ROZHODNUTÍ RADY 2012/325/SZBP
ze dne 25. června 2012
o prodloužení mandátu zvláštní zástupkyně Evropské unie pro Súdán a Jižní Súdán
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 11. srpna 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/450/SZBP (1) o jmenování paní Rosalind MARSDENOVÉ zvláštní zástupkyní Evropské unie pro Súdán.
(2)
Dne 1. srpna 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/499/SZBP (2), kterým se s ohledem na vyhlášení nezávislosti Jižního Súdánu změnil mandát a název funkce zvláštní zástupkyně EU. Její mandát má skončit dne 30. června 2012.
(3)
Mandát zvláštní zástupkyně EU by měl být prodloužen o dalších dvanáct měsíců.
(4)
Zvláštní zástupkyně EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zvláštní zástupkyně Evropské unie
Mandát paní Rosalind MARSDENOVÉ jako zvláštní zástupkyně Evropské unie pro Súdán a Jižní Súdán (dále jen „zvláštní zástupkyně EU“) se prodlužuje do 30. června 2013. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštní zástupkyně EU ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
Článek 2
Cíle politiky
Mandát zvláštní zástupkyně EU vychází z cílů politiky Unie ve vztahu k Súdánu a Jižnímu Súdánu, přičemž spočívá ve spolupráci s jejich vládami, Africkou unií (AU), Organizací spojených národů (OSN) a dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami za účelem dosažení pokojného soužití Súdánu a Jižního Súdánu v souladu se zásadou dvou životaschopných, mírumilovných a prosperujících států. Cíli politiky Unie je mimo jiné aktivně přispívat k vyřešení zbývajících otázek souvisejících se souhrnnou mírovou dohodou i otázek, které by mohly vyvstat po provedení této dohody, a pomáhat zúčastněným stranám při provádění dohod, podporovat snahy o stabilizaci neklidné hraniční oblasti mezi severem a jihem, napomáhat budování institucí a podporovat stabilitu, bezpečnost a rozvoj v Jižním Súdánu, přispět k politickému řešení konfliktu v Dárfúru, podporovat úsilí o vyřešení konfliktu ve státech Jižního Kordofánu a Modrého Nilu, podporovat demokratickou správu věcí veřejných, odpovědnost a dodržování lidských práv, včetně spolupráce s Mezinárodním trestním soudem, intenzivněji se angažovat ve východním Súdánu a zlepšit přístup humanitární pomoci v celém Súdánu i Jižním Súdánu.
Kromě toho vychází mandát zvláštní zástupkyně EU z cíle politiky Unie přispět ke zmírnění a odstranění hrozeb, které pro stabilitu Jižního Súdánu a širšího regionu představuje Armáda božího odporu (LRA).
Článek 3
Mandát
K dosažení cílů politiky se zvláštní zástupkyni EU uděluje mandát:
a)
udržovat kontakty s vládami Súdánu a Jižního Súdánu, súdánskými a jihosúdánskými politickými stranami, ozbrojenými a povstaleckými hnutími v Súdánu a Jižním Súdánu, jakož i s občanskou společností a nevládními organizacemi za účelem plnění cílů politiky Unie;
b)
úzce spolupracovat s OSN, včetně mise OSN v Jižním Súdánu (UNMISS), prozatímních bezpečnostních sil OSN pro oblast Abyei (UNISFA) a zvláštního vyslance OSN, s AU, a zejména s prováděcím panelem AU na vysoké úrovni pro Súdán (AUHIP), se společnou operací AU a OSN v Dárfúru (UNAMID), s Ligou arabských států (LAS), s Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD) a dalšími předními regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami;
c)
zastupovat Unii a prosazovat cíle její politiky a její postoje podle potřeby na mezinárodních a veřejných fórech;
d)
přispívat k posílení soudržnosti a účinnosti politiky Unie vůči Súdánu a Jižnímu Súdánu a zároveň prosazovat soudržný mezinárodní přístup k těmto dvěma zemím;
e)
přispívat k mezinárodnímu zprostředkovatelskému úsilí vedenému AUHIP za účelem usnadnění dohody mezi Súdánem a Jižním Súdánem ohledně nevyřešených otázek, které by mohly vyvstat po provedení souhrnné mírové dohody, a nalézt komplexní politické řešení současného konfliktu ve státech Jižního Kordofánu a Modrého Nilu;
f)
podporovat provádění opatření dohodnutých v rámci souhrnné mírové dohody a případné provádění dohod týkajících se otázek, které by mohly vyvstat po provedení této dohody;
g)
podporovat budování institucí v Jižním Súdánu;
h)
přispívat k mezinárodnímu úsilí o usnadnění souhrnné, všeobecné a trvalé mírové dohody pro Dárfúr a prosazovat provádění dokumentu z Dohá, podle okolností za úzké spolupráce s OSN, AU, vládou Kataru a dalšími mezinárodními zúčastněných stranami;
i)
prosazovat dodržování lidských práv udržováním pravidelných kontaktů s příslušnými orgány v Súdánu a Jižním Súdánu, Úřadem žalobce Mezinárodního trestního soudu, Úřadem vysokého komisaře pro lidská práva a pozorovateli v oblasti lidských práv působícími v oblasti;
j)
přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv, včetně obecných zásad EU pro lidská práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů a obecných zásad EU týkajících se násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky Unie ve vztahu k rezoluci Rady bezpečnosti OSN 1325 (2000) týkající se žen, míru a bezpečnosti, mimo jiné prostřednictvím sledování vývoje situace v tomto ohledu, podávání zpráv a vypracovávání příslušných doporučení;
k)
přispívat k uplatňování komplexního přístupu Unie k Súdánu a Jižnímu Súdánu dohodnutého na zasedání Rady pro zahraniční věci dne 20. června 2011;
l)
v úzké spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) přispívat ke spolupráci Unie se všemi zúčastněnými stranami, aby bylo podpořeno úsilí o zmírnění a odstranění hrozeb, které pro civilní obyvatelstvo a stabilitu Jižního Súdánu a širšího regionu představuje Armáda božího odporu.
m)
sledovat, jak Súdán i Jižní Súdán plní příslušné rezoluce Rady bezpečnosti OSN, zejména rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1556 (2004), 1564 (2004), 1590 (2005), 1591 (2005), 1593 (2005), 1612 (2005), 1663 (2006), 1672 (2006), 1679 (2006), 1769 (2007), 1778 (2007), 1881 (2009), 1882 (2009), 1891 (2009), 1919 (2010), 1990 (2011), 1996 (2011), 2024 (2011) a 2046 (2012), a podávat o tom zprávy.
Článek 4
Provádění mandátu
1. Zvláštní zástupkyně EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
2. Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštní zástupkyní EU výsadní spojení a je pro ni hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštní zástupkyni EU strategické a politické vedení v rámci mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
3. Zvláštní zástupkyně EU pracuje v úzké koordinaci s ESVČ a jejími příslušnými útvary.
Článek 5
Financování
1. Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštní zástupkyně EU v období od 1. července 2012 do 30. června 2013 činí 1 900 000 EUR.
2. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštní zástupkyní EU a Komisí. Zvláštní zástupkyně EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupkyně EU za sestavení svého týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické a bezpečnostní otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupkyně EU neprodleně informuje o složení týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštní zástupkyni EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštní zástupkyni EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu, vysílajícímu orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštní zástupkyně EU.
Článek 7
Výsady a imunity zvláštní zástupkyně EU a členů jejího týmu
Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro splnění a řádné působení mise zvláštní zástupkyně EU a členů jejího týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou zemí nebo zeměmi. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupkyně EU a členové jejího týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (3).
Článek 9
Přístup k informacím a logistická podpora
1. Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měla zvláštní zástupkyně EU přístup k veškerým důležitým informacím.
2. Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupkyně EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci ve své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je jí přímo podřízen, zejména tím, že:
a)
na základě pokynů ESVČ vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové jejího týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro oblast mise ze strany ESVČ;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.
Článek 11
Podávání zpráv
1. Zvláštní zástupkyně EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupkyně EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
2. Zvláštní zástupkyně EU pravidelně informuje Politický a bezpečnostní výbor o situaci v Dárfúru i o situaci v Súdánu a Jižním Súdánu.
Článek 12
Koordinace
1. Zvláštní zástupkyně EU přispívá k jednotnosti, důslednosti a účinnosti činnosti Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a činnosti členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštní zástupkyně EU jsou koordinovány s činnostmi Komise a s činnostmi dalších zvláštních zástupců Evropské unie působících v oblasti. Zvláštní zástupkyně EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie v regionu.
2. Na místě jsou udržovány úzké vztahy s vedoucími delegací Unie, mimo jiné v Chartúmu, Džubě, Addis Abebě a New Yorku, a s vedoucími misí členských států. Všichni se snaží být zvláštní zástupkyni EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupkyně EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
3. Zvláštní zástupkyně EU v úzké koordinaci s vedoucím delegace Unie v Džubě poskytuje vedení v otázkách místní politické situace veliteli mise EUAVSEC-South Sudan. Zvláštní zástupkyně EU a civilní velitel operace se podle potřeby vzájemně konzultují.
Článek 13
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v oblasti podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupkyně EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi do konce prosince roku 2012 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Lucemburku dne 25. června 2012.
PADOMES LĒMUMS 2012/325/KĀDP
(2012. gada 25. jūnijs),
ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Sudānā un Dienvidsudānā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 31. panta 2. punktu un 33. pantu,
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Padome 2010. gada 11. augustā pieņēma Lēmumu 2010/450/KĀDP (1), ar ko Rosalind MARSDEN kundzi ieceļ par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Sudānā.
(2)
Padome 2011. gada 1. augustā pieņēma Lēmumu 2011/499/KĀDP (2), ar kuru grozīja ESĪP pilnvaras un nosaukumu, ņemot vērā to, ka Dienvidsudāna ir pasludinājusi savu neatkarību. ESĪP pilnvaru termiņš beidzas 2012. gada 30. jūnijā.
(3)
ESĪP pilnvaru termiņš būtu jāpagarina vēl par 12 mēnešiem.
(4)
ESĪP pilnvaras īstenos situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Eiropas Savienības īpašais pārstāvis
Ar šo ESĪP Sudānā un Dienvidsudānā Rosalind MARSDEN kundzes pilnvaru termiņš tiek pagarināts līdz 2013. gada 30. jūnijam. ESĪP pilnvaras var tikt izbeigtas agrāk, ja Padome pēc Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) priekšlikuma pieņem šādu lēmumu.
2. pants
Politikas mērķi
ESĪP pilnvaru pamatā ir Savienības politikas mērķi attiecībā uz Sudānu un Dienvidsudānu, proti, lai - strādājot kopā ar to valdībām, Āfrikas Savienību (ĀS) un Apvienoto Nāciju Organizāciju (ANO), kā arī citām valsts, reģionālām un starptautiskām ieinteresētajām personām - nodrošinātu Sudānas un Dienvidsudānas mierīgu līdzāspastāvēšanu, kuras pamatā ir princips - divas stabilas, miermīlīgas un pārtikušas valstis. Savienības politikas mērķi ietver aktīvu piedalīšanos atlikušo jautājumu atrisināšanā saistībā ar Vispārējā miera nolīgumu (VMN) un laikposmu pēc VMN un atbalsta sniegšanu pusēm, lai tās varētu īstenot pasākumus, par kuriem ir panākta vienošanās; atbalstīt centienus stabilizēt trauslo situāciju ziemeļu un dienvidu robežas zonā; sekmēt iestāžu veidošanu un veicināt stabilitāti, drošību un attīstību Dienvidsudānā; veicināt politisku risinājumu Dārfūras konfliktam; veicināt centienus atrisināt konfliktu Dienvidkordofānā un Zilās Nīlas pavalstīs; veicināt demokrātiskas pārvaldes, atbildības un cilvēktiesību ievērošanu, tostarp sekmēt sadarbību ar Starptautisko Krimināltiesu; arvien vairāk iesaistīties Austrumsudānā; un uzlabot humānās palīdzības pieejamību visā Sudānā un Dienvidsudānā.
ESĪP pilnvaru pamatā ir arī Savienības politikas mērķis palīdzēt mazināt un novērst draudus, ko Dienvidsudānas un plašāka reģiona stabilitātei rada Svētā pretošanās armija (LRA).
3. pants
Pilnvaras
Lai sasniegtu politikas mērķus, ESĪP ir pilnvarots:
a)
uzturēt sakarus ar Sudānas valdību, Dienvidsudānas valdību, Sudānas un Dienvidsudānas politiskajām partijām, Sudānas un Dienvidsudānas bruņotajām un nemiernieku kustībām, kā arī pilsonisko sabiedrību un nevalstiskajām organizācijām, lai sasniegtu Savienības politikas mērķus;
b)
cieši sadarboties ar ANO, tostarp ANO misiju Dienvidsudānā (UNMISS), ANO Pārejas posma drošības spēkiem Abjejā (UNISFA) un ANO īpašo sūtni, ĀS un jo īpaši ĀS Augsta līmeņa īstenošanas darba grupu Sudānai (AUHIP), ĀS un ANO kopīgo misiju Dārfūrā (UNAMID), Arābu valstu līgu (LAS), Starpvaldību attīstības iestādi (IGAD) un citām vadošām reģionālām un starptautiskām ieinteresētām personām;
c)
attiecīgā gadījumā pārstāvēt Savienību un veicināt tās politikas mērķus un nostājas starptautiskos un sabiedriskos forumos;
d)
palīdzēt veicināt uz Sudānu un Dienvidsudānu vērstās Savienības politikas saskaņotību un efektivitāti, vienlaikus veicinot saskaņotu starptautisko pieeju abām minētajām valstīm;
e)
dot ieguldījumu AUHIP vadītajos starptautiska mēroga starpniecības centienos ar mērķi palīdzēt Sudānai un Dienvidsudānai panākt vienošanos attiecībā uz neatrisinātajiem jautājumiem par laikposmu pēc VMN un rast iekļaujošu politisku risinājumu notiekošajam konfliktam Dienvidkordofānā un Zilās Nīlas pavalstīs;
f)
atbalstīt to jautājumu īstenošanu, par kuriem panākta vienošanās saskaņā ar VMN, kā arī to, ka eventuāli tiek īstenotas vienošanās par jautājumiem, kas risināmi pēc VMN darbības beigām;
g)
veicināt iestāžu izveidi Dienvidsudānā;
h)
sekmēt starptautiskos centienus panākt vispārēju, iekļaujošu un ilgstošu miera nolīgumu attiecībā uz Dārfūru un veicināt Dohas dokumenta īstenošanu, cieši sadarbojoties ar ANO, ĀS, Kataras valdību un - attiecīgā gadījumā - citām starptautiskām ieinteresētajām personām;
i)
veicināt cilvēktiesību ievērošanu, uzturot regulārus sakarus ar attiecīgām Sudānas un Dienvidsudānas iestādēm, Starptautiskās Krimināltiesas prokurora biroju, Augstā komisāra cilvēktiesību jautājumos biroju un cilvēktiesību novērotājiem, kas darbojas reģionā;
j)
sekmēt ES cilvēktiesību politikas īstenošanu, tostarp Savienības pamatnostādņu cilvēktiesību jomā īstenošanu, konkrēti: ES pamatnostādnes attiecībā uz bērniem un bruņotiem konfliktiem, kā arī pamatnostādnes par vardarbību pret sievietēm un meitenēm un par visu veidu pret viņām vērstas diskriminācijas apkarošanu, un Savienības politiku ANO Drošības padomes Rezolūcijā 1325 (2000) minētajos sieviešu, miera un drošības jautājumos, tostarp pārraugot norises šajā jomā, ziņojot par tām, kā arī formulējot ieteikumus šajā sakarā;
k)
sekmēt to, ka tiek īstenota visaptveroša Savienības pieeja Sudānai un Dienvidsudānai, par ko Ārlietu padome vienojās 2011. gada 20. jūnijā;
l)
ciešā sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) palīdzēt Savienībai sadarboties ar visām attiecīgajām ieinteresētajām personām nolūkā atbalstīt centienus mazināt un novērst draudus, ko Svētā pretošanās armija (Lord’s Resistance Army - LRA) rada civiliedzīvotājiem un stabilitātei Dienvidsudānā un plašākā reģionā;
m)
sekot līdzi un ziņot par Sudānas un Dienvidsudānas atbilstību attiecīgajām ANO Drošības padomes rezolūcijām, jo īpaši 1556 (2004), 1564 (2004), 1590 (2005), 1591 (2005), 1593 (2005), 1612 (2005), 1663 (2006), 1672 (2006), 1679 (2006), 1769 (2007), 1778 (2007), 1881 (2009), 1882 (2009), 1891 (2009), 1919 (2010), 1990 (2011), 1996 (2011), 2024 (2011), 2046 (2012).
4. pants
Pilnvaru īstenošana
1. ESĪP ir atbildīgs par pilnvaru īstenošanu AP pakļautībā.
2. Politikas un drošības komiteja (PDK) uztur privileģētus sakarus ar ESĪP un ir galvenais ESĪP kontaktpunkts sakariem ar Padomi. PDK saskaņā ar savām pilnvarām, neskarot AP pilnvaras, dod ESĪP stratēģiskas norādes un politisku virzību.
3. ESĪP strādā ciešā sadarbībā ar EĀDD un tā attiecīgajiem departamentiem.
5. pants
Finansējums
1. ESĪP pilnvaru īstenošanas izdevumiem paredzētā finanšu atsauces summa laikposmam no 2012. gada 1. jūlija līdz 2013. gada 30. jūnijam ir EUR 1 900 000.
2. Izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.
3. Izdevumus pārvalda saskaņā ar ESĪP un Komisijas noslēgtu līgumu. ESĪP sniedz Komisijai pārskatu par visiem izdevumiem.
6. pants
Komandas izveide un tās sastāvs
1. ESĪP saskaņā ar pilnvarām un atbilstīgajiem piešķirtajiem finanšu līdzekļiem ir atbildīgs par komandas izveidi. Komandā iekļauj personas, kam, kā pilnvarās paredzēts, ir īpašas zināšanas konkrētos politikas un drošības jautājumos. ESĪP operatīvi informē Padomi un Komisiju par savas komandas sastāvu.
2. Dalībvalstis, Savienības iestādes un EĀDD var ierosināt personāla norīkošanu darbā pie ESĪP. Atalgojumu šādam norīkotam personālam attiecīgi maksā konkrētā dalībvalsts, Savienības iestāde vai EĀDD. Darbā pie ESĪP var nosūtīt arī ekspertus, ko dalībvalstis ir norīkojušas darbā Savienības iestādēs vai EĀDD. Starptautiskajiem personāla līgumdarbiniekiem ir kādas dalībvalsts valstspiederība.
3. Viss norīkotais personāls turpina būt nosūtītājas dalībvalsts, nosūtītājas Savienības iestādes vai EĀDD administratīvā pakļautībā, un tas veic savus pienākumus un rīkojas ESĪP pilnvaru interesēs.
7. pants
ESĪP un ESĪP personāla privilēģijas un imunitāte
Par privilēģijām, imunitāti un citām garantijām, kas ESĪP un ESĪP personālam ir vajadzīgas misijas veikšanai un tās sekmīgai norisei, attiecīgi vienojas ar uzņēmējvalsti/uzņēmējvalstīm. Šajā nolūkā dalībvalstis un Komisija sniedz visu vajadzīgo atbalstu.
8. pants
ES klasificētās informācijas drošība
ESĪP un ESĪP komandas locekļi ievēro drošības principus un minimuma standartus, kas ir noteikti Padomes Lēmumā 2011/292/ES (2011. gada 31. marts) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (3).
9. pants
Piekļuve informācijai un apgādes atbalsts
1. Dalībvalstis, Komisija, EĀDD un Padomes Ģenerālsekretariāts nodrošina, lai ESĪP varētu piekļūt visai attiecīgajai informācijai.
2. Savienības delegācijas un/vai dalībvalstis attiecīgos gadījumos nodrošina apgādes atbalstu reģionā.
10. pants
Drošība
Saskaņā ar Savienības politiku tāda personāla drošības jomā, kas izvietots ārpus Savienības, lai veiktu operatīvas darbības atbilstīgi Līguma V sadaļai, ESĪP saskaņā ar ESĪP pilnvarām un drošības situāciju ģeogrāfiskajā teritorijā, par ko ESĪP ir atbildīgs, veic visus praktiski iespējamos pasākumus visa tā tiešā pakļautībā esošā personāla drošībai, jo īpaši:
a)
izstrādājot misijas drošības plānu, kurš pamatojas uz EĀDD norādījumiem, ietverot misijas fiziskos, organizatoriskos un procesuālos drošības pasākumus, ar kuru noteikta personāla droša pārvietošanās uz misijas teritoriju un misijas teritorijā, kā arī aprakstīta rīcība drošības negadījumos un izklāstīts misijas ārkārtas situāciju un evakuācijas plāns;
b)
nodrošinot, ka visam personālam, kas izvietots ārpus Savienības, ir augsta riska apdrošināšana atbilstīgi apstākļiem misijas teritorijā;
c)
nodrošinot, ka visi ESĪP komandas locekļi, ko izvieto ārpus Savienības, tostarp vietējie līgumdarbinieki, pirms vai pēc ierašanās misijas teritorijā ir piedalījušies atbilstīgā drošības apmācībā, kuras pamatā ir riska izvērtējuma pakāpe, kuru misijas teritorijai piešķīris EĀDD;
d)
nodrošinot, ka tiek īstenoti visi saskaņotie ieteikumi, kas sniegti pēc regulāra drošības izvērtējuma, un - saistībā ar progresa ziņojumu un pārskata ziņojumu par pilnvaru īstenošanu - rakstiski ziņojot Padomei, AP un Komisijai par šo ieteikumu īstenošanu un citiem drošības jautājumiem.
11. pants
Ziņošana
1. ESĪP regulāri sniedz mutiskus un rakstiskus ziņojumus AP un PDK. Vajadzības gadījumā ESĪP ziņojumus sniedz arī Padomes darba grupām. Rakstiskus ziņojumus regulāri izsūta, izmantojot COREU tīklu. Pēc AP vai PDK ieteikuma ESĪP var sniegt ziņojumus Ārlietu padomei.
2. ESĪP regulāri ziņo Politikas un drošības komitejai par situāciju Dārfūrā un par situāciju Sudānā un Dienvidsudānā.
12. pants
Koordinācija
1. ESĪP veicina Savienības darbības vienotību, konsekvenci un efektivitāti un palīdz nodrošināt, lai visas Savienības un dalībvalstu darbības būtu saskaņotas Savienības politisko mērķu sasniegšanai.. ESĪP darbības koordinē ar Komisijas darbībām, kā arī ar tām darbībām, ko reģionā veic citi ESĪP. ESĪP regulāri sniedz ziņojumus dalībvalstu misijām un Savienības delegācijām reģionā.
2. Misijas norises vietā ESĪP uztur ciešu saikni ar Savienības delegāciju vadītājiem, tostarp Hartūmā, Džūbā, Adisabebā un Ņujorkā, un ar dalībvalstu pārstāvniecību vadītājiem. Viņi dara visu iespējamo, lai palīdzētu ESĪP īstenot pilnvaras. ESĪP uztur saikni arī ar citām starptautiskajām un reģionālajām struktūrām attiecīgajā teritorijā.
3. ESĪP ciešā koordinācijā ar Savienības delegācijas Džūbā vadītāju sniedz vietējas politiskas norādes EUAVSEC Dienvidsudānas misijas vadītājam. ESĪP un civilais operācijas komandieris vajadzības gadījumā savstarpēji apspriežas.
13. pants
Pārskatīšana
Šā lēmuma īstenošanu un tā saderību ar citām Savienības darbībām reģionā regulāri pārskata. ESĪP līdz 2012. gada decembra beigām iesniedz Padomei, AP un Komisijai progresa ziņojumu un pilnvaru termiņa beigās - visaptverošu pilnvaru īstenošanas pārskata ziņojumu.
14. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Luksemburgā, 2012. gada 25. jūnijā