmas un īstenot reformas, atspoguļojot savstarpējo atkarību un ņemot vērā Stabilitātes un izaugsmes paktu. Nodarbinātības pamatnostādnēm vajadzētu būt visu konkrētām valstīm paredzētu ieteikumu pamatā, kurus Padome saskaņā ar LESD 148. panta 4. punktu adresētu dalībvalstīm līdztekus konkrētiem dalībvalstīm domātiem ieteikumiem saskaņā ar minētā Līguma 121. panta 4. punktu. Nodarbinātības pamatnostādnes būtu arī jāievēro, izstrādājot Vienoto nodarbinātības ziņojumu, ko Padome un Komisija ik gadu iesniedz Eiropadomei.
(4)
Pārbaudot dalībvalstu reformu programmas, kas iekļautas Vienotajā nodarbinātības ziņojumā, ko Padome pieņēma 2011. gada 7. martā, kļūst skaidrs, ka dalībvalstīm arī turpmāk būtu jāpievēršas šādām prioritātēm: dalības darba tirgū palielināšana un strukturālā bezdarba samazināšana, kvalificēta darbaspēka izveide, kas atbilst darba tirgus vajadzībām, darba kvalitātes un mūžizglītības veicināšana, izglītības un apmācības sistēmu snieguma uzlabošana visos līmeņos un līdzdalības palielināšana terciārā izglītībā, sociālās integrācijas veicināšana un nabadzības apkarošana.
(5)
Lai nodrošinātu orientāciju uz to īstenošanu, 2010. gadā pieņemtajām nodarbinātības pamatnostādnēm būtu jāpaliek nemainīgām līdz 2014. gadam. Starpposmā līdz 2014. gada beigām to atjaunināšanas iespējām vajadzētu palikt stingri ierobežotām.
(6)
Dalībvalstīm, īstenojot nodarbinātības pamatnostādnes, būtu jāapsver iespēja izmantot Eiropas Sociālo fondu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes, kas izklāstītas pielikumā Lēmumam 2010/707/ES, ar šo tiek saglabātas 2011. gadam, un dalībvalstis tās ņem vērā savā nodarbinātības politikā.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2011. gada 19. maijā