PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 20. června 2011,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Švédsku povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“)
(2011/384/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem ze dne 4. března 2010 požádalo Švédsko podle článku 19 směrnice 2003/96/ES o povolení uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů (dále jen „pobřežní elektřina“).
(2)
Cílem snížené daně, kterou Švédsko zamýšlí uplatňovat, je podporovat větší využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním lodních paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.
(3)
Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním lodních paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Na základě zvláštních podmínek struktury výroby elektřiny v dotyčném regionu, tj. na severském trhu s elektřinou zahrnujícím Švédsko, Dánsko, Finsko a Norsko, se mimoto očekává, že používání elektřiny z pobřežní rozvodné sítě místo elektřiny vyráběné spalováním lodních paliv na palubě zamezí emisím CO2. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik Unie v oblasti ochrany životního prostředí, zdraví a klimatu.
(4)
Udělení povolení Švédsku, aby na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení výše uvedeného cíle, jelikož výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh opatření během své doby platnosti pravděpodobně nepovede k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tudíž nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.
(5)
Z ustanovení čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení má být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby provozovatele přístavů neodrazovala od uskutečnění potřebných investic, avšak nesmí narušit budoucí vývoj stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu tří let, avšak s výhradou vstupu obecných ustanovení v této záležitosti v platnost k dřívějšímu okamžiku, než je předpokládané skončení platnosti tohoto povolení,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Švédsku se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech kromě soukromých rekreačních plavidel (dále jen „pobřežní elektřina“) za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Pozbývá platnosti dnem 25. června 2014.
Pokud by však Rada na základě článku 113 Smlouvy stanovila obecná pravidla pro daňové zvýhodnění pobřežní elektřiny, pozbývá toto rozhodnutí platnosti dnem, k němuž tato obecná pravidla vstoupí v platnost.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Lucemburku dne 20. června 2011.
PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2011. gada 20. jūnijs),
ar kuru saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem (“krasta elektroenerģija”)
(2011/384/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Direktīvu 2003/96/EK (2003. gada 27. oktobris), kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (1), un jo īpaši tās 19. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Zviedrija 2010. gada 4. marta vēstulē lūdza atļauju saskaņā ar Direktīvas 2003/96/EK 19. pantu piemērot samazinātu nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta ostā noenkurotiem kuģiem (“krasta elektroenerģija”).
(2)
Ar paredzamo nodokļa samazinājumu Zviedrija plāno veicināt plašāku krasta elektroenerģijas izmantošanu kā videi draudzīgāku elektroenerģijas iegūšanas veidu ostās noenkurotiem kuģiem salīdzinājumā ar kuģu degvielas izmantošanu uz kuģa.
(3)
Tiktāl, ciktāl krasta elektroenerģijas izmantošana nerada tādas gaisa piesārņojuma emisijas kā kuģu degvielas izmantošana uz noenkurotiem kuģiem, tā veicina vietējā gaisa kvalitātes uzlabošanos ostas pilsētās. Ņemot vērā elektroenerģijas ražošanas struktūras specifiskos apstākļus attiecīgajā reģionā, t. i., Ziemeļvalstu elektroenerģijas tirgū, kurš ietver Zviedriju, Dāniju, Somiju un Norvēģiju, no sauszemes energotīkla iegūtās elektroenerģijas izmantošana kuģu degvielas vietā novērsīs CO2 emisijas. Tādēļ sagaidāms, ka pasākums veicinās Savienības vides aizsardzības, veselības aizsardzības un klimata politikas mērķu sasniegšanu.
(4)
Atļauja Zviedrijai piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi krasta elektroenerģijai nepārsniedz to, kas ir vajadzīgs minētā mērķa sasniegšanai, jo elektroenerģijas ražošana uz kuģa vairumā gadījumu joprojām būs konkurētspējīgākā alternatīva. Tā paša iemesla dēļ un arī tādēļ, ka šīs tehnoloģijas izplatība tirgū pagaidām ir visai neliela, šis pasākums tā darbības laikā nevarētu radīt ievērojamus konkurences izkropļojumus, tādējādi tam nebūs negatīvas ietekmes uz iekšējā tirgus pienācīgu darbību.
(5)
No Direktīvas 2003/96/EK 19. panta 2. punkta secināms, ka katrai saskaņā ar minēto punktu piešķirtajai atļaujai ir jābūt stingri ierobežotai laikā. Ņemot vērā to, ka laikam jābūt pietiekami ilgam, lai ostu operatorus neatturētu no vajadzīgo ieguldījumu veikšanas, kā arī nepieciešamību neapdraudēt pašreizējā tiesiskā regulējuma tālāku attīstību, ir lietderīgi prasīto atļauju piešķirt uz trīs gadu periodu, taču tā zaudē spēku, ja pirms šā trīs gadu perioda beigām sāk piemērot vispārīgus noteikumus šajā jomā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Ar šo Zviedrijai atļauj piemērot samazinātu elektroenerģijas nodokļa likmi elektroenerģijai, kas tiek tieši piegādāta krastā noenkurotiem kuģiem, kuri nav privāti izpriecu kuģi (“krasta elektroenerģija”), ar nosacījumu, ka tiek ievērotas Direktīvas 2003/96/EK 10. pantā noteiktās minimālās nodokļa likmes.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā paziņošanas dienā.
Tas zaudē spēku 2014. gada 25. jūnijā.
Taču, ja Padome saskaņā ar Līguma 113. pantu paredz vispārīgus noteikumus par nodokļa priekšrocībām krasta elektroenerģijai, šis lēmums zaudē spēku dienā, kad sāk piemērot šos vispārīgos noteikumus.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Zviedrijas Karalistei.
Luksemburgā, 2011. gada 20. jūnijā