ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. října 2011
o režimech státních podpor zavedených Řeckem ve prospěch prefektur Kastorie, Evia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (restrukturalizace dluhů)
(č. C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) a C 50/05 (ex NN 20/05))
(oznámeno pod číslem C(2011) 7252)
(Pouze řecké znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/307/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s čl. 108 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Po obdržení informací, podle nichž byly v rámci nového projednání dluhů údajně poskytnuty v roce 1993 a následujících rocích podpory podnikům prefektur Kastorie a Euboia, vyzvala Komise dopisem ze dne 27. května 2003 řecké orgány, aby jí ve lhůtě čtyř týdnů sdělily znění právního základu tohoto opatření a dále také všechny informace nutné pro přezkum podle článků 87 a 88 Smlouvy (3).
(2)
Dopisem ze dne 10. července 2003, který byl zaevidován dne 17. července 2003, předalo Komisi Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii zprávu řeckých orgánů, v níž tyto orgány žádají o prodloužení lhůty uvedené v 1. bodě odůvodnění o jeden měsíc.
(3)
Dopisem ze dne 4. srpna 2003, který byl zaevidován dne 6. srpna 2003, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované v dopise ze dne 27. května 2003.
(4)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 153/03.
(5)
Dopisem ze dne 21. června 2004 (4) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES (C 23/04) (dále jen „první rozhodnutí o zahájení řízení“).
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (5). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(7)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(8)
Dopisem ze dne 13. července 2004, který byl zaevidován dne 19. července 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na první rozhodnutí o zahájení řízení o jeden měsíc.
(9)
Faxem ze dne 6. srpna 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(10)
Dopisem ze dne 9. srpna 2004, který byl zaevidován dne 10. srpna 2004, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na první rozhodnutí o zahájení řízení.
(11)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 4. srpna 2003 se ukázalo, že se předmětné podpory netýkají pouze prefektur Kastorie a Euboia, ale také prefektur Florina a Kilkis. Komise si proto faxem ze dne 22. dubna 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(12)
Dopisem ze dne 26. května 2004 Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(13)
Faxem ze dne 7. června 2004 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(14)
Dopisem ze dne 1. července 2004, který byl zaevidován stejného dne, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 22. dubna 2004.
(15)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 70/04.
(16)
Dopisem ze dne 9. června 2005 (7) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Florina a Kilkis (C 20/05) (dále jen „druhé rozhodnutí o zahájení řízení“).
(17)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (8). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(18)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(19)
Dopisem ze dne 24. června 2005, který byl zaevidován dne 28. června 2005, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na druhé rozhodnutí o zahájení řízení o dva měsíce.
(20)
Faxem ze dne 13. července 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(21)
Dopisem ze dne 18. srpna 2005, který byl zaevidován dne 24. srpna 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na druhé rozhodnutí o zahájení řízení.
(22)
Při přezkumu informací sdělených řeckými orgány v jejich dopise ze dne 1. července 2004 se ukázalo, že podpory byly poskytnuty také v prefekturách, kterých se netýkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení. Komise si proto faxem ze dne 12. listopadu 2004 vyžádala od řeckých orgánů dodatečné informace o těchto podporách.
(23)
Dopisem ze dne 13. prosince 2004, který byl zaevidován dne 15. prosince 2004, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na sdělení výše uvedených dodatečných informací o jeden měsíc.
(24)
Faxem ze dne 6. ledna 2005 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(25)
Dopisem ze dne 27. ledna 2005, který byl zaevidován dne 1. února 2005, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi informace požadované faxem ze dne 12. listopadu 2004.
(26)
Po přezkumu těchto informací se ukázalo, že podpory byly poskytnuty bez schválení Komise. Komise proto rozhodla o otevření spisu o neoznámené státní podpoře, který byl zaevidován pod číslem NN 20/05.
(27)
Dopisem ze dne 22. prosince 2005 (10) Komise informovala Řecko o svém rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES týkající se podpor poskytnutých v prefekturách Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios (C 50/05) (dále jen „třetí rozhodnutí o zahájení řízení“).
(28)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (11). Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení jejich připomínek k předmětným podporám.
(29)
Komise neobdržela od zúčastněných třetích stran žádné připomínky.
(30)
Dopisem ze dne 23. ledna 2006, který byl zaevidován dne 25. ledna 2006, Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii požádalo Komisi o prodloužení lhůty poskytnuté řeckým orgánům na odpověď na třetí rozhodnutí o zahájení řízení o tři měsíce.
(31)
Faxem ze dne 3. února 2006 Komise požadované prodloužení lhůty poskytla.
(32)
Dopisem ze dne 10. května 2006, který byl zaevidován dne 11. května 2006, předalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi odpověď řeckých orgánů na třetí rozhodnutí o zahájení řízení.
(33)
Po přezkumu všech sdělených právních základů požádala Komise faxem ze dne 12. ledna 2011 řecké orgány, aby jí ve lhůtě jednoho měsíce poskytly upřesnění ohledně předmětných podpor.
(34)
Elektronických dopisem ze dne 7. února 2011 požádalo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi o prodloužení výše uvedené lhůty o čtyřicet pracovních dnů.
(35)
Faxem ze dne 17. února 2011 Komise poskytla prodloužení lhůty o dvacet pracovních dnů.
(36)
Elektronickými dopisy ze dne 15. března 2011 a 29. března 2011 sdělilo Stálé zastoupení Řecka při Evropské unii Komisi výše uvedená upřesnění.
II. POPIS
(37)
Vyhláška č. 69836/B1461 ze dne 30. září 1993 stanoví přeměnu dluhů splatných či nesplatných k 30. červnu 1993, které vyplývají z půjček jakékoliv povahy (na provozní kapitál a investice) v drachmách nebo ve valutách poskytnutých průmyslovým podnikům a podnikům provozujícím řemeslnou výrobu, jenž jsou usazeny a bez ohledu na své sídlo vyvíjejí činnost v prefekturách Kastorie a Euboia, a také přeměnu bankovních záruk v drachmách nebo ve valutách získaných na úkor těchto podniků na novou půjčku splatnou do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků nebo půlročních splátek stejné částky a výpočtu úroků každé pololetí v sazbě uplatňované v daném okamžiku na restrukturalizaci dluhů (sazba použitelná na půjčku je sazba používaná u státních dluhopisů na dvanáct let při jejich emisi předcházející počátek každého období výpočtu úroků z půjčky navýšená během prvních pěti let o dvě jednotky deseti procentních bodů s úrokovou subvencí hrazené z účtu zřízeného zákonem č. 128/75 (12)).
(38)
Výše uvedené podniky mohou u svých dluhů v drachmách nebo ve valutách existujících k 30. červnu 1993 a spojených s investicemi v oblasti aktiv nebo provozního kapitálu případně využívat po dobu pěti let úrokové subvence ve výši deseti procentních bodů.
(39)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(40)
Vyhlášky č. 2035824/5887 ze dne 1. června 1994, 2045909/7431/0025 ze dne 26. srpna 1994, 2071670/11297 ze dne 9. listopadu 1994 a 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994 upravují období osvobození a úrokové subvence u nových půjček a tyto půjčky zabezpečují zárukou státu.
(41)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 stanoví stejná opatření a podmínky podpory jako v případě popsaném v 37. bodě odůvodnění. Počítá rovněž s poskytnutím státní záruky na jistinu a úroky u restrukturalizovaných dluhů průmyslových podniků a podniků provozujících řemeslnou výrobu v prefekturách Florina a Kilkis a také s tím, že stát uhradí v mezích rozpočtu zákona č. 128/75 úroky ze zpoždění existující k 31. prosinci 1992 u půjček poskytnutých těmto stejným podnikům na provozní kapitál nebo na investice.
(42)
Vyhláška č. 66336/B1398 ze dne 14. září 1993 byla změněna vyhláškou č. 30755/B1199 ze dne 21. července 1994, vyhláškou č. 60029/B1541 ze dne 23. září 1994, vyhláškou č. 72742/B1723 ze dne 8. prosince 1994, vyhláškou č. 236/B22 ze dne 4. ledna 1995, vyhláškou č. 8014/B285 ze dne 28. února 1995, vyhláškou č. 44678/B1145 ze dne 3. července 1995, vyhláškou č. 44446/B1613 ze dne 24. prosince 1996, vyhláškou č. 40410/B1678 ze dne 9. prosince 1997, vyhláškou č. 10995/B546 ze dne 24. března 1999, vyhláškou č. 12169/B736 ze dne 22. března 2000 a vyhláškou č. 35913/B2043 ze dne 24. října 2000. Tyto různé vyhlášky upravují délku půjček, období osvobození a úvěrové subvence u nových půjček a také prodlužují období, po kterém se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(43)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(44)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 stanoví toto:
a)
u nových půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros úrokovou subvenci ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, a to až do výše 20 % obratu podniku v předchozím roce nebo do výše 50 % zakázek ve stávajícím roce u úroků účtovaných od 1. dubna 1993 do 31. března 1996 se státní zárukou až do celkové částky ve výši 100 000 000 GRD (293 470 EUR);
b)
seskupení do nové půjčky se státní zárukou a splatné do deseti roků pomocí konstantních půlročních splátek jistiny a úroků celkové částky dluhů splatných či nesplatných k 31. prosinci 1993 a vyplývajících z půjček poskytnutých na investice nebo na provozní kapitál průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a podnikům kraje Thrákie, a to během prvních pěti let s úrokovou subvencí ve výši deseti procentních bodů hrazenou z účtu zřízeného zákonem č. 128/75;
c)
zahrnutí do restrukturalizace dluhů úroků ze zpoždění dlužných k 31. prosinci 1992 u půjček na investice nebo provozní kapitál.
(45)
Podniky musí být po restrukturalizaci dluhu životaschopné (což předpokládá, že jsou v obtížích) a toto kritérium ověřují banky.
(46)
Vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 14237/B.664/6.4.1994, 235/B.21/4.1.1995, 44678/B.1145/3.7.1995, 14946/B.566/30.4.1996, 44446/B.1613/24.12.1996, 32576/B.1282/9.10.1997 (13), 11362/B.472/7.4.1997, 40412/B.1677/9.12.1997 (14), 42998/B.2026/15.12.1998, 19954/B.957/7.6.1999, 10123/B.507/17.3.1999, 6244/B.270/18.2.2000 a 35913/B.2043/24.10.2000 (15). Všechny tyto dokumenty upravují technické parametry, jako jsou úrokové subvence, období osvobození, délka půjček a délka období, po jehož uplynutí se neuhrazené splátky stávají vymahatelnými.
(47)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 uděluje státní záruku na půjčky na provozní kapitál poskytnuté počínaje 1. dubnem 1993 průmyslovým, řemeslným a těžebním podnikům, hospodářstvím s průmyslovým typem chovu, hotelovým společnostem a loďařským podnikům usazeným bez ohledu na jejich hlavní sídlo v prefekturách Xanthi, Rhodope a Evros, a to až do výše 100 000 000 GRD (293 470 EUR) na podnik, a také státní záruku na dluhy (jistinu a úroky) vyplývající z restrukturalizace dluhů k 31. prosinci 1993, které vznikly na základě minulých půjček poskytnutých v souladu s ustanoveními společné vyhlášky č. 1648/G.G.54/B.22/13.1.94.
(48)
Vyhláška č. 2003341/683/0025/17.2.94 prošla řadou změn zavedených vyhláškami č. 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996, 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998, 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999, 2/14774/0025/31.5.2000, 2/82257/0025/18.12.2000, 2/7555/0025/25.5.2001, 2/61352/0025/31.1.2002 a 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Všechny tyto dokumenty uplatňují státní záruku při provádění opatření stanovených různými vyhláškami, kterými se mění vyhláška č. 1648/B.22/13.1.1994 (viz 46. bod odůvodnění).
(49)
Ve výše uvedeném seznamu vyhláška č. 2/82257/0025/18.12.2000 upřesňuje, že jejích ustanovení mohou využít pouze podniky životaschopné jako takové (a ne pouze až po restrukturalizaci dluhů, jak uvádějí ostatní vyhlášky zmiňované v tomto rozhodnutí), což předpokládá, že se nejedná o podniky v obtížích.
(50)
Vyhláška č. 2041901/16.5.1989 poskytuje úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Evros, Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese.
(51)
Vyhláška č. 2078809/10.10.89 stanoví úrokovou subvenci ve výši tří procentních bodů (3 %) hrazenou ze společného účtu zřízeného zákonem č. 128/75 u dlužných zůstatků půjček na provozní kapitál poskytnutých počínaje 1. dubnem 1989 obchodním a řemeslným podnikům, které mají sídlo v prefekturách Rhodope, Xanthi a Samos.
(52)
Vyhlášky č. 9034/B.289/10.2.2003 a 37497/B.1232/2.6.2003 doplňují vyhlášky uvedené v 50. a 51. bodě odůvodnění tím, že upřesňují rozsah a některé technické parametry stanovených úvěrových subvencí.
III. DŮVODY, KTERÉ VEDLY K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(53)
U třech předmětných režimů měla Komise pochyby nejenom o neexistenci státních podpor, ale také o slučitelnosti podpor, o jejichž přítomnosti byla přesvědčena, s vnitřním trhem.
a) Odůvodnění prvního rozhodnutí o zahájení řízení
(54)
První řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že vyhlášky, jež jim posloužily jako právní základ, nebyly oznámeny, protože se domnívaly, že podpory, které tyto vyhlášky zavedly, nepředstavují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES; kromě toho dodaly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že v době poskytnutí půjček nebylo pravidlo de minimis použitelné v odvětví zemědělství a že vyhlášky sloužící jako právní základ předmětných podpor se týkaly podniků, které čelily potížím s likviditou, Komise soudila, že je podpory nutno analyzovat z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to počínaje okamžikem, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel týkajících se státní podpory ve formě záruk použitelných od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek.
b) Odůvodnění druhého rozhodnutí o zahájení řízení
(55)
Druhé řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
když byly řecké orgány požádány o vysvětlení ohledně předmětných podpor, uvedly, že i když neznají přesný počet příjemců, vztahuje se pravděpodobně na částky předmětných podpor pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že se pravidlo de minimis až do 1. ledna 2005 nevztahovalo na odvětví zemědělství, Komise neměla žádný údaj, který by jí umožnil zjistit, do jaké míry částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášky č. 66336/B.1398 a jejích změněných znění spadají do pole působnosti nařízení Komise (ES) č. 1860/2004 ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví (17), kterým se zavedlo pravidlo de minimis v odvětví zemědělství;
b)
vzhledem ke skutečnosti, že se výše uvedené vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, tj. počínaje 21. zářím 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
pokud jde stále o odvětví zemědělství, dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podporu ve formě záruk, a to od 21. září 1993;
d)
v odvětvích průmyslu a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neznaly počet příjemců opatření stanovených výše uvedenými vyhláškami a protože se prahy podpor vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo nutno analyzovat podpory rovněž na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od 21. září 1993; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v případě těchto stejných odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od 21. září 1993.
c) Odůvodnění třetího rozhodnutí o zahájení řízení
(56)
Třetí řízení bylo zahájeno z těchto kumulativních důvodů:
a)
v informacích, jež poskytly, řecké orgány stejně jako v případě obou prvních rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že předmětné částky měly pravděpodobně spadat pod pravidlo de minimis; kromě skutečnosti, že až do 1. ledna 2005 se pravidlo de minimis netýkalo odvětví zemědělství, neměla Komise k dispozici žádné údaje, které by jí umožnily posoudit, do jaké míry by částky obdržené zemědělskými podniky na základě vyhlášek, jež tvořily právní základ předmětného režimu, mohly spadat do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1860/2004;
b)
vzhledem k tomu, že se předmětné vyhlášky vztahovaly na podniky v obtížích, bylo nutno analyzovat podpory z hlediska různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z dotyčných vyhlášek, přičemž dostupné informace neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
c)
v odvětvích průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby bylo sice pravidlo de minimis použitelné, protože ale řecké orgány neposkytly informace o počtu příjemců podpor a protože se prahy podpory de minimis vypočítávají za období tří let a ne pro jednorázové opatření, nebylo možno zjistit, zda se na podpory stanovené výše uvedenými vyhláškami mohlo skutečně vztahovat pravidlo de minimis; v těchto souvislostech bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
d)
na odvětví těžby a loďařství se pravidlo de minimis vztahovalo až počínaje vstupem v platnost nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis (18); ovšem z důvodů uvedených v písmenu c) bylo rovněž nutno analyzovat podpory na základě různých pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena;
e)
v odvětví námořní dopravy nebylo pravidlo de minimis použitelné a podpory bylo rovněž nutno analyzovat na základě pravidel použitelných na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila od vstupu v platnost první z výše uvedených vyhlášek; dostupné informace ovšem neumožňovaly zjistit, zda byla tato pravidla dodržena
f)
v žádném z uvedených odvětví neumožňovaly dostupné informace zjistit, zda byla státní záruka poskytnuta při dodržení různých pravidel použitelných na státní podpory ve formě záruk, a to od okamžiku, kdy vstoupila v platnost první z výše uvedených vyhlášek;
g)
vyhláška č. 2041901/16.5.1989 a vyhlášky zmíněné ve výše uvedeném 50. a 51. bodě odůvodnění stanovily podpory pro jiné prefektury než Rhodope, Xanthi a Evros a nebylo možno zjistit, zda se u plánovaného systému zásahů jedná o rozšíření systému použitého u výše uvedených tří prefektur nebo o samostatný systém, a bez ohledu na zvažovaný případ nebylo také možno na základě dostupných informací zjistit, zda byly dodrženy normy použitelné na státní podporu (normy použitelné na regionální podporu nebo na pravidlo de minimis);
h)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly rozšíření systému zásahů použitého v prefekturách Rhodope, Xanthi a Evros, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory mohly spadat do rámce pravidla de minimis nebo zda by mohly být považovány za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích;
i)
za předpokladu, že by vyhlášky uvedené v písmenu g) představovaly samostatný systém zásahů, bylo vzhledem k neupřesnění této otázky v jejich ustanoveních nutno zvážit slučitelnost jeho použití na zdravé podniky a na podniky v obtížích, přičemž analýza dospěla k těmto závěrům:
-
pokud jde o podniky v obtížích, nebylo možno zjistit, zda by plánované podpory nemohly spadat pod pravidlo de minimis nebo zda by je nebylo možno považovat za slučitelné s ustanoveními, kterými se řídí poskytování podpor na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích,
-
pokud jde o zdravé podniky, nebylo možno zjistit, zda provozní kapitál vytvořený díky půjčce s poskytnutou úrokovou subvencí sloužil k financování způsobilých investic ve smyslu nařízení EU o regionálních podporách.
IV. PŘIPOMÍNKY ŘECKÝCH ORGÁNŮ K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
a) Připomínky řeckých orgánů k prvnímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(57)
Ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly řecké orgány následující:
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady;
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí opatření, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdá;
d)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Unie, čímž nedošlo k narušení hospodářské soutěže, a to tím spíše, že podniky, které byly příjemci podpory, musely být životaschopné; úroková subvence byla kromě toho financována ze zvláštního účtu mimo státní rozpočet;
e)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
f)
vyhláška č. 72742/B1723 (viz výše uvedený 42. bod odůvodnění) nevede k žádným dodatečným nákladům v porovnání s náklady vyvolanými vyhláškou, která tvoří základ předmětného režimu;
g)
uvolnění jištění na základě vyhlášky č. 2071670/11297 nelze považovat za podporu podniku, protože tato jištění jsou přizpůsobena výši restrukturalizovaných půjček a záruka řeckého státu navíc nepokrývá jakékoli náklady uložené vypůjčovatelům bankami;
h)
vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění se týkala obecně zpracovatelských podniků a nezmiňovala konkrétně zpracovatelské podniky v odvětví zemědělství, které byly pokryty nařízením Rady (EHS) č. 866/1990 ze dne 29. března 1990 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (19), nařízením Rady (ES) č. 951/1997 ze dne 20. května 1997 o zlepšení podmínek zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů (20) a nařízením Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (21); tato nařízení byla uplatněna zavedením operačních programů druhého a třetího rámce podpory Společenství; podniky, které investovaly a obdržely za tímto účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo; nebylo použito ani pravidlo de minimis, protože k získání dotace musely hospodářské subjekty provést práce a nést s nimi spojené náklady;
i)
odkaz na pravidlo de minimis slouží výlučně k dokreslení skutečnosti, že většina poskytnutých podpor nepřesáhla prahovou hodnotu de minimis, aniž by se přitom zvláště odkazovalo na odvětví zemědělství;
j)
kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhu“ nemá žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku provedené úvěrovou institucí, protože o způsobilosti k restrukturalizaci dluhu se rozhoduje ihned po vypracování studie životaschopnosti;
k)
restrukturalizace se týká starých půjček a na nové investice nebylo poskytnuto žádné financování;
l)
pokud jde o celkový grantový ekvivalent podpory na restrukturalizaci dluhů, drtivá většina podpor představovala nízké částky, u cílených oblastí (Kastorie a Euboia) se jednalo o znevýhodněné oblasti ve smyslu směrnice Rady 75/268/EHS ze dne 28. dubna 1975 o zemědělství v horských a znevýhodněných oblastech (22) a celá země je součástí cíle č. 1;
m)
úroková sazba použitá u nových půjček odpovídá sazbě u poslední emise státních dluhopisů a úroková subvence se netýká celé doby trvání restrukturalizované půjčky ale pouze prvních kritických roků, přičemž rozdíl sazeb není příliš významný (jeden až dva procentní body);
n)
režim trval od 30. června 1993 do 30. června 2003.
b) Připomínky řeckých orgánů k druhému rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(58)
Ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány předložily tyto argumenty, přičemž se ve většině případů jednalo o tvrzení již obsažená v jejich odpovědi na první rozhodnutí o zahájení řízení (viz předchozí bod odůvodnění):
a)
u seskupení půjček se jedná o správní nástroj, který pro veřejnou správu nepředstavuje vysoké náklady (k tomu dodávají, že cílem tohoto nástroje není selektivní poskytování podpor);
b)
výpočet úroků za období šesti měsíců již podpořila judikatura vnitrostátního nejvyššího soudu, který prohlásil čtvrtletní kapitalizaci za protiprávní a nevhodnou, protože je odpovědná za zhoršování zadlužení;
c)
během referenčního období zůstaly úrokové sazby v Řecku bez ohledu na úrokovou subvenci nadále mnohem vyšší než ve zbývající části Společenství;
d)
poskytnutí státní záruky nelze považovat za podporu, protože její použití provázejí podmínky, jež jsou pro dlužníky mimořádně tvrdé;
e)
úroky z prodlení a úrokové subvence byly financovány ze zvláštního účtu (účet zřízený zákonem č. 128/75) mimo státní rozpočet;
f)
poskytnutí období osvobození nelze považovat podporu, protože dluh a úroky přetrvávají: jedná se pouze o odložení splátek, jež lze odůvodnit hospodářskou situací;
g)
ustanovení ministerské vyhlášky 66336/B.1398/1993 a její změněná znění počítala s možností zásahu ve prospěch podniků usazených v prefekturách Florina a Kilkis bez výrazných nákladů pro veřejnou správu a za podmínky, že uvedené podniky jsou považovány za životaschopné; nenarušovala proto hospodářskou soutěž ve smyslu článku 87 Smlouvy o ES; kromě toho nelze zapomínat na to, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonie a že během referenčního období (devadesátá léta) značně trpěly nestabilitou a válečným stavem v tomto regionu;
h)
výše uvedená vyhláška k tomu odkazuje na průmyslové podniky a podniky s řemeslnou výrobou a podle řeckých orgánů se její ustanovení údajně netýkala zemědělských podniků.
c) Připomínky řeckých orgánů k třetímu rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení
(59)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 uvedly řecké orgány tyto argumenty:
a)
prefektury dotčené předmětnými vyhláškami se nacházely v obtížné hospodářské situaci poznamenané nízkým stupněm hospodářské činnosti a vyšší mírou nezaměstnanosti než ve zbylé části země, přičemž tyto okolnosti zhoršoval válečný stav v sousedních zemích (např. v Kosovu); k narušení hospodářské soutěže proto nemohlo dojít a podpory poskytnuté formou restrukturalizace dluhů a úvěrových subvencí mohly využít výjimky stanovené v čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES;
b)
podpory byly zaměřeny na vyřešení potíží v podobě nedostatečné dynamiky místních trhů, oslabení pracovního trhu, snížení poptávky a rovněž na dlouhodobý hospodářský rozvoj;
c)
pokud jde o tvrzení Komise, podle nějž mohlo údajně dojít k narušení podmínek obchodu v rámci Společenství vzhledem k silné hospodářské soutěži, jež existuje v odvětví zemědělství, se ze všech zkoumaných vyhlášek pouze vyhláška 1648/B22/13.1.1994 týká podniků s průmyslovým typem chovu; k tomu produkce masa v prefekturách Evros, Rhodope a Xanthi představovala v období 1995-2004 pouze malou část zemědělské produkce dotyčných prefektur a hrubý domácí produkt (HDP) těchto prefektur sice během šetřeného období vzrostl (jak v absolutních údajích, tak na obyvatele), ale zůstával přesto nadále značně pod vnitrostátním průměrem;
d)
vyhlášky č. 2041901/16.5.1989 a 2078809/1989, jež stanovily úrokové subvence u půjček na provozní kapitál podniků v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, stanovily také, že tyto podniky musí být před a po restrukturalizaci svých dluhů životaschopné;
e)
příslušné orgány v Řecku byly sice požádány, aby shromáždily údaje o skutečně poskytnutých podporách, nebyly ale schopny je poskytnout;
f)
úrokové subvence byly financovány z účtu zřízeného zákonem č. 128/75, který neobsahuje státní prostředky, protože se jedná o účet určený hlavně na přerozdělování finančních prostředků.
d) Dopisy řeckých orgánů ze dne 15. a 29. března 2011
(60)
V dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 řecké orgány především upřesnily konce platnosti výchozích vyhlášek, kterými se řídily předmětné režimy. Jedná se o tyto termíny:
a)
30. června 2003 v případě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia);
b)
30. června 2000 v případě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis);
c)
31. prosince 2005 v případě vyhlášky č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros);
d)
31. prosince 2004 v případě vyhlášky č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Rhodope, Evros, Xanthi, Dodecanese a ostrovy Lesbos, Samos a Chios).
(61)
Řecké orgány dále upřesňují, že kritérium životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů nepředstavovalo výlučně zohlednění životaschopnosti podniků po restrukturalizaci dluhů ale spíše celkové posouzení životaschopnosti podniků před a po restrukturalizaci.
(62)
Oba dopisy obsahují rovněž tabulky s uvedením grantového ekvivalentu předmětných podpor obdrženého každým podnikem-příjemcem, přičemž účelem tabulek je zdůraznit procentuální podíl podniků, u nichž by podpory mohly spadat do rámce režimu de minimis. Řecké orgány nicméně přiznávají, že u podpor poskytnutých na základě vyhlášek č. 2041901/16-5-1989 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros a ostrovy Samos, Lesbos, Chios a Dodecanese) a č. 1648/B.22/13.1.94 (prefektury Xanthi, Rhodope a Evros) zahrnují dostupné údaje pouze období 2004-2007. Údaje poskytnuté ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 69836/B1461 (prefektury Kastorie a Euboia) pokrývají období 1993-1998 a údaje ohledně podpor poskytnutých na základě vyhlášky č. 66336/B/398/14-9-1993 (prefektury Florina a Kilkis) období 1993-2001. Tyto údaje byly získány od bank, ale ne všechny na žádost odpověděly. Řecké orgány se přesto domnívají, že číselné údaje se blíží celkové částce poskytnutých podpor, protože banky, které reagovaly, představují hlavní poskytovatele úvěrů pro dotyčné prefektury. Podle nich analýza údajů prokazuje, že podpory zapadají do rámce prahové hodnoty de minimis v 73,55 až 99,46 % případů v závislosti na období a zvažované vyhlášce.
(63)
Řecké orgány nakonec upřesňují, že výrobní a zpracovatelské podniky zemědělských produktů a podniky uvádějící je na trh nebyly pro podpory způsobilé a že termín „důlní podniky“ ve skutečnosti znamená podniky těžící mramor a kámen.
V. HODNOCENÍ
V.I. EXISTENCE PODPORY
(64)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem. Bráno doslova odpovídají předmětné podpory této definici v tom smyslu, že jsou financovány státem nebo ze státních prostředků, že se týkají určitých podniků (podniků odvětví zemědělství, řemeslné výroby, průmyslu, hotelových služeb, těžby - viz 63. bod odůvodnění - a loďařství v uvedených prefekturách), které zvýhodňují opatřeními, jako je splátkový kalendář jejich půjček, snížení splátek v důsledku jejich rozložení v čase, úvěrové subvence nebo poskytnutí záruk, a že mohou ovlivnit obchod (23) a narušit hospodářskou soutěž (24).
(65)
Řecké orgány se samozřejmě pokusily prokázat, že předmětné podpory mohou spadat do rámce režimu de minimis, a nepředstavují proto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Ovšem kromě skutečnosti, že pravidlo de minimis nebylo během období platnosti vyhlášek, jež představují právní základ předmětných režimů, vždy použitelné na všechna dotyčná odvětví (což byl ostatně jeden z důvodů rozhodnutí o zahájení řízení), jsou tyto údaje i podle přiznání uvedených orgánů neúplné (viz 62. bod odůvodnění). Kromě toho se výše podpor de minimis liší podle jednotlivých odvětví (v odvětví průmyslu a v odvětví zemědělství nejsou stejné) a na základě poskytnutých tabulek se lze domnívat, že řecké orgány tento rozdíl zcela jasně nepochopily. Na rozdíl od tvrzení řeckých orgánů, podle nichž podniky výroby, zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů nebyly způsobilé pro předmětné režimy podpory, Komise zjišťuje, že z výše zmíněných tabulek jasně vyplývá, že některé podniky z těchto odvětví činnosti byly přesto příjemci podpor a že tyto podpory jsou považovány za podpory v rámci režimu de minimis, i když zjevně přesahují přípustnou prahovou hodnotu.
(66)
Komise připomíná, že každá jednotlivá podpora poskytnutá na základě režimu, který splňuje v okamžiku poskytnutí podmínky uvedené v použitelném nařízení o podpoře de minimis, je považována za podporu, jež nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(67)
V okamžiku, kdy řecké orgány začaly poskytovat předmětné podpory, pro odvětví zemědělství dosud neexistovaly předpisy Unie, kterými se řídí podpory de minimis.
(68)
První předpisy Společenství v této oblasti představují ustanovení nařízení (ES) č. 1860/2004 (25).
(69)
Podle nařízení (ES) č. 1860/2004, které zahrnuje jak zemědělskou prvovýrobu, tak zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů, neovlivňují podpory nepřesahující částku 3 000 EUR na příjemce a na tři roky obchod mezi členskými státy, nenarušují nebo nemohou narušit hospodářskou soutěž, a nespadají proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU.
(70)
Při použití článku 5 nařízení (ES) č. 1860/2004 platí stejné pro podpory poskytnuté před vstupem v platnost dotyčného nařízení, pokud tyto podpory splňují všechny podmínky stanovené v jeho článcích 1 a 3.
(71)
Dne 1. ledna 2008 bylo nařízení (ES) č. 1860/2004 nahrazeno nařízením Komise (ES) č. 1535/2007 ze dne 20. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v produkčním odvětví zemědělských produktů (26), kterým se zvýšila částka podpory de minimis na 7 500 EUR na příjemce a období tří fiskálních hospodářských roků, a to bez ohledu na formu a cíle podpor při maximální částce na členský stát, která odpovídá 0,75 % hodnoty roční produkce.
(72)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1535/2007 uvádí, že „[…] nařízení se vztahuje na podporu poskytnutou před 1. lednem 2008 podnikům produkčního odvětví zemědělských produktů, pokud tato podpora splňuje všechny podmínky stanovené v článcích 1, 2, 3 a 4, s výjimkou požadavku výslovného odkazu na toto nařízení uvedeného v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci“. Nařízení se ovšem vztahuje pouze pro zemědělskou prvovýrobu.
(73)
Pravidlo de minimis použitelné od 1. ledna 2007 v oblasti zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů je stanoveno v nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2007 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (27).
(74)
Ustanovení čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 1998/2006 stanoví částku, do jejíž výše podpora neovlivňuje obchod mezi členskými státy, nenarušuje nebo nemůže narušit hospodářskou soutěž, a nespadá proto pod čl. 107 odst. 1 SFEU, na 200 000 EUR.
(75)
Ustanovení čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1998/2006 uvádí, že „toto nařízení se […] použije na podpory poskytnuté před jeho vstupem v platnost podnikům provozujícím zpracovávání a uvádění na trh zemědělských produktů, jestliže podpora splňuje veškeré podmínky stanovené v článku 1 a 2. ...“.
(76)
V těchto souvislostech nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
v případě zemědělské prvovýroby: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 7 500 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1535/2007;
b)
v případě zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 3 000 EUR za tříleté období, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1860/2004, nebo 200 000 EUR za období tří fiskálních roků, pokud byly v okamžiku jejich udělení v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1998/2006.
(77)
Komise ovšem zdůrazňuje, že ustanovení nařízení (ES) č. 1998/2006 a (ES) č. 1535/2007 nemohou využívat podniky v obtížích.
(78)
V jiných odvětvích, než je zemědělství (což v tomto konkrétním případě znamená v různých odvětvích uvedených v tomto rozhodnutí s výjimkou odvětví loďařství, o němž bude pojednáno níže v 80. a 81. bodě odůvodnění (28)), bylo použitelné v okamžiku, kdy byly předmětné podpory poskytnuty, pravidlo de minimis stanovené ve sdělení Komise ze dne 20. května 1992 s názvem „Rámec Společenství pro podpory malým a středním podnikům z roku 1992“ (29) (dále jen „rámec Společenství z roku 1992“). Sdělení stanovilo, že „[…] vyplacení ad hoc podpor nepřesahujících částku 50 000 ecu na daný druh výdajů a režimy, na jejichž základě je částka podpory, již může získat podnik pro daný typ výdajů za tříleté období, omezena na tuto výši, nemusí být nadále oznamovány podle čl. 93 odst. 3 [Smlouvy o ES] (30) za podmínky, že poskytnutí podpory nebo podmínky režimu obsahují výslovné ustanovení, které stanoví, že dodatečná podpora poskytnutá stejném podniku na stejný druh výdajů z jiných zdrojů financování nebo v rámci jiných režimů nesmí zvýšit celkovou částku, jejímž je podnik příjemcem, na hranici přesahující prahovou hodnotu ve výši 50 000 ecu. …“. Toto pravidlo bylo následně předefinováno ve sdělení Komise o podpoře de minimis (31) z roku 1996 (dále jen „sdělení z roku 1996“), které stanovilo výši podpory de minimis na 100 000 ecu za stejné období, a poté v nařízení (ES) č. 69/2001, které stanovilo tuto částku na 100 000 EUR za stejné období.
(79)
Vzhledem k termínům ukončení platnosti analyzovaných režimů (poslední k 31. prosinci 2005) a k nemožnosti zpětného uplatnění předpisů, pokud jde o odvětví uvedená v 78. bodě odůvodnění, nebude Komise považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují na příjemce:
a)
50 000 ecu za tři roky během období od 19. srpna 1992 do 5. března 1996, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s ustanoveními rámce z roku 1992;
b)
100 000 ecu/EUR za tři roky během období od 6. března 1996 do 1. února 2001, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními sdělení z roku 1996;
c)
100 000 EUR za tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(80)
Pokud jde o odvětví loďařství, pravidlo de minimis je použitelné pouze od vstupu v platnosti nařízení (ES) č. 69/2001.
(81)
Komise proto nebude považovat za státní podporu podpory poskytnuté na základě analyzovaných vyhlášek, které nepřesahují částku 100 000 EUR na příjemce a tři roky během období od 2. února 2001 do 31. prosince 2005, pokud tyto podpory byly v okamžiku jejich poskytnutí v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 69/2001.
(82)
Ostatní tvrzení, kterými řecké orgány odůvodňují neexistenci státní podpory, nemůže Komise přijmout z následujících důvodů, které platí v každém případě, kdy jsou tato tvrzení použita:
a)
tvrzením, že seskupení půjček nevede k vysokým nákladům pro veřejnou správu (viz zejména 57. bod odůvodnění písm. a) a 58. bod odůvodnění písm. a)), řecké orgány uznávají, že opatření znamená pro stát náklad, tj. zapojuje státní prostředky;
b)
až do vstupu v platnost sdělení o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk (32) (dále jen „sdělení z roku 2000“) byly všechny záruky považovány za obsahující prvek státní podpory (viz 105. bod odůvodnění písm. a)); sdělení z roku 2000 stanoví, že záruku lze považovat za prostu státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, pokud se u příjemců nejedná o vypůjčovatele ve finančních obtížích a pokud by v zásadě mohli získat půjčku na finančních trzích za tržních podmínek bez zásahu státu, jestliže jsou záruky spojeny s konkrétní finanční operací, týkají se určité maximální částky, nepokrývají více než 80 % splatného zůstatku půjčky nebo jiného finančního závazku (s výjimkou investičních dluhopisů a podobných nástrojů), nejsou neomezené, pokud jsou podmínky režimu stanoveny na základě realistického posouzení rizik ohledně zajištění co nejpravděpodobnějšího vlastního financování pomocí pojistného hrazeného podniky-příjemci, pokud režim určuje způsoby poskytování záruk a stanoví, že jeho obecné financování bude předmětem přezkumu nejméně jednou za rok a pokud pojistné kryje jak běžná rizika spojená s poskytnutím záruky, tak správní náklady režimu a umožňuje běžné odměňování výchozího kapitálu případně poskytnutého státem pro rozběh režimu; řecké orgány ovšem neposkytly žádnou informaci, která by potvrzovala přijatelnost tohoto scénáře v tomto konkrétním případě;
c)
pokud jde o hospodářskou soutěž, nepředstavuje poskytnutí období osvobození (viz 57. bod odůvodnění písm. e) a 58. bod odůvodnění písm. f)) pouze časové posunutí splátek, protože se jím snižuje splátková zátěž v konkrétním okamžiku a příjemci se poskytuje dočasné finanční ulehčení;
d)
přestože účet zřízený zákonem č. 128/75, který se používá pro financování úrokových subvencí (viz 57. bod odůvodnění písm. d), 58. bod odůvodnění písm. e) a 59. bod odůvodnění písm. f)), nebyl, jak uvádějí samy řecké orgány, zahrnut do rozpočtu řeckého státu, představuje státní prostředek (33);
e)
poskytnutí úrokové subvence u půjček poskytuje podnikům, které jsou jejím příjemcem, zvýhodnění, i když jsou úrokové sazby v zemi vysoké;
f)
přestože uvolnění jištění poskytovaných pro získání záruky (viz 57. bod odůvodnění písm. g)) nepředstavuje podle vyhlášky č. 2071670/11297 pro řecký stát žádný přímý výdaj, obsahuje prvek podpory, protože stát tím, že s touto možností počítá, nejenom poskytuje podnikům-příjemcům možnost získání kapitálu, ale ruší zároveň kompenzační opatření požadované pro získání své záruky;
g)
skutečnost, že v Řecku byly údajně vysoké úrokové sazby (viz 57. bod odůvodnění písm. d)), neznamená nepřítomnost podpory v tom smyslu, že bez ohledu na hospodářské okolnosti, za nichž došlo k restrukturalizacím dluhů s úrokovými subvencemi, už pouhá skutečnost jejich poskytnutí se rovná zbavení příjemců zátěže, kterou by musely za běžných okolností nést při výkonu své činnosti.
(83)
Vzhledem ke všem těmto důvodům nezbývá Komisi než dospět k závěru, že podpory, které nesplňují prahové hodnoty a podmínky pro poskytování podpor de minimis uvedených v 68. až 81. bodě odůvodnění, spadají do oblasti působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
V.II. SLUČITELNOST PODPORY
(84)
V případech stanovených v čl. 107 odst. 2 a 3 SFEU mohou být ovšem určité podpory uplatněním výjimky považovány za slučitelné s vnitřním trhem.
(85)
V tomto konkrétním případě je nutno v rámci každého zahájeného řízení přezkoumat, jakou výjimku by bylo možno uplatnit podle jednotlivých dotčených odvětví (při odlišení odvětví zemědělství a ostatních odvětví).
V.II.1 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR KASTORIE A EUBOIA, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM PRVNÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(86)
Vzhledem k povaze poskytnutých podpor je jedinou výjimkou, o které lze uvažovat při odůvodnění jejich slučitelnosti s vnitřním trhem, výjimka, s níž počítá čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a podle níž lze považovat za slučitelné s vnitřním trhem podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(87)
Jelikož se u předmětných podpor jedná o neoznámené podpory, je nutno pro použití této výjimky, aby byly v souladu s pravidly o státní podpoře, jež platila v okamžiku jejich poskytnutí. Podle údajů poskytnutých řeckými orgány trval předmětný režim od 30. června 1993 do 30. června 2003. Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude proto analyzována na základě předpisů o státní podpoře použitelných během tohoto období.
(88)
Jedním z důvodů, které vedly Komisi k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je, že podpory se zdály být určeny pro podniky v obtížích. V této věci řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 uvedly, že kritérium „životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů“ nemělo žádný vliv na celkové posouzení životaschopnosti podniku, které provedla úvěrová instituce, protože o způsobilosti k restrukturalizaci se rozhodovalo okamžitě po vypracování studie životaschopnosti. Toto tvrzení bylo opakováno v dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 (viz 61. bod odůvodnění).
(89)
Komise se domnívá, že toto vysvětlení neumožňuje dospět k závěru, že podpory nebyly poskytovány podnikům v obtížích, protože se sice, jak tvrdí řecké orgány, o způsobilosti k restrukturalizaci dluhů rozhodovalo ihned po vypracování studie životaschopnosti, ale samotná studie byla zaměřena na výhledy životaschopnosti příjemců po provedení restrukturalizace dluhů, což znamená, že zájemci-příjemci se mohli nacházet v okamžiku provádění studie v potížích a přitom být do režimu zahrnuti, protože subjekt provádějící studii mohl odhadnout možnosti návratu k životaschopnosti po restrukturalizaci dluhů (Komise tento prvek ostatně zdůraznila ve 23. bodě odůvodnění svého rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, protože se preambule vyhlášky č. 2045909/7931/0025 zmiňovala o nutnosti podpořit podniky prefektur Kastorie a Euboia, které čelí potížím s likviditou).
i) Předpisy použitelné na podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích během zvažovaného období
I. Období od 1. října 1993 do 31. prosince 1997
(90)
Podpory podnikům v obtížích podléhají určitému počtu pravidel. V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461 Komise prováděla politiku, na jejímž základě považovala v odvětví zemědělství tyto podpory za provozní, jež mohly být prohlášeny za slučitelné s vnitřním trhem pouze za splnění třech následujících podmínek:
a)
předmětné podpory se musely týkat finančních nákladů půjček uzavřených za účelem financování již provedených investic;
b)
kumulovaný grantový ekvivalent podpor případně poskytnutých u předem dojednaných půjček a předmětných podpor nesměl přesáhnout obecně přijímané míry, tj.:
i)
u investic na úrovni zemědělské prvovýroby: 35 nebo 75 % v znevýhodněných oblastech ve smyslu směrnice 75/268/EHS,
ii)
u investic na úrovni zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů: 55 nebo 75 % v oblastech cíle 1 u projektů, které jsou v souladu s odvětvovými programy nebo jedním z cílů článku 1 nařízení (EHS) č. 866/90 (34), a 35 % (nebo 50 % v oblastech cíle 1) u ostatních projektů za podmínky, že nejsou vyloučeny z výběrových kritérií stanovených v bodě 2 přílohy rozhodnutí Komise 90/342/EHS ze dne 7. června 1990 o přijetí výběrových kritérií pro investice do zlepšení zpracovatelských a marketingových podmínek pro zemědělské a lesnické produkty (35) (či rozhodnutí 94/173/ES (36), které jej nahradilo);
c)
předmětné podpory musí následovat po úpravách sazeb nových půjček provedených za účelem zohlednění kolísání hodnoty peněz (výše podpor musí být nižší nebo se rovnat změně sazeb u nových půjček) a musí se týkat zemědělských hospodářství, u kterých existují záruky životaschopnosti, a to zejména v případech, kdy by finanční zátěž vyplývající ze stávajících půjček byla takové míry, že by u hospodářství existovalo riziko ohrožení či dokonce úpadku.
(91)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány uvedly, že se vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění týkají zpracovatelských podniků obecně, že tato vyhláška se nijak zvláště nezmiňuje o zpracovatelských podnicích odvětví zemědělství, které jsou pokryty nařízeními (EHS) č. 866/90, (ES) č. 951/97 a (ES) č. 1257/1999, že celé území země patří k cíli 1 a že podniky, které investovaly a získaly za tím účelem podporu od ministerstva zemědělství, rozvoje a výživy, nemohly využít restrukturalizace dluhů, protože se s tím nepočítalo. Pokud jde o celkový grantový ekvivalent restrukturalizace dluhů, dodávají, že drtivá většina podpor představovala nízké částky a že restrukturalizace dluhů se týká starých půjček, a tím pádem již provedených investic.
(92)
Upřesnění poskytnutá řeckými orgány v prvé řadě Komisi neumožňují vyloučit, že zpracovatelské podniky odvětví zemědělství nemohly být příjemci podpor na základě vyhlášky č. 69836/B1451 a jejích změněných znění, protože skutečnost, že dotyčné podniky nejsou zvláště zmiňovány, automaticky neznamená, že nepatří do obecné kategorie zpracovatelských podniků (průmyslových podniků), které spadají do oblasti působnosti vyhlášky.
(93)
Pokud jde o dodržení podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, Komise zjišťuje, že vyhláška č. 69836/B1451 a její změněná znění pokrývala restrukturalizaci půjček, jež se mohly týkat jak investic, tak provozního kapitálu.
(94)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s investiční činností, upřesnění poskytnutá řeckými orgány umožňují Komisi konstatovat, že podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a) je splněna, protože se tyto půjčky týkaly již provedených investic.
(95)
Komise může rovněž považovat druhou možnost podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. c) za splněnou, protože podniky-příjemci musí být po restrukturalizaci dluhů životaschopné na základě posouzení provedeného finančními institucemi.
(96)
Komise ale nemůže na základě informací, které má k dispozici, dospět k závěru o nezpochybnitelném dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 upřesnily, že se na podniky zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů vztahovala mimo jiné nařízení (EHS) č. 866/90 a (ES) č. 951/97 a že tato nařízení byla uplatněna při dodržení jejich ustanovení, což znamená, že podpory již mohly být poskytnuty ve výši maximální povolené míry stanovené dotyčnými nařízeními (75 % pro oblasti cíle 1, k nimž Řecko patří) a že uplatnění předmětného režimu v tomto konkrétním případě mohlo vést kvůli kumulování podpor k překročení této míry.
(97)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček spojených s vytvořením provozního kapitálu, k provádění předmětného režimu také nemohlo dojít při dodržení všech podmínek stanovených v 90. bodě odůvodnění, protože první ze stanovených podmínek (písmeno a) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
II. Období od 1. ledna 1998 do 30. června 2000
(98)
V roce 1997 byly podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění nahrazeny ustanoveními sdělení Komise s názvem „Pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích“ (dále jen „pokyny z roku 1997“) (37). V bodě 4.4 dotyčných pokynů se stanoví, že „pokud jde o odvětví zemědělství, jsou [pokyny] použitelné od 1. ledna 1998 na nové státní podpory a na stávající podpory od stejného dne nebo, pokud Komise zahájila v těchto souvislostech vůči jednomu nebo více členských států řízení podle čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES], ode dne přijetí konečného rozhodnutí Komisí na základě čl. 93 odst. 2 Smlouvy [o ES] týkajícího se dotyčného členského státu či členských států“.
(99)
Pokyny z roku 1997, které byly pro odvětví zemědělství zcela nové, stanovily mimo jiné toto:
a)
pokud jde o podpory na záchranu: poskytování podpor likvidity z akutních sociálních důvodů ve formě úvěrových záruk nebo splatných úvěrů se sazbou odpovídající tržní sazbě, v částce omezené na výši nezbytně nutnou k provozování podniku (např. pokrytí mzdových nákladů a zajištění běžného zásobování) a dobu rovněž nezbytně nutnou ke stanovení nezbytných a možných opatření na ozdravení, aniž by došlo k destabilizaci průmyslové nebo zemědělské situace v ostatních členských státech;
b)
pokud jde o podpory na restrukturalizaci: poskytování podpor spojených s prováděním restrukturalizačního plánu zaměřeného na omezení nebo nezvratné uzavření výrobních kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví (omezení kapacit musí být dodatečné ke každému omezení, ke kterému by došlo v případě neexistence podpory na restrukturalizaci) s jedinou výjimkou v případech, kdy by se rozhodnutí přijatá ve prospěch všech příjemců během následných dvanáctiměsíčních období netýkala celkově určitého množství produktu nepřesahujícího stanovený procentuální podíl na celkové roční produkci tohoto produktu v zemi (3 % u opatření cílených na určitou kategorii produktů nebo hospodářských subjektů a 1,5 % u opatření necílených).
(100)
Členské státy měly možnost požádat o provádění těchto zemědělských ustanovení namísto ustanovení stanovených pokyny z roku 1997 pro jiná odvětví než zemědělství, která spadala do oblasti jejich působnosti (pro tato jiná odvětví platila velmi přísná kritéria, a to zejména v oblasti restrukturalizačního plánu a příspěvku příjemce na restrukturalizaci - viz mimo jiné kapitola b) „nezemědělské odvětví“, body 109 až 121).
(101)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1997, nebo-li za dodržení buď podmínek popsaných výše v 99. bodě odůvodnění písm. b), nebo za dodržení podmínek stanovených pro jiná odvětví než zemědělství (předložení restrukturalizačního plánu s výhledem na návrat k životaschopnosti v přiměřené době a vycházejícímu z realistických předpokladů, se zmírněním dopadů podpor na konkurenční subjekty, při dodržení zásady jediné podpory, provázenému omezením kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit v odvětví, zaručujícímu proporcionalitu mezi podporou a náklady na restrukturalizaci a výhodami z ní plynoucími a s pokrytím jejích sociálních nákladů).
III. Období od 1. července 2000 do 30. června 2003
(102)
Pokyny z roku 1997 byly nahrazeny dne 9. října 1999 pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích (dále jen „pokyny z roku 1999“) (38). V bodě 6.3 pokynů z roku 1999 je uvedeno, že „členské státy musí upravit své stávající režimy podpory na záchranu a restrukturalizaci, které mají zůstat v platnosti po 30. červnu 2000, aby je přizpůsobily … pokynům … po tomto dnu“. Kromě toho, „aby Komise mohla kontrolovat postup úprav, členské státy jí musí předložit seznam těchto režimů do 31. prosince 1999. Následně jí musí, v každém případě do 30. června 2000, poskytnout informace postačující k tomu, aby jí umožnily kontrolovat, zda jsou režimy skutečně upraveny v souladu s … pokyny“.
(103)
Pokyny z roku 1999 obsahovaly rovněž zvláštní kapitolu věnovanou restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví zemědělství. V porovnání s kapitolou pokynů z roku 1997 definovala tato kapitola nadbytečnou strukturální kapacitu odvětví, omezila výjimku uvedenou v 99. bodě odůvodnění písm. b) na podniky prvovýroby (což znamená, že pododvětví zpracování a uvádění na trh zemědělských produktů automaticky podléhalo povinnosti snížení kapacit) a učinila platnou zásadu jediné podpory, podle níž podpory na restrukturalizaci mohou být poskytnuty pouze jednou.
(104)
V dopise ze dne 9. srpna 2004 řecké orgány neposkytly žádnou informaci, která by Komisi umožnila konstatovat, že došlo k přizpůsobení režimu podpor těmto ustanovením a že během zvažovaného období byly proto podpory poskytovány za dodržení příslušných podmínek pokynů z roku 1999, nebo-li po předložení restrukturalizačního plánu stanovujícímu zejména omezení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit a případně omezenou výjimku uvedenou ve 103. bodě odůvodnění, a to na základě zásady jediné podpory.
ii) Záležitost záruk
(105)
Další oblast, kvůli které Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, je otázka slučitelnosti podpor poskytnutých formou záruk. Řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 vyjádřily několik připomínek (viz 57. bod odůvodnění písm. c) a g)). Komise soudí, že tyto připomínky vyžadují následující poznámky:
a)
pokud jde o písmeno c), skutečnost, že poskytnutí záruky provázejí přísné podmínky, sama o sobě neznamená nepřítomnost státní podpory: pravidla použitelná během trvání předmětného režimu a uvedená v dopisech členským státům SG(89) D/4328 ze dne 5. dubna 1989 a SG(89) D/12772 ze dne 12. října 1989 a rovněž v bodě č. 38 sdělení Komise členským státům o použití článků 92 a 93 Smlouvy a článku 5 směrnice Komise 80/723/EHS na veřejné podniky v odvětví průmyslu (39) naopak jasně stanoví, že „[…] každá záruka poskytnutá státem přímo nebo prostřednictvím jím pověřených finančních institucí spadá do působnosti čl. 92 odst. 1 Smlouvy o ES“, a vyžadují uplatnění podmínek, které mohou vést až k likvidaci podniku; výše uvedené dopisy byly sice v roce 2000 nahrazeny sdělením o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory ve formě záruk, jež počítalo se scénářem, který umožňuje dospět k závěru o nepřítomnosti státní podpory, ale řecké orgány ve svém dopise ze dne 9. srpna 2004 neposkytly žádné informace, jež by umožnily dospět k závěru, že poskytnuté záruky lze zahrnout do tohoto scénáře;
b)
i v případě, kdy by řecké orgány poskytly informace za účelem prokázání, že poskytnuté záruky spadají do scénáře o nepřítomnosti podpory, Komise by tento scénář nemohla schválit už jenom proto, že jej lze použít pouze, pokud podniky-příjemci nejsou ve finančních obtížích;
c)
pokud jde o písm. g), skutečnost, že záruka nepokrývá některé náklady, nepředstavuje v žádném případě důkaz o dodržení všech podmínek, které umožňují dospět k závěru o slučitelnosti podpory obsažené v poskytnutí záruky s vnitřním trhem; navíc je nutno konstatovat, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 nepotvrzuje jejich dodržení.
(106)
Po tomto upřesnění Komise spíše soudí, že záruky představovaly během trvání předmětného režimu jeden z prvků souboru nástrojů poskytování podpor podnikům v obtížích, a jejich slučitelnost je proto spojena se slučitelností celého procesu restrukturalizace, k němuž, jak dostatečně ukazuje analýza v 94. až 104. bodě odůvodnění, řecké orgány neposkytly žádné informace, jež by umožnily Komisi zbavit se pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (tyto úvahy ohledně záruk platí pro všechna tři řízení uvedená v tomto rozhodnutí a pro všechna uváděná odvětví s výjimkou záruk stanovených vyhláškou 2/82257/0025/18.12.2000, které budou předmětem odděleného přezkumu vzhledem k použitému kritériu životaschopnosti, tj. životaschopnosti před restrukturalizací dluhů).
(107)
Ostatní tvrzení rozváděná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 (použitá úroková sazba, záležitost existence či neexistence dodatečných výdajů vyvolaných vyhláškami tvořícími právní základ režimu, periodicita úroků) nepřinášejí žádné skutečnosti, které by mohly změnit výše vysvětlené stanovisko Komise.
(108)
Protože informace poskytnuté řeckými orgány neumožňují odstranit pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, může Komise pouze dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
b) Nezemědělské odvětví
(109)
Stejně jak tomu učinila pro odvětví zemědělství, musí Komise analyzovat předmětné podpory na základě pravidel použitelných pro státní podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(110)
V okamžiku vstupu v platnost vyhlášky č. 69836/B1461, tj. 1. října 1993, byla dotyčná pravidla stanovena v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže, a to zejména v bodech č. 177, 227 a 228 této zprávy.
(111)
Bod č. 117 zprávy uvádí, že v případě, kdy se mohou opatření na záchranu ukázat jako nutná pro poskytnutí odkladu, během nějž začnou být prováděna dlouhodobá řešení obtíží daného podniku, nesmí být těchto opatření využito k tomu, aby se zabránilo nutným snížením kapacit, a smí se jich proto použít pouze v případech, kdy jsou nutná pro vyřešení akutních sociálních potíží.
(112)
Bod č. 227 zprávy upřesňuje, že podpory na záchranu lze z hlediska Smlouvy odůvodnit, pokud jsou vázány na restrukturalizaci prováděnou s cílem trvale konsolidovat situaci dotyčných podniků a/nebo regionů v obtížích a pokud mají dostatečně regionální nebo odvětvovou povahu, aby bylo možno posoudit jejich dopady.
(113)
Bod č. 228 zprávy upřesňuje podrobněji stanovisko Komise ohledně podpor na záchranu a stanoví, co mají představovat „průvodní podpory“.
(114)
Podpory na záchranu musí:
a)
spočívat v podporách likvidity formou úvěrových záruk nebo záruk za splatné úvěry s úrokovou sazbou rovnající se sazbě tržní;
b)
omezit se ve své výši na částku nezbytně nutnou pro další zajištění mzdových nákladů a běžného zásobování;
c)
být vypláceny pouze po dobu nutnou (obvykle šestiměsíční) na určení nezbytných a možných opatření ozdravění;
d)
být odůvodněny akutními sociálními potížemi, aniž by zachování podniku, jež umožňují, vedlo k destabilizaci průmyslové situace v ostatních členských státech.
(115)
Průvodní podpory musí být úzce podmíněny provedením řádně strukturovaného programu restrukturalizace/přeměny činnosti schopným skutečně obnovit v dlouhodobém výhledu konkurenceschopnost předmětné produkce a musí být omezeny na míru a výši nezbytně nutné k zajištění rovnováhy podniku během nevyhnutelného přechodného období do doby, než podobný program přinese své výsledky, což znamená období značně omezené a s dostatečnou sestupností.
(116)
Tyto podmínky byly nahrazeny pokyny Společenství o státní podpoře na záchranu a restrukturalizaci podniků v nesnázích z roku 1994 (40), které vstoupily v platnost dne 23. prosince 1994 (dále jen „pokyny z roku 1994“), následně pokyny z roku 1997, které vstoupily v platnost dne 1. ledna 1998, a konečně pokyny z roku 1999, které se staly použitelnými počínaje 1. červencem 2000, a to při zohlednění období na přizpůsobení režimů podpory poskytnutého členským státům (viz 98. a 102. bod odůvodnění).
(117)
Pokyny z roku 1994 potvrzují politiku prováděnou Komisí v oblasti podpor na záchranu (viz 114. bod odůvodnění) a definují přesněji obsah a důsledky restrukturalizačních plánů, které se mají předkládat (výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit v případě nadbytečných strukturálních kapacit dotyčného odvětví, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace, pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace).
(118)
V nezemědělském odvětví potvrzují pokyny z roku 1997, které jsou výsledkem pravidelného přezkumu politiky prováděné Komisí v oblasti záchrany a restrukturalizace podniků v obtížích, obsah pokynů z roku 1994.
(119)
Pokyny z roku 1999 zpřísňují podmínky poskytování podpor na záchranu tím, že zavádějí přesnou lhůtu pro předložení restrukturalizačního plánu. V oblasti restrukturalizace jsou přísnější zejména s ohledem na malé a střední podniky a stanoví možnost požadovat snížení kapacit i v případě, kdy v odvětví nadbytečné strukturální kapacity neexistují.
(120)
Vzhledem k tomu, že vysvětlení poskytnutá řeckými orgány v jejich dopise ze dne 9. srpna 2004 platí jak pro odvětví zemědělství, tak pro nezemědělské odvětví, může Komise jen konstatovat, stejně jak to již učinila pro odvětví zemědělství, že žádná z informací poskytnutých řeckými orgány neumožňuje zjistit, zda byly dodrženy různé podmínky stanovené v pokynech z roku 1994, 1997 a 1999 (stačí jen uvést, že nic nenasvědčuje tomu, že by podniky-příjemci předložily jakýkoli restrukturalizační plán obsahující nutná kompenzační opatření). Toto zjištění platí rovněž pro dodržení ustanovení popsaných v osmé zprávě o politice hospodářské soutěže.
(121)
Bez podkladů, které by potvrzovaly dodržení výše uvedených podmínek, není Komise schopna zjistit, zda podpory byly poskytnuty následně po předložení restrukturalizačního plánu vykazujícího všechny náležitosti stanovené v různých výše zmíněných předpisech (k nimž patří zejména výhledy na návrat k životaschopnosti v přiměřené době na základě realistických předpokladů, zmírnění dopadů podpor na konkurenční subjekty, zásada jediné podpory, snížení kapacit, proporcionalita mezi podporou a náklady a výhodami restrukturalizace a pokrytí sociálních nákladů restrukturalizace). Nemůže se proto zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a může tak dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.2 PODPORY PODNIKŮM PREFEKTUR FLORINA A KILKIS, JEŽ BYLY PŘEDMĚTEM DRUHÉHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
a) Odvětví zemědělství
(122)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 řecké orgány uvedly, že základní vyhláška, jíž se řídí poskytování podpor (vyhláška č. 66336/B.1398/1993), odkazuje na průmyslové podniky a podniky řemeslné výroby a že se její ustanovení netýkala žádného zemědělského podniku.
(123)
Komise bere na vědomí tato upřesnění a soudí proto, že nemusí analyzovat předmětný režim na základě pravidel o státní podpoře platných pro odvětví zemědělství v okamžiku poskytnutí podpor.
b) Nezemědělské odvětví
(124)
Komise, jež se při zahájení řízení domnívala, že režim byl plánován pro podniky v obtížích, jelikož vyhláška č. 66336/B.1398/1993 stanoví, že podniky musí být po restrukturalizaci životaschopné (což neumožňovalo vyloučit obtížný stav v okamžiku rozhodnutí o způsobilosti pro získání podpory), musí přezkoumat slučitelnost předmětných podpor na základě pravidel, která platila pro podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku jejich poskytnutí.
(125)
Pravidla, jež platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v okamžiku poskytnutí předmětných podpor, byla postupně ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokyny z roku 1994 a pokyny z roku 1997.
(126)
Pokud jde o dodržení ustanovení bodů č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže, pokynů z roku 1994 a pokynů z roku 1997, poskytly řecké orgány ve svém dopise ze dne 18. srpna 2005 stejná vysvětlení jako v případě zdůvodnění poskytnutí podpor v prefekturách Kastorie a Euboia (tvrzení řeckých orgánů popsaná v 57. bodě odůvodnění písm. a) až f) jsou již uvedena v 56. bodě odůvodnění písm. a) až e)). Analýza provedená Komisí v 110. až 121. bodě odůvodnění je proto v tomto konkrétním případě nadále platná, což znamená, že Komise není schopna se zbavit pochyb, jež vyjádřila při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, a že může dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(127)
V dopise ze dne 18. srpna 2005 se řecké orgány rovněž pokusily zdůvodnit předmětné podpory skutečností, že prefektury Florina a Kilkis sousedí s bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a že místní podniky velmi trpěly nestabilitou a válečným stavem v regionu.
(128)
Kvůli tomuto odkazu na mimořádné události by snad bylo možno uplatnit výjimku stanovenou v čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU, podle níž jsou s vnitřním trhem slučitelné podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi. Řecké orgány ovšem neposkytly žádný prvek analýzy, který by dokládal zmiňované potíže podniků obou prefektur a příčinnou souvislost s nestabilitou v regionu vyvolanou událostmi v Jugoslávii. Komise kromě toho nemá k dispozici informace, jež by mohly dokládat, že by se události zmiňované řeckými orgány mohly projevovat po celou dobu trvání režimu. Komise si konečně také klade otázku, proč se režim týkal jen některých odvětví hospodářství obou prefektur, když by zmiňované události měly mít logicky dopad na všechny místní podniky ve všech odvětvích.
(129)
Vzhledem k těmto skutečnostem Komise také nechápe, jak by předmětný režim podpor mohl být způsobilý pro uplatnění výjimky stanovené čl. 107 odst. 2 písm. b) SFEU. Může proto opět dojít pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
V.II.3 PODPORY TÝKAJÍCÍ SE PREFEKTUR RHODOPE, EVROS, XANTHI A DODECANESE, KTERÉ BYLY PŘEDMĚTEM TŘETÍHO ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(130)
Vzhledem k tomu, že Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že na základě informací, které má k dispozici, nemůže rozhodnout, zda obě vyhlášky z roku 1989 a následující, které jsou uvedeny ve výše uvedeném 50. až 52. bodě odůvodnění, představují nezávislý režim podpor nebo zda se jedná o nedílnou součást celkového systému analyzovaného v různých zahájených řízeních, a vzhledem k tomu, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly v tomto ohledu žádné vysvětlení, bude slučitelnost podpor stanovených vyhláškami s vnitřním trhem přezkoumána odděleně. Záruky stanovené vyhláškou č. 2/82257/0025/18.12.2000 (viz 49. bod odůvodnění) budou rovněž předmětem odděleného přezkumu, protože tato vyhláška stanoví, že podniky-příjemci musí být povinně životaschopné a nikoli životaschopné až po restrukturalizaci, jak je tomu v ostatních uváděných případech.
(131)
Pokud jde o vyhlášky uvedené ve 44. až 52. bodě odůvodnění, bude se analýza skládat ze dvou základních oblastí, a to zemědělské a nezemědělské, jak tomu bylo také v případě režimů, jichž se týkala dvě první rozhodnutí o zahájení řízení, přičemž nezemědělská oblast bude rozdělena na několik částí: odvětví průmyslu, hotelových služeb a řemeslné výroby na jedné straně a odvětví loďařství na straně druhé. Odvětví těžby, které bylo rovněž zahrnuto do rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, zde nebude nadále projednáváno, protože řecké orgány ve svých dopisech ze dne 15. a 29. března 2011 uvedly, že dotyčná těžební činnost se týkala těžby mramoru a kamene, čímž dotyčné podniky spadají do rámce analýzy podpor poskytnutých odvětví průmyslu.
a) Odvětví zemědělství
(132)
Komise musí režim přezkoumat na základě pravidel použitelných na státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, která platila v okamžiku, kdy byla podpora poskytnuta.
(133)
Pokud jde o odvětví zemědělství, byla příslušná pravidla zdůrazněna v 90. a 98. až 103. bodě odůvodnění. Vzhledem k tomu, že platnost dotyčného režimu skončila dne 31. prosince 2005, je nutno přidat k seznamu použitelných předpisů pokyny Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (41) z roku 2004 (dále jen „pokyny z roku 2004“); pokyny z roku 2004 vstoupily v platnost dne 10. října 2004 a zpřísnily podmínky stanovené pokyny z roku 1999 (zejména opět potvrdily, že příspěvek příjemce k restrukturalizaci musí být skutečný a nezávislý na podpoře). Navíc vzhledem k povaze příjemců (hospodářství s průmyslových chovem zvířat a hospodářství zaměřená na produkci mléka) je oprávněné se domnívat, že režim mohl zahrnovat jak prvovýrobu (pouze chov zvířat), tak zpracování a uvádění na trh (např. hospodářství se zpracovatelskou linkou přímo na místě).
(134)
Pokud jde o soulad s vlastními podmínkami, Komise se domnívá, že ministerská vyhláška č. 1648/B22 ze dne 13. ledna 1994 a její následná změněná znění zavedla restrukturalizaci půjček, kterou bylo možno využít pro investování nebo vytvoření provozního kapitálu.
(135)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na investice, řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádné informace, jež by Komisi umožnily potvrdit, že restrukturované půjčky byly skutečně vázány na již provedené investice. Komise proto nemůže konstatovat, že byla splněna podmínka stanovená v 90. bodě odůvodnění písm. a).
(136)
Na základě dostupných informací není Komise podobně schopna dospět k nezpochybnitelnému závěru, že došlo k dodržení podmínky stanovené v 90. bodě odůvodnění písm. b), protože řecké orgány neposkytly v tomto ohledu ve svém dopise ze dne 10. května 2006 žádné podrobnosti.
(137)
S ohledem na požadavek stanovený v 90. bodě odůvodnění písm. c), Komise soudí, že došlo ke splnění druhé možnosti, protože podniky-příjemci musely být životaschopnými po restrukturalizaci, a to na základě posouzení vypracovaného bankami.
(138)
Pokud jde o restrukturalizaci půjček vázanou na vytvoření provozního kapitálu, dotyčný režim nemohl být uplatněn v souladu se všemi podmínkami stanovenými v 90. bodě odůvodnění, protože první požadavek (90. bod odůvodnění písm. a)) výslovně stanoví, že půjčky musí být vázány na investice.
(139)
Pokud jde o podporu poskytovanou od 1. ledna 1998 až do vstupu v platnost pokynů z roku 1994, platí analýza provedená v 98. až 104. bodě odůvodnění také pro podstatu tohoto konkrétního případu, protože řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května 2006 neposkytly žádnou informaci, jež by Komisi umožnila potvrdit, že byl za účelem získání předmětné podpory předložen jakýkoli restrukturalizační plán provázený povinným příspěvkem.
(140)
Pokud jde konečně o podporu poskytovanou ode dne vstupu v platnost pokynů z roku 2004, může Komise pouze poznamenat, že řecké orgány ve svém dopise ze dne 10. května nepředložily žádné skutečnosti, jež by Komisi umožnily potvrdit, že byl za účelem obdržení dotyčné podpory předložen restrukturalizační plán provázený povinným vlastním příspěvkem. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
(141)
V dopise ze dne 10. května se řecké orgány pokusily odůvodnit předmětnou podporu válečným stavem v sousedních regionech. Řecko vyjádřilo názor, že tyto okolnosti učinily podporu způsobilou pro výjimku podle čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy (viz 59. bod odůvodnění písm. a)).
(142)
Komise nemůže přijmout tento názor z několika důvodů:
a)
z hlediska předpisů je existence konfliktu považována za mimořádnou událost, jež může spadat pouze pod čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, podle kterého jsou slučitelné s vnitřním trhem podpory určené k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi;
b)
v odvětví zemědělství je slučitelnost opatření podpory posuzována na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem, a ne na základě výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji oblastí s mimořádně nízkou životní úrovní nebo s vysokou nezaměstnaností, jakož i rozvoji regionů uvedených v článku 349 (42) s ohledem na jejich strukturální, hospodářskou a sociální situaci;
c)
aby byla tato výjimka použitelná, bylo by nutno, aby podpora byla poskytnuta v souladu s pravidly, jimiž se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích, k čemuž, jak je doloženo výše, nedošlo.
(143)
Komise není schopna zjistit, zda nelze použít čl. 107 odst. 2 písm. b) Smlouvy, a to z těchto důvodů:
a)
v dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány sice oprávněně zdůraznily, že během období provádění režimu byl v dotyčných prefekturách jak celkový HDP, tak HDP na obyvatele nižší než v ostatních regionech země, ale zároveň uvedly, že HDP zaznamenal během stejného období určitý růst, což dokládá, že válečný stav v sousedních regionech neměl na hospodářství dotčených oblastí katastrofální dopad;
b)
jak dokládá popis právního základu režimu, k několika jeho změnám došlo téměř deset let po ukončení bojů v sousedních regionech, a nelze proto soudit, že Řecko bylo nuceno zasáhnout kvůli válečnému stavu v příhraničních oblastech a že existovala příčinná souvislost mezi tímto stavem a potížemi podniků (jako příklad stačí uvést tuto poznámku: ministerská vyhláška č. 2/64046/0025/2003 ze dne 28. října 2004 uvedená ve 48. bodě odůvodnění zahrnuje půjčky, které si mohly brát průmyslové podniky, tj. případně podniky s průmyslovým chovem zvířat, až do 31. prosince 2004).
(144)
Pokud jde o ostatní tvrzení řeckých orgánů v jejich dopise ze dne 10. května 2006, Komise zdůrazňuje následující (s výjimkou písm. b) platí tyto poznámky pro všechna odvětví, na něž se vztahuje zahájené řízení):
a)
potíže jako nedostatek dynamiky na místních trzích nebo pokles poptávky nelze řešit pomocí podpory poskytované podnikům v obtížích, aniž by se přistoupilo k jejich restrukturalizaci. Vhodnější způsob pomoci představují strukturální opatření;
b)
podíl produkce masa v dotyčných prefekturách na celkové řecké produkci nemá vůbec žádný vztah s rizikem narušení hospodářské soutěže, které představuje podpora poskytnutá mimo stanovený předpisový rámec (v tomto konkrétním případě se jedná o podporu poskytnutou podnikům v obtížích bez restrukturalizačního plánu); podle judikatury Soudního dvora, pokud finanční podpora poskytnutá členským státem posílí postavení určitého podniku ve srovnání s ostatními podniky zapojenými do hospodářské soutěže (což je podstatou tohoto konkrétního případu), může tato podpora představovat konkurenční zvýhodnění vůči ostatním podnikům, které nejsou příjemci této pomoci (43);
c)
záležitost životaschopnosti podniků ve smyslu stanoveném oběma ministerskými vyhláškami z roku 1989 bude řešena v tomto rozhodnutí níže;
d)
tvrzení, podle nějž účet zřízený zákonem č. 128/75 nepředstavuje státní prostředek, bylo vyřešeno v 82. bodě odůvodnění písm. d).
(145)
Vzhledem k těmto důvodům je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
b) Odvětví průmyslu, řemeslné výroby a hotelových služeb
(146)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(147)
Stejně jako v případě podpor, jichž se týkala první dvě řízení, platila pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v době poskytnutí předmětné podpory pravidla stanovená postupně body č. 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997 a 1999. Ve zkoumaném případě je k tomuto seznamu nutno přidat pokyny z roku 2004, protože v některých prefekturách skončilo provádění režimu k 31. prosinci 2005.
(148)
Informace poskytnuté řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 a uvedené v 59. bodě odůvodnění neobsahovaly žádné podrobnosti ohledně dodržení pravidel, kterými se řídí záchrana a restrukturalizace podniků v obtížích. Komise proto není schopna ověřit, zda byly dodrženy body 177, 227 a 228 osmé zprávy o politice hospodářské soutěže a pokyny z roku 1994, 1997, 1999 a 2004.
(149)
Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu se společným trhem.
c) Odvětví loďařství
(150)
Slučitelnost předmětného režimu s vnitřním trhem bude posuzována ze dvou hledisek, protože pojem „odvětví loďařství“ zahrnuje jak stavbu lodí, tak lodní přepravu.
(151)
Komise musí přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(152)
Pokud jde o stavbu lodí, platily pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 tyto předpisy:
a)
do 31. prosince 1998: směrnice Rady 90/684/EHS ze dne 21. prosince 1990 o podporách na stavbu lodí (44);
b)
od 1. ledna 1999 do 31. prosince 2003: nařízení Rady (ES) č. 1540/98 ze dne 29. června 1998 o nových pravidlech pro podporu na stavbu lodí (45);
c)
od 1. ledna 2004: rámec pro státní podporu na stavbu lodí (46).
(153)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se všech pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(154)
Pokud jde o námořní přepravu, musí Komise podobně přezkoumat předmětný režim z hlediska pravidel, kterými se řídí podpory na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích.
(155)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 1648/B.22 ze dne 13. ledna 1994 platily a nadále platí pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích v odvětví loďařství tyto předpisy:
a)
finanční a daňová opatření ohledně využívání plavidel registrovaných ve Společenství (47);
b)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 1997 (48);
c)
pokyny Společenství ke státní podpoře v námořní dopravě z roku 2004 (49).
(156)
Ve svém dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány opět nepředložily žádnou informaci, která by Komisi umožnila dospět k závěru, že předmětný režim podpory byl prováděn v souladu s pravidly platnými pro záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích tohoto odvětví. Komise proto není schopna zbavit se pochyb vyjádřených při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy a je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
d) Podpory poskytnuté v prefekturách Lesbos, Samos, Chios a Dodecanese, kterých se rovněž týkalo třetí rozhodnutí o zahájení řízení
(157)
Protože Komise neměla dostatečné informace, posoudila v rámci řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy dva předpoklady:
a)
podpora poskytnutá na základě ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 a ministerské vyhlášky č. 2078809 ze dne 10. října 1989 a jejich pozměněných znění spadala do stejného rámce jako byl rámec stanovený vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění;
b)
podpora byla součástí systému financování, který nebyl postaven na stejných základech.
(158)
V dopise ze dne 10. května 2006 řecké orgány prohlásily, že obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 stanovily, že podniky musí být životaschopné před a po restrukturalizaci svých dluhů. Komise toto prohlášení nemůže přijmout, protože se po přezkumu ukazuje, že ani jedna z obou dotyčných vyhlášek neříká, že podniky musely být životaschopné před a po restrukturalizaci dluhů. Komise proto posoudí slučitelnost podpory stanové oběma vyhláškami a jejich pozměněnými zněními nejenom na základě předpokladů uvedených ve 157. bodě odůvodnění, ale také s tím, že u druhého předpokladu nevyloučí možnost, že tato podpora mohla být poskytována podnikům v obtížích.
(159)
Pokud jde o první předpoklad uvedený ve 157. bodě odůvodnění, Komise je nucena dospět k závěru, že v případě, pokud obě ministerské vyhlášky vydané v roce 1989 a jejich pozměněná znění spadají do stejného rámce, jako byl rámec stanovený ministerskými vyhláškami uvedenými ve 44. až 48. bodě odůvodnění, zůstává v platnosti analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, a protože vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, je Komise nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(160)
Pokud jde o druhý předpoklad, je nutno zvážit dva scénáře: podpora byla poskytnuta podnikům v obtížích nebo byla poskytnuta podnikům životaschopným.
(161)
V případě prvního scénáře zůstává platná analýza provedená ve 146. až 149. bodě odůvodnění, přičemž vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopise ze dne 10. května 2006 neodstraňují pochyby vyjádřené při zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, a Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(162)
V případě druhého scénáře Komise rovněž poznamenává, že vysvětlení podaná řeckými orgány v jejich dopisech ze dne 10. května 2006, 15. března 2011 a 29. března 2011 neumožňují zjistit, zda provozní kapitál vytvořený využitím dotovaných půjček financoval způsobilé investice ve smyslu předpisů Unie v oblasti regionální podpory (od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2041901 ze dne 16. května 1989 platily jako předpisy sdělení Komise o metodě použití čl. 92 odst. 3 písm. a) a c) na regionální podporu (50) a následně pokyny k regionální podpoře z roku 1998 (51)). Komise je proto nucena dospět k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitrním trhem.
(163)
V případě, že tento provozní kapitál nefinancoval způsobilé investice ve smyslu stanoveném předpisy Unie v oblasti regionální podpory, musí Komise přezkoumat, zda nelze podporu poskytnutou na vytvoření tohoto kapitálu, která by tak představovala podporu na provoz, prohlásit za slučitelnou na základě příslušných ustanovení předpisů Unie v oblasti regionální podpory. V tomto ohledu si Komise přeje zdůraznit, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory (52). Protože informace v různých dopisech zaslaných řeckými orgány neumožnily Komisi ověřit soulad s ustanoveními předpisů Unie v oblasti regionální podpory, může Komise dospět pouze k závěru o neslučitelnosti předmětného režimu s vnitřním trhem.
(164)
Záruku poskytnutou na základě vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 nelze považovat za nástroj pomoci při restrukturalizaci podniku v obtížích, jako je tomu v případě ostatních vyhlášek, jichž se toto rozhodnutí týká, protože ministerská vyhláška č. 2/82257/0025 stanoví, že záruka může být poskytnuta pouze životaschopným podnikům a ne podnikům, které se stanou životaschopnými až po restrukturalizaci dluhů. Tuto záruku je proto nutno přezkoumat podle použitelných předpisů o státní podpoře.
(165)
Od vstupu v platnost ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 se záruky až do 31. prosince 2005 (ukončení provádění režimu) řídily sdělením z roku 2000.
(166)
Sdělení z roku 2000 stanoví, že Komise musí posuzovat slučitelnost podpory vázané na poskytnutí záruky na základě předpisů platných pro jiné formy podpory, a uvádí různé rámce a pokyny použitelné v dotyčných odvětvích. Záruku lze navíc pouze přijmout, pokud je její využití smluvně vázáno na konkrétní podmínky, jež mohou vést až k povinnému vyhlášení úpadku příjemce nebo jiným podobným opatřením.
(167)
V tomto konkrétním případě řecké orgány nepředložily k poskytnutým zárukám žádné informace. Komise proto tyto záruky nemůže posoudit na základě různých předpisů použitelných v dotyčných odvětvích nebo ověřit, zda opatření podpory nemohlo přesáhnout příslušnou platnou míru nezbytně nutnou pro podniky, které se nenacházejí v obtížích (v odpovědi na třetí rozhodnutí o zahájení řízení řecké orgány navíc neposkytly žádné informace o dodržení různých předpisů).
(168)
Za těchto okolností Komise nemůže dojít k závěru, že podpora poskytnutá formou záruk na základě ministerské vyhlášky č. 2/82257/0025 ze dne 18. prosince 2000 je slučitelná s vnitřním trhem.
VI. ZÁVĚR
(169)
Komise zjišťuje, že Řecko provedlo předmětná opatření podpory protiprávně porušením čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Předchozí analýza dokládá, že podporu nelze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem, protože Řecko nepředložilo žádné informace, které by potvrzovaly dodržení různých uvedených předpisů, a Komise proto není schopna odstranit pochyby vyjádřené při zahájení různých řízení. V této souvislosti Komise připomíná, že přísluší dotyčnému členskému státu za účelem splnění jeho povinnosti spolupráce s Komisí poskytnout všechny poznatky, aby bylo Komisi umožněno ověřit slučitelnost předmětné podpory.
(170)
V souladu s čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (53), je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil (v tomto konkrétním případě se jedná o všechny podniky, které využily možností zkoumaných ministerských vyhlášek). Řecko musí učinit všechna nezbytná opatření, aby od příjemců získalo zpět poskytnutou neslučitelnou podporu. V souladu s ustanoveními bodu č. 42 oznámení Komise s názvem „Cesta k účinnému provádění rozhodnutí Komise, jimiž se členským státům nařizuje zajistit navrácení protiprávní a neslučitelné podpory“ (54) má Řecko lhůtu čtyři měsíce od oznámení tohoto rozhodnutí na jeho provedení. Podpora, která má být vrácena, musí zahrnovat úroky vypočítané v souladu s nařízením Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (55).
(171)
Toto rozhodnutí musí být provedeno okamžitě, a to zejména s ohledem na navrácení všech jednotlivých podpor poskytnutých v rámci režimu podpory při vyloučení jednotlivých podpor poskytnutých na konkrétní projekty, které splňovaly v okamžiku poskytnutí podpory všechny podmínky stanovené v nařízení o blokové výjimce nebo v nařízení o podpoře de minimis použitelné podle článků 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory (56) či podle režimu podpory schváleného Komisí.
(172)
Článek 15 nařízení (ES) č. 659/1999 ovšem stanoví, že pravomoci Komise ve věci navrácení podpory podléhají promlčecí lhůtě. Promlčecí lhůta počíná dnem, kdy je protiprávní podpora udělena příjemci buď jako jednotlivá podpora, nebo v rámci režimu podpory. Jakékoli opatření přijaté Komisí nebo členským státem jednajícím na žádost Komise, týkající se protiprávní podpory, přerušuje běh promlčecí lhůty a každým přerušením počíná lhůta běžet znovu.
(173)
V tomto konkrétním případě se Komise za účelem navrácení podpory může vracet zpět k těmto termínům:
a)
v případě podpory, jíž se týkalo první řízení: 1. říjen 1993 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 27. května 2003, zatímco ministerská vyhláška č. 69836/B1461, která byla přijata dne 14. září 1993, byla zveřejněna v řeckém vládním věstníku dne 1. října 1993, kdy také vstoupila v platnost;
b)
v případě podpory, jíž se týkalo druhé řízení: 22. duben 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 22. dubna 2004;
c)
v případě podpory, jíž se týkalo třetí řízení: 12. listopad 1994 vzhledem ke skutečnosti, že Komise přijala první opatření dne 12. listopadu 2004,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
Článek 1
Režimy podpory v podobě restrukturalizace dluhů, které Řecko provedlo protiprávně při porušení čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie v prefekturách Kastorie, Euboia, Florina, Kilkis, Rhodope, Evros, Xanthi a Dodecanese a na ostrovech Lesbos, Samos a Chios, jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci jednoho z režimů uvedených v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v okamžiku svého poskytnutí splňovala podmínky stanovené v jednom z předpisů přijatých podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98 použitelného v okamžiku poskytnutí podpory.
Článek 3
1. Řecko si vyžádá neslučitelnou podporu, která byla poskytnuta v rámci režimů uvedených v článku 1, od příjemců zpět.
2. Částky, které mají být navráceny, podléhají úrokům ode dne, kdy byly příjemcům dány k dispozici, až do dne, kdy byly skutečně získány zpět.
3. Výše úroků se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. S účinkem ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Řecko zruší všechny neprovedené platby v rámci režimů podpory uvedených v článku 1.
Článek 4
Navrácení podpory poskytnuté v rámci režimů uvedených v článku 1 musí být okamžité a účinné.
Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Řecko Komisi následující informace:
a)
seznam příjemců, kteří na základě režimů uvedených v článku 1 obdrželi podporu, a celkovou částku podpory, kterou každý z nich obdržel v rámci dotyčného režimu;
b)
celkovou částku (hlavní částka a úroky), kterou má každý příjemce navrátit v případě podpory, která nespadá pod pravidlo de minimis;
c)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízené podporu vrátit.
2. Řecko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých s cílem provést toto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory poskytnuté na základě režimu uvedeného v článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Bude rovněž poskytovat podrobné informace o částkách podpory a úrocích, které příjemci již vrátili.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 19. října 2011.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 19. oktobris)
par valsts atbalsta shēmām, ko Grieķija īstenojusi Kastorijas [Kastoria], Evijas [Evia], Florinas [Florina], Kilkis [Kilkis], Rodopi [Rodopi], Evras [Evros], Ksanti [Xanthi] un Dodekanesas [Dodecanese] prefektūrā un Lesbas [Lesbos], Samas [Samos] un Hijas [Chios] salā (parāda pārstrukturēšana)
(Nr. C 23/04 (ex NN 153/03), C 20/05 (ex NN 70/04) un C 50/05 (ex NN 20/05))
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 7252)
(Autentisks ir tikai teksts grieķu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/307/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc aicinājuma ieinteresētajām personām iesniegt piezīmes saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punkta pirmo daļu (1) un ņemot vērā iesniegtās piezīmes,
tā kā:
I. PROCEDŪRA
(1)
Pēc tam, kad Komisija bija saņēmusi informāciju par to, ka 1993. gadā un turpmākajos gados saistībā ar atkārtotām sarunām par parādiem uzņēmumiem Kastorijas un Evijas prefektūrā ir piešķirts atbalsts, Komisija 2003. gada 27. maija vēstulē lūdza, lai Grieķijas iestādes ne vēlāk četru nedēļu laikā iesniedz šā pasākuma juridiskā pamata tekstu kopā ar citu informāciju, kas vajadzīga, lai veiktu pārbaudi saskaņā ar EK līguma 87. un 88. pantu (3).
(2)
Ar 2003. gada 10. jūlija vēstuli, kas reģistrēta 2003. gada 17. jūlijā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai Grieķijas iestāžu vēstuli, kurā tās lūdza par vienu mēnesi pagarināt 1. apsvērumā minēto termiņu.
(3)
Ar 2003. gada 4. augusta vēstuli, kas reģistrēta 2003. gada 6. augustā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai tās 2003. gada 27. maija vēstulē pieprasīto informāciju.
(4)
Pēc informācijas pārbaudes Komisija konstatēja, ka atbalsts piešķirts bez Komisijas atļaujas. Tāpēc Komisija nolēma sākt lietu, ko tā reģistrēja nepaziņota atbalsta reģistrā ar numuru NN 153/03.
(5)
Ar 2004. gada 21. jūnija vēstuli (4) Komisija informēja Grieķiju par lēmumu sākt EK līguma 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru (C 23/04) (turpmāk “lēmums par pirmās procedūras sākšanu”).
(6)
Komisijas lēmumu par procedūras sākšanu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (5). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgo atbalstu.
(7)
Komisija no ieinteresētajām trešām personām nesaņēma nevienu piezīmi.
(8)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2004. gada 13. jūlija vēstulē, kas reģistrēta 2004. gada 19. jūlijā, lūdza par vienu mēnesi pagarināt termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz atbilde uz lēmumu par pirmās procedūras sākšanu.
(9)
Ar 2004. gada 6. augusta faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(10)
Ar 2004. gada 9. augusta vēstuli, kas reģistrēta 2004. gada 10. augustā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai Grieķijas iestāžu atbildi uz lēmumu par pirmās procedūras sākšanu.
(11)
Pārbaudot Grieķijas iestāžu 2003. gada 4. augusta vēstulē minēto informāciju, Komisija konstatēja, ka aplūkojamais atbalsts attiecas ne vien uz Kastorijas un Evijas, bet arī uz Florinas un Kilkis prefektūru. Tāpēc Komisija 2004. gada 22. aprīlī nosūtīja Grieķijas iestādēm faksu, kurā tā lūdza sniegt papildu informāciju par atbalsta shēmām šajās prefektūrās.
(12)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2004. gada 26. maija vēstulē lūdza par vienu mēnesi pagarināt termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz iepriekš minētā papildu informācija.
(13)
Ar 2004. gada 7. jūnija faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(14)
Ar 2004. gada 1. jūlija vēstuli, kas reģistrēta tajā pašā dienā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā paziņoja Komisijai tās 2004. gada 22. aprīļa faksā pieprasīto informāciju.
(15)
Pēc informācijas pārbaudes Komisija konstatēja, ka atbalsts piešķirts bez Komisijas atļaujas. Tāpēc Komisija nolēma sākt lietu, ko tā reģistrēja nepaziņota atbalsta reģistrā ar numuru NN 70/04.
(16)
Ar 2005. gada 9. jūnija vēstuli (7) Komisija informēja Grieķiju par lēmumu sākt EK līguma 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru attiecībā uz Florinas un Kilkis prefektūrā piešķirto atbalstu (C 20/05) (turpmāk “lēmums par otrās procedūras sākšanu”).
(17)
Komisijas lēmumu par procedūras sākšanu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (8). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgo atbalstu.
(18)
Komisija no ieinteresētajām trešām personām nesaņēma nevienu piezīmi.
(19)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2005. gada 24. jūnija vēstulē, kas reģistrēta 2005. gada 28. jūnijā, lūdza par diviem mēnešiem pagarināt termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz atbilde uz lēmumu par otrās procedūras sākšanu.
(20)
Ar 2005. gada 13. jūlija faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(21)
Ar 2005. gada 18. augusta vēstuli, kas reģistrēta 2005. gada 24. augustā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai Grieķijas iestāžu atbildi uz lēmumu par otrās procedūras sākšanu.
(22)
Pārbaudot Grieķijas iestāžu 2004. gada 1. jūlija vēstulē minēto informāciju, Komisija konstatēja, ka atbalsts piešķirts ne vien lēmumos par pirmās un otrās procedūras sākšanu minētajās, bet arī citās prefektūrās. Tāpēc Komisija 2004. gada 12. novembrī nosūtīja Grieķijas iestādēm faksu, kurā tā lūdza sniegt papildu informāciju par šiem atbalsta pasākumiem.
(23)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2004. gada 13. decembra vēstulē, kas reģistrēta 2004. gada 15. decembrī, lūdza, lai Eiropas Komisija par vienu mēnesi pagarina termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz iepriekš minētā papildu informācija.
(24)
Ar 2005. gada 6. janvāra faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(25)
Ar 2005. gada 27. janvāra vēstuli, kas reģistrēta 2005. gada 1. februārī, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai tās 2004. gada 12. novembra vēstulē pieprasīto informāciju.
(26)
Pēc informācijas pārbaudes Komisija konstatēja, ka atbalsts piešķirts bez Komisijas atļaujas. Tāpēc Komisija nolēma sākt lietu, ko tā reģistrēja nepaziņota atbalsta reģistrā ar numuru NN 20/05.
(27)
Ar 2005. gada 22. decembra vēstuli (10) Komisija informēja Grieķiju par lēmumu sākt EK līguma 88. panta 2. punktā paredzēto procedūru attiecībā uz Rodopi, Evras, Ksantes un Dodekanesas prefektūrā un Lesbas, Samas un Hijas salā piešķirto atbalstu (C 50/05) (turpmāk “lēmums par trešās procedūras sākšanu”).
(28)
Komisijas lēmumu par procedūras sākšanu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (11). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgo atbalstu.
(29)
Komisija no ieinteresētajām trešām personām nesaņēma nevienu piezīmi.
(30)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2006. gada 23. janvāra vēstulē, kas reģistrēta 2006. gada 25. janvārī, lūdza par trim mēnešiem pagarināt termiņu, kurā Grieķijas iestādēm bija jāsniedz atbilde uz lēmumu par trešās procedūras sākšanu.
(31)
Ar 2006. gada 3. februāra faksu Komisija piešķīra pieprasīto pagarinājumu.
(32)
Ar 2006. gada 10. maija vēstuli, kas reģistrēta 2006. gada 11. maijā, Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai Grieķijas iestāžu atbildi uz lēmumu par trešās procedūras sākšanu.
(33)
Pēc visu iesniegto juridisko pamatu pārbaudes Komisija 2011. gada 12. janvārī nosūtīja Grieķijas iestādēm faksu, lūdzot vienā mēnesī sniegt papildu skaidrojumus par aplūkojamo atbalstu.
(34)
Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā 2011. gada 7. februāra e-pasta vēstulē lūdza par 40 darba dienām pagarināt iepriekš minēto termiņu.
(35)
Ar 2011. gada 17. februāra faksu Komisija termiņu pagarināja par 20 darba dienām.
(36)
Ar 2011. gada 15. marta un 2011. gada 29. marta e-pasta vēstulēm Grieķijas Pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā nodeva Komisijai iepriekš minētos skaidrojumus.
II. APRAKSTS
(37)
Valdības 1993. gada 30. septembra lēmumā Nr. 69836/B1461 paredzēta visu to 1993. gada 30. jūnijā pastāvošo parādu konversija - neatkarīgi no tā, vai pienācis to samaksas termiņš -, kas saistīti ar visu veidu (gan apgrozāmā kapitāla, gan pamatkapitāla) aizdevumiem drahmās un ārvalstu valūtā, kuri piešķirti rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem, kas neatkarīgi no to galvenās pārvaldes oficiālās atrašanās vietas ir dibināti un darbojas Kastorijas un Evijas prefektūrā, kā arī to parādu konversija, kas saistīti ar banku garantijām drahmās un ārvalstu valūtā, kuras izsniegtas par labu minētajiem uzņēmumiem, izveidojot jaunu aizdevumu, kas jāatmaksā desmit gados, reizi sešos mēnešos veicot vienādus kopējus (pamatsummas un procentu) maksājumus vai reizi sešos mēnešos veicot vienādus pamatsummas (vienkāršas amortizācijas) maksājumus un reizi sešos mēnešos aprēķinot procentus saskaņā ar likmi, ko tajā laikā piemēro parāda pārstrukturēšanai (jaunajam aizdevumam piemērojamā likme ir likme, kas attiecas uz pēdējā laidiena 12 mēnešu Valsts kases zīmēm, kuras izlaistas pirms katra aizdevuma procentu aprēķināšanas perioda, un kas palielināta par diviem procentu punktiem, ar desmit procentu punktu samazinājumu pirmajos piecos gados, kuru sedz no konta, kas atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75) (12).
(38)
Alternatīvi iepriekš minētie uzņēmumi var uz pieciem gadiem saņemt procentu samazinājumu desmit procentu punktu apmērā attiecībā uz to 1993. gada 30. jūnijā pastāvošajiem nesamaksātajiem parādiem drahmās un ārvalstu valūtā, kas ir saistīti ar ieguldījumiem pamatkapitālā un apgrozāmajā kapitālā.
(39)
Pēc pārstrukturēšanas uzņēmumiem jābūt dzīvotspējīgiem (tas nozīmē, ka uzņēmumi bija nonākuši zināmās grūtībās); atbilstību šim kritērijam pārbaudīja bankas.
(40)
Ar valdības lēmumiem Nr. 2035824/5887 (1994. gada 1. jūnijs), 2045909/7431/0025 (1994. gada 26. augusts), 2071670/11297 (1994. gada 9. novembris) un 72742/B1723 (1994. gada 8. decembris) ir pielāgoti ar jaunajiem aizdevumiem saistītie atvieglojumu periodi un procentu samazinājumi, nodrošinot to segumu ar valsts garantiju.
(41)
Valdības 1993. gada 14. septembra lēmumā Nr. 66336/B1398 paredzēti tādi paši atbalsta pasākumi un nosacījumi, kā aprakstīts 37. apsvērumā. Tajā paredzēts arī piešķirt valsts garantiju Florinas un Kilkis prefektūras rūpniecības un amatniecības uzņēmumu pārstrukturētā parāda pamatsummai un procentiem un likumā Nr. 128/75 noteiktajās budžeta robežās nodrošināt valsts segumu līdz 1992. gada 31. decembrim nesamaksātajiem kavējuma procentiem, kas attiecas uz minēto uzņēmumu apgrozāmajam kapitālam vai pamatkapitālam piešķirtajiem aizdevumiem.
(42)
Valdības 1993. gada 14. septembra lēmums Nr. 66336/B1398 ir grozīts ar lēmumu Nr. 30755/B1199 (1994. gada 21. jūlijs), lēmumu Nr. 60029/B1541 (1994. gada 23. septembris), lēmumu Nr. 72742/B1723 (1994. gada 8. decembris), lēmumu Nr. 236/B22 (1995. gada 4. janvāris), lēmumu Nr. 8014/B285 (1995. gada 28. februāris), lēmumu Nr. 44678/B1145 (1995. gada 3. jūlijs), lēmumu Nr. 44446/B1613 (1996. gada 24. decembris), lēmumu Nr. 40410/B1678 (1997. gada 9. decembris), lēmumu Nr. 10995/B546 (1999. gada 24. marts), lēmumu Nr. 12169/B736 (2000. gada 22. marts) un lēmumu Nr. 35913/B2043 (2000. gada 24. oktobris). Ar visiem šiem lēmumiem ir grozīti aizdevumu termiņi, ar jaunajiem aizdevumiem saistītie atvieglojumu periodi un procentu likmju samazinājumi un pagarināts termiņš, kuram beidzoties, jāveic atlikušās iemaksas.
(43)
Pēc pārstrukturēšanas uzņēmumiem jābūt dzīvotspējīgiem (tas nozīmē, ka uzņēmumi bija nonākuši zināmās grūtībās); atbilstību šim kritērijam pārbaudīja bankas.
(44)
Valdības 1994. gada 13. janvāra lēmumā Nr. 1648/B.22 paredzēti šādi pasākumi:
a)
jauniem apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kas no 1993. gada 1. aprīļa piešķirti rūpniecības, amatniecības, kalnrūpniecības, intensīvās lopkopības, viesnīcu nozares un kuģniecības uzņēmumiem, kuri neatkarīgi no to galvenās pārvaldes oficiālās atrašanās vietas ir dibināti Ksantes, Rodopi un Evras prefektūrā, piemēro procentu samazinājumu 10 (desmit) procentu punktu apmērā, ko sedz no konta, kurš atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75, līdz 20 % no uzņēmuma iepriekšējā gada apgrozījuma vai 50 % no kārtējā gada pasūtījumiem attiecībā uz procentiem, kas iegrāmatoti laikposmā no 1993. gada 1. aprīļa līdz 1996. gada 31. martam, ar valsts garantiju, kuras kopējā maksimālā summa ir GRD 100 000 000 (EUR 293 470);
b)
visu to 1993. gada 31. decembrī pastāvošo parādu konversija - neatkarīgi no tā, vai pienācis to samaksas termiņš -, kas ir saistīti ar apgrozāmā kapitāla un pamatkapitāla aizdevumiem, kuri piešķirti rūpniecības, amatniecības, kalnrūpniecības, intensīvās lopkopības, viesnīcu nozares un kuģniecības uzņēmumiem Trāķijas [Thrace] reģionā, izveidojot jaunu aizdevumu, kurš jāatmaksā desmit gados, reizi sešos mēnešos veicot vienādus kopējus (pamatsummas un procentu) maksājumus, un kuru finansē no konta, kas atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75, ar valsts garantiju;
c)
pārstrukturētajā parādā iekļauj līdz 1992. gada 31. decembrim nesamaksātos kavējuma procentus, kas attiecas uz apgrozāmā kapitāla vai pamatkapitāla aizdevumiem.
(45)
Pēc pārstrukturēšanas uzņēmumiem jābūt dzīvotspējīgiem (tas nozīmē, ka uzņēmumi bija nonākuši zināmās grūtībās); atbilstību šim kritērijam pārbaudīja bankas.
(46)
Valdības lēmumā Nr. 1648/B.22/13.1.1994. ir veikti vairāki grozījumi, pieņemot šādus valdības lēmumus: Nr. 14237/B.664/6.4.1994., 235/B.21/4.1.1995., 44678/B.1145/3.7.1995., 14946/B.566/30.4.1996., 44446/B.1613/24.12.1996., 32576/B.1282/9.10.1997. (13), 11362/B.472/7.4.1997., 40412/B.1677/9.12.1997. (14), 42998/B.2026/15.12.1998., 19954/B.957/7.6.1999., 10123/B.507/17.3.1999., 6244/B.270/18.2.2000. un 35913/B.2043/24.10.2000. (15). Ar visiem šiem lēmumiem ir grozīti tehniskie aspekti, piemēram, procentu samazinājumi, atvieglojumu periodi, aizdevumu termiņi un termiņi, kuriem beidzoties, jāveic atlikušās iemaksas.
(47)
Ar lēmumu Nr. 2003341/683/0025/17.2.94 apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kas no 1993. gada 1. aprīļa piešķirti rūpniecības, amatniecības, kalnrūpniecības, intensīvās lopkopības, viesnīcu nozares un kuģniecības uzņēmumiem, kuri neatkarīgi no to galvenās pārvaldes oficiālās atrašanās vietas ir dibināti Ksantes, Rodopi un Evras prefektūrā, tiek piešķirta valsts garantija, kuras kopējā maksimālā summa vienam uzņēmumam ir GRD 100 000 000 (EUR 293 470); valsts garantija ir piešķirta arī līdz 1993. gada 31. decembrim nesamaksātajiem ar pārstrukturēšanu saistītajiem parādiem (pamatsummai un procentiem), kas saistīti ar agrākajiem aizdevumiem, kuri piešķirti saskaņā ar apvienotā lēmuma Nr. 1648/G.G.54/B.22/13.1.94 noteikumiem.
(48)
Lēmumā Nr. 2003341/683/0025/17.2.94 ir veikti vairāki grozījumi, pieņemot šādus lēmumus: Nr. 2022973/3968/0025/18.5.94, 2043231/6673/0025/11.7.95, 2030175/4446/0025/10.6.1996., 2087184/49/0025/11.7.97, 2016123/2133/0025/6.3.1998., 2090373/11216/0025/1.6.98 (16), 2/21857/0025/7.10.1999., 2/14774/0025/31.5.2000., 2/82257/0025/18.12.2000., 2/7555/0025/25.5.2001., 2/61352/0025/31.1.2002. un 2/64046/0025/2003/28.1.2004. Ar visiem šiem lēmumiem tiek piešķirta valsts garantija, ja piemēro pasākumus, kas paredzēti dažādajos lēmumos, ar kuriem groza valdības lēmumu Nr. 1648/B.22/13.1.1994. (sk. 46. apsvērumu).
(49)
Iepriekš minētajā sarakstā ir valdības lēmums Nr. 2/82257/0025/18.12.2000., kurā noteikts, ka lēmums ir piemērojams, ja uzņēmumi ir absolūti dzīvotspējīgi (nevis kļūst dzīvotspējīgi pēc pārstrukturēšanas, kā minēts pārējos šajā lēmumā minētajos valdības lēmumos), bet tas ļauj pieņemt, ka uzņēmumi nebija nonākuši grūtībās.
(50)
Saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 2041901/16.5.1989. attiecībā uz atlikušajiem maksājumiem, kas attiecas uz apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kuri no 1989. gada 1. aprīļa piešķirti rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem, kuru galvenās pārvaldes oficiālā atrašanās vieta ir Evras, Lesbas, Samas, Hijas un Dodekanesas prefektūrā, piemēro procentu samazinājumu trīs procentu punktu apmērā, ko sedz no kopīgā konta, kurš atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75.
(51)
Saskaņā ar lēmumu Nr. 2078809/10.10.89. attiecībā uz atlikušajiem maksājumiem, kas attiecas uz apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kuri no 1989. gada 1. aprīļa piešķirti rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem, kuru galvenās pārvaldes oficiālā atrašanās vieta ir Rodopi, Ksantes un Samas prefektūrā, piemēro procentu samazinājumu trīs procentu punktu apmērā, ko sedz no kopīgā konta, kurš atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75.
(52)
Valdības lēmumi Nr. 9034/B.289/10.2.2003. un 37497/B.1232/2.6.2003. papildina 50. un 51. apsvērumā minētos lēmumus, precizējot paredzēto procentu samazinājumu piemērošanas jomu un dažus tehniskus aspektus.
III. IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI
(53)
Saistībā ar minētajām atbalsta shēmām Komisija apšauba ne vien apgalvojumu, ka valsts atbalsts nepastāv, bet arī atbalsta, kas saskaņā ar Komisijas viedokli faktiski pastāv, saderību ar iekšējo tirgu.
a) Pirmās procedūras sākšanas pamatojums
(54)
Pirmās procedūras sākšanas iemesli ir šādi:
a)
kad Komisija Grieķijas iestādēm lūdza sniegt paskaidrojumus par aplūkojamo atbalstu, tās norādīja, ka valdības lēmumi, kas ir atbalsta pasākumu juridiskais pamats, nav paziņoti, jo iestādes uzskatīja, ka atbalsts, kuru tās īsteno, nav valsts atbalsts EK līguma 87. panta 1. punkta izpratnē; turklāt, lai gan iestādēm nebija zināms precīzs saņēmēju skaits, tās apgalvoja, ka aplūkojamā atbalsta summas visticamāk atbilst de minimis noteikumam;
b)
tā kā atbalsta piešķiršanas laikā de minimis noteikums lauksaimniecības nozarē nebija piemērojams un lēmumi, kas ir aplūkojamo atbalsta pasākumu juridiskais pamats, bija paredzēti, lai palīdzētu uzņēmumiem, kuriem ir likviditātes problēmas, Komisija uzskata, ka atbalsts jāanalizē, ņemot vērā dažādos noteikumus, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
c)
attiecībā uz lauksaimniecības nozari pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija ir piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā;
d)
rūpniecības un amatniecības nozarē de minimis noteikums, protams, bija piemērojams, bet, ņemot vērā, ka Grieķijas iestādēm nebija zināms šajos valdības lēmumos paredzētā atbalsta saņēmēju skaits, kā arī to, ka de minimis atbalsta maksimālo robežu aprēķina nevis vienreizējiem pasākumiem, bet trīs gadu periodam, nav iespējams noteikt, vai uz iepriekš minētajos lēmumos paredzēto atbalstu faktiski varēja attiekties de minimis noteikums; šajos apstākļos atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties arī uz dažādajiem noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
e)
pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija šajās nozarēs ir piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā.
b) Otrās procedūras sākšanas pamatojums
(55)
Otrās procedūras sākšanas iemesli ir šādi:
a)
kad Komisija Grieķijas iestādēm lūdza sniegt paskaidrojumus par aplūkojamo atbalstu, iestādes apgalvoja, ka aplūkojamā atbalsta summas visticamāk atbilst de minimis noteikumam, lai gan tām nebija zināms precīzs saņēmēju skaits; taču de minimis noteikums līdz 2005. gada 1. janvārim uz lauksaimniecības nozari neattiecās, turklāt Komisijas rīcībā nebija nekādu datu, kas tai ļautu noteikt, kādā mērā uz summām, kuras lauksaimniecības uzņēmumi bija saņēmuši, piemērojot lēmumu Nr. 66336/B.1398, varētu attiecināt Komisijas 2004. gada 6. oktobra Regulu (EK) Nr. 1860/2004 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības nozarē (17), ar kuru lauksaimniecības nozarē ieviesa de minimis noteikumu;
b)
tā kā šie lēmumi bija paredzēti, lai palīdzētu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, atbalsts jāanalizē, ņemot vērā dažādos noteikumus, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem (t. i., no 1993. gada 21. septembra), bija piemērojami grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
c)
attiecībā uz lauksaimniecības nozari pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija ir piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no 1993. gada 21. septembra bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā;
d)
rūpniecības un amatniecības nozarē de minimis noteikums, protams, bija piemērojams, bet, ņemot vērā, ka Grieķijas iestādēm nebija zināms šajos lēmumos paredzētā atbalsta saņēmēju skaits, kā arī to, ka atbalsta maksimālo robežu aprēķina nevis vienreizējiem pasākumiem, bet trīs gadu periodam, nav iespējams noteikt, vai uz iepriekš minētajos lēmumos paredzēto atbalstu faktiski varēja attiekties de minimis noteikums; šajos apstākļos atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties arī uz noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no 1993. gada 21. septembra, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
e)
pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija šajās nozarēs ir piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no 1993. gada 21. septembra bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā.
c) Trešās procedūras sākšanas pamatojums
(56)
Trešās procedūras sākšanas iemesli ir šādi:
a)
tāpat kā saistībā ar pirmās un otrās procedūras sākšanu Grieķijas iestādes sniedza informāciju, kurā tās apgalvoja, ka attiecīgās summas visticamāk atbilst de minimis noteikumam, taču de minimis noteikums līdz 2005. gada 1. janvārim uz lauksaimniecības nozari neattiecās, turklāt Komisijas rīcībā nebija nekādu datu, kas tai ļautu noteikt, kādā mērā uz summām, kuras lauksaimniecības uzņēmumi bija saņēmuši, piemērojot lēmumus, kas ir aplūkojamās atbalsta shēmas juridiskais pamats, varētu attiecināt Regulas (EK) Nr. 1860/2004 darbības jomu;
b)
tā kā šie valdības lēmumi bija paredzēti, lai palīdzētu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, atbalsts jāanalizē, ņemot vērā dažādos noteikumus, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
c)
rūpniecības, viesnīcu un amatniecības nozarē de minimis noteikums, protams, bija piemērojams, bet, ņemot vērā, ka Grieķijas iestādes nebija norādījušas atbalsta saņēmēju skaitu, kā arī to, ka de minimis atbalsta maksimālo robežu aprēķina nevis vienreizējiem pasākumiem, bet trīs gadu periodam, nav iespējams noteikt, vai uz iepriekš minētajos lēmumos paredzēto atbalstu faktiski varēja attiekties de minimis noteikums; šajos apstākļos atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties arī uz noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
d)
ogļu un kuģniecības nozarē de minimis noteikumu piemēro tikai no Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regulas (EK) Nr. 69/2001 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam (18) spēkā stāšanās dienas, tomēr c) apakšpunktā minēto iemeslu dēļ atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties arī uz dažādajiem noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
e)
uz jūras transporta nozari de minimis noteikums neattiecās, tāpēc atbalsta pasākumi jāanalizē, pamatojoties uz noteikumiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, kas bija piemērojami no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, taču pieejamā informācija neļauj noteikt, cik lielā mērā šie noteikumi ir ievēroti;
f)
nevienā no iepriekš minētajām nozarēm pieejamā informācija neļauj noteikt, vai valsts garantija tikusi piešķirta saskaņā ar dažādajiem noteikumiem, kas no dienas, kad bija stājies spēkā pirmais no iepriekš minētajiem lēmumiem, bija piemērojami valsts atbalstam garantiju veidā;
g)
saskaņā ar lēmumu Nr. 2041901/16.5.1989. un 51. un 52. apsvērumā minētajiem lēmumiem atbalstu bija paredzēts piešķirt nevis Rodopi, Evras un Ksantes, bet citām prefektūrām, un nav iespējams noteikt, vai šajos lēmumos paredzētā atbalsta sistēma papildina iepriekš minētajās trīs prefektūrās piemērojamo sistēmu, vai ir atsevišķa sistēma; katrā ziņā, pamatojoties uz pieejamo informāciju, nav iespējams noteikt, vai ir ievēroti valsts atbalsta noteikumi (reģionālā atbalsta noteikumi vai de minimis noteikums);
h)
ja g) apakšpunktā minētajos valdības lēmumos paredzētā sistēma papildina Rodopi, Evras un Ksantes prefektūrā piemērojamo sistēmu, nav iespējams noteikt, vai plānotajiem atbalsta pasākumiem varēja piemērot de minimis noteikumu, nedz arī to, vai tos var uzskatīt par saderīgiem ar noteikumiem, kas reglamentē atbalsta piešķiršanu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai;
i)
ja g) apakšpunktā minētajos valdības lēmumos paredzētā sistēma ir neatkarīga atbalsta sistēma, tad, ņemot vērā, ka šajos lēmumos par to nav sniegta sīkāka informācija, jāpārbauda, cik atbilstoši tā tika piemērota attiecībā uz dzīvotspējīgiem un grūtībās nonākušiem uzņēmumiem; pēc analīzes Komisija nonāca pie šādiem secinājumiem:
i)
attiecībā uz grūtībās nonākušiem uzņēmumiem nav iespējams noteikt, vai plānotajiem atbalsta pasākumiem varēja piemērot de minimis noteikumu, nedz arī to, vai tos var uzskatīt par saderīgiem ar noteikumiem, kas reglamentē atbalsta piešķiršanu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai;
ii)
attiecībā uz dzīvotspējīgiem uzņēmumiem nav iespējams noteikt, vai apgrozāmais kapitāls, ko veido aizdevums kopā ar piešķirto procentu samazinājumu, ir izmantots attaisnotu ieguldījumu finansēšanai saskaņā ar Savienības reģionālā atbalsta noteikumiem.
IV. GRIEĶIJAS IESTĀŽU APSVĒRUMI ATTIECĪBĀ UZ OFICIĀLĀS PROCEDŪRAS SĀKŠANU
a) Grieķijas iestāžu apsvērumi attiecībā uz pirmās procedūras sākšanu
(57)
Grieķijas iestāžu 2004. gada 9. augusta vēstulē ir minēti šādi argumenti:
a)
aizdevumu konsolidācija ir administratīvs instruments, kas nav saistīts ar lielām valsts iestāžu izmaksām;
b)
procentu aprēķināšanu reizi sešos mēnešos savā judikatūrā jau ir atbalstījusi valsts Augstākā tiesa, atzīstot, ka salikto procentu aprēķināšana reizi ceturksnī ir nelikumīga un nepareiza un turklāt rada pārmērīgu slogu parādniekiem;
c)
valsts garantijas piešķiršanu nevar uzskatīt par atbalstu, jo tās izmantošana ir saistīta ar īpaši stingriem pasākumiem attiecībā uz galveno parādnieku;
d)
pārskata periodā procentu likmes Grieķijā bija un arī pēc samazinājumu piemērošanas saglabājās daudz augstākas nekā vidējās procentu likmes pārējā Savienības teritorijā, līdz ar to nevar runāt par konkurences traucējumiem - arī tāpēc, ka saņēmējuzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem; turklāt samazinājumu finansēšanai izmantoja īpašu kontu, kas nebija saistīts ar valsts budžetu;
e)
atvieglojumu periodu piešķiršanu nevar uzskatīt par atbalsta pasākumu, jo parāds un procenti saglabājas, - tā ir vienkārši atmaksas termiņa pārstrukturēšana, pamatojoties uz ekonomisko situāciju;
f)
valdības lēmums Nr. 72742/B1723 (sk. 42. apsvērumu) neradīja nekādas papildu izmaksas salīdzinājumā ar sākotnējā lēmumā, kas ir aplūkojamās shēmas pamats, paredzētajām izmaksām;
g)
vērtspapīru izlaišanu saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 2071670/11297 nevar uzskatīt par uzņēmumu atbalsta pasākumu, jo uzņēmumi ir pielāgojušies pārstrukturēto aizdevumu līmenim, turklāt Grieķijas valsts garantija neaptver visu veidu maksājumus, ko bankas uzliek aizdevējiem;
h)
valdības lēmums Nr. 69836/B1451 un tā grozījumi attiecas uz pārstrādes uzņēmumiem kopumā, nevis konkrēti uz lauksaimniecības nozares pārstrādes uzņēmumiem, kurus aptver Padomes 1990. gada 29. marta Regula (EEK) Nr. 866/90 attiecībā uz lauksaimniecības produktu pārstrādes un laišanas tirgū nosacījumu uzlabošanu (19), Padomes 1997. gada 20. maija Regula (EK) Nr. 951/97 attiecībā uz lauksaimniecības produktu pārstrādes un laišanas tirgū nosacījumu uzlabošanu (20) un Padomes 1999. gada 17. maija Regula (EK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai (21); šīs regulas tika piemērotas, īstenojot darbības programmas saskaņā ar otro un trešo Kopienas atbalsta shēmu; uzņēmumiem, kas bija veikuši ieguldījumus un šajā nolūkā saņēmuši atbalstu no Lauku attīstības un pārtikas ministrijas, nebija tiesību uz parādu pārstrukturēšanu, jo tā nebija paredzēta; nepiemēroja arī de minimis noteikumu, jo uzņēmēji varēja saņemt subsīdijas tikai tad, ja bija veikuši darbu un seguši izmaksas;
i)
de minimis noteikums pieminēts vienīgi tādēļ, lai paskaidrotu, ka lielākajā daļā gadījumu atbalsta summas bija mazākas par de minimis maksimālo robežu, bez īpašas norādes uz lauksaimniecības nozari;
j)
kritērijs, saskaņā ar kuru pēc pārstrukturēšanas uzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem, nav saistīts ar kredītiestāžu sagatavoto uzņēmumu kopējo dzīvotspējas novērtējumu, jo atbilstību pārstrukturēšanai nosaka uzreiz pēc dzīvotspējas izpētes;
k)
pārstrukturēšana bija saistīta ar agrākiem aizdevumiem un neattiecās uz jaunu ieguldījumu finansēšanu;
l)
attiecībā uz pārstrukturēšanas kopējo dotācijas ekvivalentu jāievēro, ka lielākajā daļā gadījumu atbalsta summas bija nelielas, visi apgabali, kuriem pasākumi bija paredzēti (Kastorijas un Evijas prefektūrā), ir mazāk labvēlīgi apgabali Padomes 1975. gada 28. aprīļa Direktīvas 75/268/EEK par zemkopību kalnainos apvidos un dažos lauksaimniecībai neizdevīgos apvidos (22) izpratnē un visa valsts ir 1. mērķa reģions;
m)
uz jauniem aizdevumiem attiecās tā pati procentu likme, kas attiecās uz Grieķijas Valsts kases zīmju pēdējo laidienu; samazinājums neattiecas uz visu pārstrukturētā aizdevuma termiņu, bet tikai uz pirmajiem kritiskajiem gadiem; atšķirība starp likmēm nebija pārāk liela (1-2. punkti);
n)
shēma pastāvēja no 1993. gada 30. jūnija līdz 2003. gada 30. jūnijam.
b) Grieķijas iestāžu apsvērumi attiecībā uz otrās procedūras sākšanu
(58)
Grieķijas iestāžu 2005. gada 18. augusta vēstulē ir izklāstīti turpmāk minētie argumenti, kuru lielākā daļa jau bija iekļauti iestāžu atbildē uz lēmumu par pirmās procedūras sākšanu (sk. iepriekšējo apsvērumu):
a)
aizdevumu konsolidācija ir administratīvs instruments, kas nav saistīts ar lielām valsts iestāžu izmaksām (iestādes piebilst, ka šā instrumenta nolūks nav selektīva atbalsta piešķiršana);
b)
procentu aprēķināšanu reizi sešos mēnešos savā judikatūrā jau ir atbalstījusi valsts Augstākā tiesa, atzīstot, ka salikto procentu aprēķināšana reizi ceturksnī ir nelikumīga un nepareiza un turklāt rada pārmērīgu slogu parādniekiem;
c)
pārskata periodā procentu likmes Grieķijā bija un arī pēc samazinājumu piemērošanas saglabājās daudz augstākas nekā pārējā Savienības teritorijā;
d)
valsts garantijas piešķiršanu nevar uzskatīt par atbalstu, jo arī tad, ja to izmanto, tā ir saistīta ar īpaši stingriem nosacījumiem attiecībā uz galveno parādnieku;
e)
kavējuma procentu un procentu likmju samazinājumu finansēšanai izmantoja īpašu kontu, kas bija atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75 un nebija saistīts ar valsts budžetu;
f)
atvieglojumu periodu piešķiršanu nevar uzskatīt par atbalsta pasākumu, jo parāds un procenti saglabājas, - tā ir vienkārši atmaksas termiņa pārstrukturēšana, pamatojoties uz ekonomisko situāciju;
g)
saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 66336/B.1398/1993 un tā grozījumiem iespēja saņemt atbalstu bija Florinas un Kilkis prefektūrā dibinātiem uzņēmumiem, tas nebija saistīts ar lielām valsts iestāžu izmaksām un to varēja piešķirt, ja attiecīgie uzņēmumi bija atzīti par dzīvotspējīgiem, līdz ar to atbalsts neradīja konkurences traucējumus EK līguma 87. panta izpratnē; turklāt jāatceras, ka Florinas un Kilkis prefektūrai ir kopīgas robežas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un ka pārskata periodā (20. gadsimta 90. gados) šīs prefektūras ievērojami cieta reģionā notiekošās karadarbības un tā nestabilitātes dēļ;
h)
visbeidzot, iepriekš minētais lēmums attiecas uz rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem; Grieķijas iestādes apgalvo, ka šie noteikumi neattiecas uz lauksaimniecības uzņēmumiem.
c) Grieķijas iestāžu apsvērumi attiecībā uz trešās procedūras sākšanu
(59)
Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. maija vēstulē ir minēti šādi argumenti:
a)
prefektūras, uz kurām attiecas aplūkojamie lēmumi, atradās grūtā ekonomiskā situācijā, t. i., tajās bija zems ekonomiskās aktivitātes līmenis un augstāks bezdarba līmenis nekā citur valstī; šo situāciju vēl vairāk sarežģīja karastāvoklis kaimiņvalstīs (piemēram, Kosovā); tātad konkurences traucējumi nevarēja rasties un parāda pārstrukturēšanas un samazinājumu veidā piešķirtajam atbalstam varēja piemērot EK līguma 87. panta 3. punkta a) un c) apakšpunktā paredzēto izņēmumu;
b)
atbalsta pasākumi bija vērsti uz to, lai risinātu tādas problēmas kā dinamisma trūkums vietējos tirgos, darba tirgus sašaurināšanās un pieprasījuma samazināšanās, kā arī ekonomikas ilgtermiņa attīstības problēmas;
c)
attiecībā uz Komisijas iebildumu, ka, ņemot vērā augsto konkurences līmeni lauksaimniecības nozarē, atbalsts varētu negatīvi ietekmēt Kopienas tirdzniecības nosacījumus, jāievēro, ka no visiem pārbaudītajiem lēmumiem tikai lēmums Nr. 1648/B22/13.1.1994. attiecas uz intensīvās lopkopības uzņēmumiem, turklāt laikposmā no 1995. līdz 2004. gadam attiecīgajās prefektūrās, t. i., Evras, Rodopi un Ksantes prefektūrā, gaļas ražošana bija tikai neliela lauksaimnieciskās ražošanas daļa, un, lai gan iekšzemes kopprodukta (IKP) apjoms (gan absolūtos skaitļos, gan uz vienu iedzīvotāju) šajās prefektūrās minētajā laikposmā palielinājās, tas joprojām bija ievērojami zemāks nekā vidēji valstī;
d)
valdības lēmumos Nr. 2041901/16.5.1989. un 2078809/1989, kuros paredzēti procentu samazinājumi apgrozāmā kapitāla aizdevumiem, kas piešķirti uzņēmumiem Evras, Lesbas, Samas, Hijas un Dodekanesas prefektūrā, vienlaikus noteikts, ka uzņēmumiem gan pirms, gan pēc parādu pārstrukturēšanas jābūt dzīvotspējīgiem;
e)
Grieķijas kompetentajām iestādēm bija uzdots vākt datus par saņēmējiem un faktiski piešķirto atbalstu, taču saskaņā ar iestāžu teikto tām nebija šādu iespēju;
f)
procentu likmju samazinājumu finansēšanai izmanto kontu, kas atvērts saskaņā ar likumu Nr. 128/75 un nav valsts līdzekļu konts, jo ir paredzēts galvenokārt finansējuma pārdalīšanai.
d) Grieķijas iestāžu 2011. gada 15. un 29. marta vēstules
(60)
Grieķijas iestāžu 2011. gada 15. un 29. marta vēstulēs vispirms norādīti termiņi, līdz kuriem bija spēkā sākotnējie valdības lēmumi, kas reglamentē aplūkojamās shēmas. Tie ir šādi:
a)
lēmums Nr. 69836/B1461 (Kastorijas un Evijas prefektūra) bija spēkā līdz 2003. gada 30. jūnijam;
b)
lēmums Nr. 66336/B/398/14-9-1993 (Florinas un Kilkis prefektūra) bija spēkā līdz 2000. gada 30. jūnijam;
c)
lēmums Nr. 1648/B.22/13.1.94 (Ksantes, Rodopi un Evras prefektūra) bija spēkā līdz 2005. gada 31. decembrim;
d)
lēmums Nr. 2041901/16-5-1989 (Rodopi, Evras, Ksantes un Dodekanesas prefektūra, Lesbas, Samas un Hijas sala) bija spēkā līdz 2004. gada 31. decembrim.
(61)
Turpmāk Grieķijas iestādes norāda, ka kritērijs, saskaņā ar kuru uzņēmumiem pēc pārstrukturēšanas bija jābūt dzīvotspējīgiem, nav vienīgais vērā ņemtais faktors, - ir veikts vispārējs novērtējums par uzņēmumu dzīvotspēju pirms un pēc pārstrukturēšanas.
(62)
Vēstulēs iekļautas arī tabulas, kurās norādīts aplūkojamā atbalsta dotācijas ekvivalents, ko saņēmis katrs uzņēmums, lai atspoguļotu to uzņēmumu procentuālo daudzumu, kuriem piešķirtais atbalsts varētu atbilst de minimis shēmai. Taču Grieķijas iestādes norāda, ka attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar valdības lēmumiem Nr. 2041901/16-5-1989 (Ksantes, Rodopi un Evras, Samas, Lesbas, Hijas un Dodekanesas prefektūrā) un 1648/B.22/13.1.94 (Ksantes, Rodopi un Evras prefektūrā), pieejamie dati attiecas tikai uz laikposmu no 2004. līdz 2007. gadam. Dati par atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 69836/B1461 (Kastorijas un Evijas prefektūrā), attiecas uz laikposmu no 1993. līdz 1998. gadam, bet dati par atbalstu saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 66336/B/398/14-9-1993 (Florinas un Kilkis prefektūrā) aptver laikposmu no 1993. līdz 2001. gadam. Šie dati bija pieprasīti kredītiestādēm, no kurām dažas uz pieprasījumu neatbildēja. Grieķijas iestādes tomēr uzskata, ka savāktie dati atspoguļo gandrīz visu piešķirtā atbalsta summu, jo bankas, kas ir sniegušas atbildi, attiecīgajās prefektūrās ir galvenās aizdevējas. Saskaņā ar Grieķijas iestāžu viedokli datu analīze liecina, ka aplūkojamā atbalsta summa 73,55-99,46 % gadījumu atkarībā no attiecīgā trīs gadu perioda un lēmuma nepārsniedz de minimis maksimālo robežu.
(63)
Visbeidzot, Grieķijas iestādes norāda, ka lauksaimniecības produktu ražošanas, pārstrādes un tirdzniecības uzņēmumiem nebija tiesību saņemt atbalstu, bet kalnrūpniecības uzņēmumi faktiski ir marmora un akmens lauztuves.
V. NOVĒRTĒJUMS
V.I. ATBALSTA PASTĀVĒŠANA
(64)
Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. Absolūtā izteiksmē aplūkojamais atbalsts atbilst šai definīcijai tādā nozīmē, ka to piešķir valsts vai to piešķir no valsts līdzekļiem, tas ir paredzēts konkrētiem uzņēmumiem (lauksaimniecības, amatniecības, rūpniecības, viesnīcu, ieguves (sk. 63. apsvērumu) un kuģniecības nozarē iepriekš minētajās prefektūrās), dod šiem uzņēmumiem priekšroku ar tādiem pasākumiem kā aizdevumu pārstrukturēšana, iemaksu apmēra samazināšana, pagarinot aizdevumu atmaksas termiņu, procentu likmju samazinājumi un garantiju piešķiršana, turklāt tas var ietekmēt tirdzniecību (23) un radīt konkurences traucējumus (24).
(65)
Grieķijas iestādes ir centušās pierādīt, ka aplūkojamie atbalsta pasākumi varētu atbilst de minimis shēmai un tāpēc nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē. Taču, kamēr bija spēkā valdības lēmumi, kas veido aplūkojamo atbalsta shēmu juridisko pamatu, de minimis noteikums visās attiecīgajās nozarēs nebija piemērojams (tas bija viens no attiecīgo procedūru sākšanas iemesliem), turklāt, kā atzinušas pašas Grieķijas iestādes, dati nav pilnīgi (sk. 62. apsvērumu). Turklāt de minimis atbalsta summas dažādās nozarēs atšķiras (rūpniecības un lauksaimniecības nozarē tās nav vienādas), bet sniegtās tabulas liek secināt, ka Grieķijas iestādes nav bijušas pietiekami informētas par šīm atšķirībām. Visbeidzot, Komisija ir konstatējusi, ka pretēji Grieķijas iestāžu apgalvojumiem par to, ka lauksaimniecības produktu ražošanas, pārstrādes un tirdzniecības uzņēmumiem nebija tiesību uz atbalstu saskaņā ar attiecīgajām atbalsta shēmām, iepriekš minētās tabulas skaidri liecina, ka daži šo nozaru uzņēmumi tomēr ir saņēmuši atbalstu, kas tika uzskatīts par atbilstošu de minimis shēmai, lai gan ir skaidri redzams, ka ir pārsniegta pieļaujamā maksimālā robeža.
(66)
Komisija atgādina, ka neviens individuāls atbalsts, kas piešķirts saskaņā ar atbalsta shēmu, kura atbalsta piešķiršanas laikā atbilst nosacījumiem, kas paredzēti piemērojamā de minimis regulā, nav uzskatāma par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
(67)
Kad Grieķijas iestādes sākotnēji piešķīra aplūkojamo atbalstu lauksaimniecības nozarē, Savienības noteikumu par de minimis atbalstu nebija.
(68)
Pirmie šajā jomā pieņemtie noteikumi bija Regulas (EK) Nr. 1860/2004 (25) noteikumi.
(69)
Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1860/2004, kas attiecas tiklab uz lauksaimniecības produktu primāro ražošanu, kā uz lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību, atbalsts, kurš vienam saņēmējam jebkurā trīs gadu periodā nepārsniedz EUR 3 000 maksimālo robežu, neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, nerada un nedraud radīt konkurences traucējumus, tāpēc uz to neattiecas LESD 107. panta 1. punkts.
(70)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1860/2004 5. pantu tas pats attiecas uz atbalstu, kas piešķirts pirms šīs regulas stāšanās spēkā, ja ir ievēroti tās 1. un 3. pantā minētie nosacījumi.
(71)
Regula (EK) Nr. 1860/2004 no 2008. gada 1. janvāra ir aizstāta ar Komisijas 2007. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1535/2007 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības produktu ražošanas nozarē (26), saskaņā ar kuru de minimis atbalsta summa vienam saņēmējam trīs fiskālo gadu periodā ir palielināta līdz EUR 7 500 neatkarīgi no atbalsta veida un mērķiem, maksimālajai robežai uz vienu dalībvalsti nepārsniedzot 0,75 % no gadā saražotās produkcijas vērtības.
(72)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1535/2007 6. panta 1. punktu “šo regulu piemēro atbalstam, ko lauksaimniecības produktu ražošanas nozares uzņēmumiem piešķir līdz 2008. gada 1. janvārim, ja šis atbalsts atbilst visiem 1. līdz 4. panta nosacījumiem, izņemot prasību skaidri atsaukties uz šo regulu, kas minēta 4. panta 1. punkta pirmajā daļā”. Taču šī regula attiecas tikai uz lauksaimniecības produktu primāro ražošanu.
(73)
De minimis noteikums, kas no 2007. gada 1. janvāra ir piemērojams attiecībā uz lauksaimniecības produktu pārstrādi un tirdzniecību, ir izklāstīts Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulā (EK) Nr. 1998/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam (27).
(74)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1998/2006 2. panta 2. punktu, ja atbalsta summa vienam saņēmējam trīs fiskālo gadu periodā nepārsniedz EUR 200 000, atbalsts neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, nerada un nedraud radīt konkurences traucējumus, tāpēc uz to neattiecas LESD 107. panta 1. punkts.
(75)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1998/2006 5. panta 1. punktu “šo regulu piemēro atbalstam, kas pirms tās stāšanās spēkā piešķirts uzņēmumiem, kuri darbojas transporta nozarē, un uzņēmumiem, kuri darbojas lauksaimniecības produktu pārstrādē un tirdzniecībā, ja šis atbalsts atbilst visiem 1. un 2. pantā paredzētajiem nosacījumiem”.
(76)
Tāpēc Komisija saskaņā ar izvērtētajiem valdības lēmumiem piešķirto atbalstu neuzskatīs par valsts atbalstu, ja tā summa vienam saņēmējam nepārsniegs šādas robežas:
a)
lauksaimniecības produktu primārajā ražošanā: EUR 3 000 trīs gadu periodā, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis Regulas (EK) Nr. 1860/2004 noteikumiem, vai EUR 7 500 trīs fiskālo gadu periodā, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis Regulas (EK) Nr. 1535/2007 noteikumiem;
b)
lauksaimniecības produktu pārstrādē un tirdzniecībā: EUR 3 000 trīs gadu periodā, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis Regulas (EK) Nr. 1860/2004 noteikumiem, vai EUR 200 000 trīs fiskālo gadu periodā, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis Regulas (EK) Nr. 1998/2006 noteikumiem.
(77)
Taču Komisija atgādina, ka Regulas (EK) Nr. 1998/2006 un Regulas (EK) Nr. 1535/2007 noteikumi neattiecas uz grūtībās nonākušiem uzņēmumiem.
(78)
Aplūkojamā atbalsta piešķiršanas laikā citās nozarēs, izņemot lauksaimniecību (t. i., šajā lēmumā minētajās dažādajās nozarēs, izņemot kuģu būves nozari, kas aplūkota turpmāk 80. un 81. apsvērumā (28)), bija piemērojams Komisijas 1992. gada 20. maija paziņojumā “Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem” (29) (turpmāk “1992. gada pamatnostādnes”) izklāstītais de minimis noteikums. Saskaņā ar minēto paziņojumu “vienreizējus atbalsta maksājumus, kas nepārsniedz ECU 50 000, ja tie attiecas uz konkrētu izdevumu veidu un shēmām, saskaņā ar kurām atbalsta apjoms, kuru trīs gadu periodā attiecībā uz konkrētu izdevumu veidu var saņemt viens uzņēmums, ir ierobežots līdz šai summai, turpmāk neuzskata par atbalstu, kas paziņojams saskaņā ar [EK līguma] 93. panta 3. punktu (30), ar noteikumu, ka atbalsta piešķiršanas vai atbalsta shēmas nosacījumos ir skaidri noteikts, ka jebkāds papildu atbalsts, kuru tas pats uzņēmums var saņemt attiecībā uz to pašu izdevumu veidu no citiem avotiem vai saskaņā ar citām shēmām, nepalielina kopējo uzņēmuma saņemto atbalsta summu līdz līmenim, kas pārsniedz ECU 50 000 ierobežojumu”. Vēlāk šis noteikums tika grozīts ar Komisijas 1996. gada paziņojumu par de minimis noteikumu valsts atbalstam (31) (turpmāk “1996. gada paziņojums”), kurā de minimis atbalsta summa tam pašam periodam tika noteikta ECU 100 000 apmērā, un ar Regulu (EK) Nr. 69/2001, kurā atbalsta summa tam pašam periodam tika noteikta EUR 100 000 apmērā.
(79)
Ņemot vērā analizēto shēmu piemērošanas beigu termiņus (ilgākais līdz 2005. gada 31. decembrim) un to, ka attiecībā uz 78. apsvērumā minētajām nozarēm regulas nav piemērojamas ar atpakaļejošu spēku, Komisija saskaņā ar izvērtētajiem valdības lēmumiem piešķirto atbalstu neuzskatīs par valsts atbalstu, ja tā summa vienam saņēmējam nepārsniegs šādas robežas:
a)
ECU 50 000 jebkurā trīs gadu periodā no 1992. gada 19. augusta līdz 1996. gada 5. martam, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis 1992. gada pamatnostādņu noteikumiem;
b)
ECU/EUR 100 000 jebkurā trīs gadu periodā no 1996. gada 6. marta līdz 2001. gada 1. februārim, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis attiecīgajiem 1996. gada paziņojuma noteikumiem;
c)
EUR 100 000 jebkurā trīs gadu periodā no 2001. gada 2. februāra līdz 2005. gada 31. decembrim, ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis attiecīgajiem Regulas (EK) Nr. 69/2001 noteikumiem.
(80)
Visbeidzot, kuģu būves nozarē de minimis noteikumu piemēro tikai no Regulas (EK) Nr. 69/2001 spēkā stāšanās dienas.
(81)
Tāpēc Komisija saskaņā ar izvērtētajiem valdības lēmumiem piešķirto atbalstu neuzskatīs par valsts atbalstu, ja tā summa vienam saņēmējam jebkurā trīs gadu periodā no 2001. gada 2. februāra līdz 2007. gada 30. jūnijam nepārsniegs EUR 100 000 un ja atbalsta piešķiršanas laikā tas būs atbildis attiecīgajiem Regulas (EK) Nr. 69/2001 noteikumiem.
(82)
Pārējie Grieķijas iestāžu argumenti, lai pamatotu valsts atbalsta neesību, Komisijai nav pieņemami turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ, un šie iemesli attiecas uz visiem gadījumiem, kad attiecīgie argumenti minēti:
a)
apgalvojot, ka aizdevumu konsolidācija nav saistīta ar lielām valsts iestāžu izmaksām (sk. jo īpaši 57. apsvēruma a) apakšpunktu un 58. apsvēruma a) apakšpunktu), Grieķijas iestādes atzīst, ka šis pasākums valstij rada izmaksas, t. i., to finansē no valsts līdzekļiem;
b)
kamēr nebija stājies spēkā Paziņojums par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā (32) (turpmāk “2000. gada paziņojums”), uzskatīja, ka visās garantijās ir valsts atbalsta elements (sk. 105. apsvēruma a) apakšpunktu); saskaņā ar 2000. gada paziņojumu var uzskatīt, ka garantija nav valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē, ja saņēmēji nav finansiālās grūtībās nonākuši aizdevuma ņēmēji un principā spētu iegūt aizdevumu finanšu tirgos ar tirgus nosacījumiem bez valsts iesaistīšanās, ja garantija ir saistīta ar konkrētu finanšu darījumu, noslēgta par fiksētu maksimālo summu, nesedz vairāk kā 80 % no nenomaksātā aizdevuma vai citas finanšu saistības (izņemot obligācijas un līdzīgus instrumentus) un nav beztermiņa, shēmas noteikumu pamatā ir reālistisks riska novērtējums, tādējādi, ņemot vērā saņēmējuzņēmumu prēmijas, shēma visticamāk ir pašfinansējoša, shēma paredz noteikumus, ar kuriem piešķir garantijas nākotnē, vispārējo shēmas finansējumu pārskata vismaz reizi gadā un prēmijas sedz gan parastos riskus, kas saistīti ar garantijas piešķiršanu, gan shēmas administratīvās izmaksas, tostarp peļņu no kapitāla, ja valsts nodrošina sākuma kapitālu shēmas sākšanai; taču Grieķijas iestādes nav iesniegušas dokumentus, kas apliecina, ka šajā gadījumā būtu piemērojams šis scenārijs;
c)
attiecībā uz konkurenci atvieglojumu periodu piešķiršana (sk. 57. apsvēruma e) apakšpunktu un 58. apsvēruma f) apakšpunktu) nav vienkārši atmaksas termiņa pārstrukturēšana, jo tā konkrētā laikā samazina parāda atmaksas slogu, līdz ar to nodrošinot saņēmējam īslaicīgu finansiālu atvieglojumu;
d)
arī tad, ja saskaņā ar likumu Nr. 128/75 atvērtais konts, ko izmanto procentu likmju samazinājumu finansēšanai (sk. 57. apsvēruma d) apakšpunktu, 58. apsvēruma e) apakšpunktu un 59. apsvēruma f) apakšpunktu), atbilstoši Grieķijas iestāžu apgalvojumam nav daļa no Grieķijas valsts budžeta, tas tomēr ir valsts līdzekļu konts (33);
e)
aizdevumu procentu likmju samazinājumu piešķiršana dod saņēmējuzņēmumiem priekšrocības arī tad, ja procentu likmes attiecīgajā valstī ir augstas;
f)
lai gan vērtspapīru izlaišana, kas paredzēta, lai iegūtu garantiju (sk. 57. apsvēruma g) apakšpunktu), saskaņā ar valdības lēmumu Nr. 2071670/11297 Grieķijas valstij nav saistīta ar tiešām izmaksām, tā tomēr ietver atbalsta elementu, jo, paredzot šo iespēju, valsts saņēmējuzņēmumiem ne vien piedāvā iespēju iegūt kapitālu, bet arī atsakās no viena valsts garantijas iegūšanas priekšnoteikuma;
g)
tas, ka Grieķijā bija augstas procentu likmes (sk. 57. apsvēruma d) apakšpunktu), nenozīmē, ka nepastāvēja valsts atbalsts tādā nozīmē, ka neatkarīgi no ekonomiskajiem apstākļiem, kādos notika pārstrukturēšana, piemērojot samazinājumus, atbalsta piešķiršana atbrīvoja saņēmējus no sloga, ko citkārt tiem uzņēmējdarbības gaitā nāktos uzņemties.
(83)
Ņemot vērā visus šos aspektus, Komisija var tikai secināt, ka uz atbalsta pasākumiem, kas neatbilst de minimis atbalsta jomai un 68.-81. apsvērumā definētajiem de minimis atbalsta piešķiršanas priekšnoteikumiem, attiecas LESD 107. panta 1. punkta darbības joma.
V.II. ATBALSTA SADERĪBA
(84)
LESD 107. panta 2. un 3. punktā paredzētajos gadījumos dažus atbalsta veidus izņēmuma kārtā var uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu.
(85)
Konkrētajā gadījumā saistībā ar katru sākto procedūru jāpārbauda, kurš atbrīvojums varētu attiekties uz katru attiecīgo nozari (nošķirot lauksaimniecību un pārējās nozares).
V.II.1. UZŅĒMUMIEM KASTORIJAS UN EVIJAS PREFEKTŪRĀ PIEŠĶIRTĀ ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS, SĀKOT PIRMO PROCEDŪRU
a) Lauksaimniecības nozare
(86)
Ņemot vērā piešķirtā atbalsta veidu, vienīgais atbrīvojums, uz kuru iespējams pamatoties, lai pierādītu atbalsta saderību ar iekšējo tirgu, ir LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums, saskaņā ar kuru atbalstu, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm, var uzskatīt par saderīgu ar kopējo tirgu.
(87)
Tā kā aplūkojamais atbalsts ir nepaziņots atbalsts, būtisks nosacījums, lai šo atbrīvojumu varētu piemērot, ir atbalsta atbilstība tā piešķiršanas laikā spēkā esošajiem valsts atbalsta noteikumiem. Saskaņā ar Grieķijas iestāžu sniegto informāciju attiecīgā shēma darbojās no 1993. gada 30. jūnija līdz 2003. gada 30. jūnijam. Tāpēc šīs shēmas saderība ar iekšējo tirgu jāaplūko, ņemot vērā šajā laikā piemērojamos valsts atbalsta noteikumus.
(88)
Atbalsts šķietami bija paredzēts grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, un tas bija viens no iemesliem, kuru dēļ Komisija nolēma sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru. Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē šajā sakarā ir norādījušas, ka kritērijam, saskaņā ar kuru uzņēmumiem pēc pārstrukturēšanas bija jābūt dzīvotspējīgiem, nebija pilnīgi nekādas saistības ar kredītiestāžu veikto uzņēmumu dzīvotspējas vispārējo novērtējumu, jo lēmums par atbilstību pārstrukturēšanai tika pieņemts uzreiz pēc dzīvotspējas izpētes. Šis arguments ir minēts arī iestāžu 2011. gada 15. un 29. marta vēstulēs (sk. 61. apsvērumu).
(89)
Komisija uzskata, ka šis skaidrojums neļauj izslēgt iespēju, ka atbalstu piešķīra grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, jo arī tad, ja lēmums par atbilstību pārstrukturēšanai tika pieņemts uzreiz pēc dzīvotspējas izpētes, kā apgalvo Grieķijas iestādes, izpētē galvenā uzmanība tika pievērsta saņēmēju dzīvotspējas izredzēm pēc pārstrukturēšanas. Tātad ir iespējams, ka pretendenti izpētes veikšanas laikā varēja būt nonākuši grūtībās, bet tos tomēr uzņēma shēmā, jo iestāde, kas veica izpēti, prognozēja, ka pēc parādu pārstrukturēšanas šie uzņēmumi atkal varētu kļūt dzīvotspējīgi (Komisija ir uzsvērusi šo pierādījumu arī lēmuma par LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procedūras sākšanu 23. punktā, jo valdības lēmuma Nr. 2045909/7931/0025 preambulā ir minēta nepieciešamība Kastorijas un Evijas prefektūrā atbalstīt uzņēmumus, kam ir naudas plūsmas grūtības).
i) Noteikumi, kas attiecīgajā periodā bija piemērojami atbalstam grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai
I. No 1993. gada 1. oktobra līdz 1997. gada 31. decembrim
(90)
Uz atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem attiecas vairāki noteikumi. Laikā, kad stājās spēkā valdības lēmums Nr. 69836/B1461, saskaņā ar Komisijas politiku šo atbalsta veidu lauksaimniecības nozarē uzskatīja par darbības atbalstu, ko varēja atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu tikai tad, ja bija ievēroti trīs šādi nosacījumi:
a)
šim atbalstam bija jāattiecas uz finanšu maksājumiem par aizdevumiem, kas saņemti, lai finansētu jau veiktus ieguldījumus;
b)
jebkura aizdevuma iegūšanas laikā saņemta atbalsta un aplūkojamā atbalsta kopējais dotācijas ekvivalents nedrīkstēja pārsniegt Komisijas parasti atļauto procentuālo daļu, t. i.,:
i)
ieguldījumiem lauksaimniecības produktu primārajā ražošanā: 35 % vai 75 % mazāk labvēlīgos apgabalos saskaņā ar Direktīvu 75/268/EEK;
ii)
ieguldījumiem lauksaimniecības produktu pārstrādē un tirdzniecībā: 55 % vai 75 % 1. mērķa reģionos nozaru programmām atbilstošiem projektiem vai kādam no Padomes Regulas (EEK) Nr. 866/90 (34) 1. panta mērķiem un 35 % (vai 50 % 1. mērķa reģionos) citiem projektiem, kuri nav izslēgti, pamatojoties uz kritērijiem, kas minēti Komisijas 1990. gada 7. jūnija Lēmuma 90/342/EEK, ar ko nosaka atlases kritērijus ieguldījumiem lauksaimniecības un mežsaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības nosacījumu uzlabošanai (35), pielikuma 2. punktā (vai Komisijas Lēmumā 94/173/EEK (36), ar ko šis lēmums aizstāts).
c)
minēto atbalstu varēja izmaksāt tikai pēc jauno aizdevumu procentu likmju grozījumiem, lai ņemtu vērā procentu likmju pārmaiņas (šādos gadījumos atbalsta summai bija jābūt mazākai par jauno aizdevumu procentu likmju starpību vai vienādai ar to), vai tam bija jāattiecas uz visiem lauksaimniecības uzņēmumiem, kas bija snieguši dzīvotspējas garantijas, jo īpaši tad, ja ar pastāvošajiem aizdevumiem saistītais finanšu slogs bija tik smags, ka apdraudēja uzņēmumu dzīvotspēju vai radīja bankrota risku.
(91)
Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē apgalvo, ka lēmums Nr. 69836/B1451 un tā turpmākie grozījumi attiecas uz pārstrādes uzņēmumiem kopumā, nevis konkrēti uz lauksaimniecības nozares pārstrādes uzņēmumiem, kurus aptver Regula (EEK) Nr. 866/90, Regula (EK) Nr. 951/97 un Regula (EK) Nr. 1257/1999, ka visa Grieķija ir 1. mērķa reģions un ka uzņēmumi, kas bija veikuši ieguldījumus un tāpēc saņēmuši atbalstu no Lauku attīstības un pārtikas ministrijas, nevarēja gūt labumu no parādu pārstrukturēšanas, jo tā nebija paredzēta. Iestādes turklāt norāda, ka attiecībā uz pārstrukturēšanas kopējo dotācijas ekvivalentu jāievēro, ka lielākajā daļā gadījumu piešķirtā atbalsta summas bija nelielas un pārstrukturēšana attiecās uz agrākiem aizdevumiem un tātad uz jau veiktiem ieguldījumiem.
(92)
Pirmām kārtām, Grieķijas iestāžu sniegtie skaidrojumi nav pietiekami, lai Komisija varētu būt pilnīgi pārliecināta, ka saskaņā ar lēmumu Nr. 69836/B1451 un tā turpmākajiem grozījumiem atbalstu nav saņēmuši daži lauksaimniecības produktu pārstrādes uzņēmumi, jo tas, ka lēmumā nav konkrētu norāžu attiecībā uz šiem uzņēmumiem, nenozīmē, ka tie nepiederēja pie pārstrādes uzņēmumu (rūpniecisko uzņēmumu) kopējās kategorijas, uz kuru attiecās lēmuma piemērošanas joma.
(93)
Attiecībā uz 90. apsvērumā minēto nosacījumu ievērošanu Komisija ir konstatējusi, ka lēmums Nr. 69836/B1451 un tā turpmākie grozījumi attiecās vai nu uz ieguldījumu, vai apgrozāmā kapitāla aizdevumu pārstrukturēšanu.
(94)
Pamatojoties uz Grieķijas iestāžu sniegto informāciju, attiecībā uz ieguldījumu aizdevumu pārstrukturēšanu Komisija ir konstatējusi, ka 90. apsvēruma a) apakšpunktā minētais nosacījums ir ievērots, jo aizdevumi attiecās uz jau veiktiem ieguldījumiem.
(95)
Komisija turklāt ir konstatējusi, ka ir ievērots 90. apsvēruma c) apakšpunktā minētais otrais alternatīvais nosacījums, jo, pamatojoties uz finanšu iestāžu veiktu novērtējumu, saņēmējuzņēmumiem pēc pārstrukturēšanas bija jābūt uzskatāmiem par dzīvotspējīgiem.
(96)
Taču Komisijas rīcībā esošā informācija nav pietiekama, lai ļautu nešaubīgi secināt, ka ir ievērots 90. apsvēruma b) apakšpunktā minētais nosacījums, jo Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē skaidro, ka uz uzņēmumiem, kas nodarbojās ar lauksaimniecības produktu apstrādi un tirdzniecību, attiecās, inter alia, Regulas (EEK) Nr. 866/90 un Regulas (EK) Nr. 951/97 noteikumi un ka šīs regulas tika piemērotas atbilstoši to noteikumiem, bet tas nozīmē, ka uzņēmumiem jau varēja būt piešķirts maksimālajai intensitātei (75 % 1. mērķa reģionos, kas attiecas uz visu Grieķiju) atbilstošs atbalsts saskaņā ar minētajām regulām, un nav izslēgts, ka, piemērojot attiecīgo shēmu, šī intensitāte atbalsta kumulācijas dēļ varēja būt pārsniegta.
(97)
Attiecībā uz apgrozāmā kapitāla aizdevumu pārstrukturēšanu shēmu nebija iespējams piemērot, ievērojot visus 90. apsvērumā minētos nosacījumus, jo pirmais nosacījums (a) apakšpunkts) tieši paredz, ka aizdevumiem jābūt saistītiem ar ieguldījumiem.
II. No 1998. gada 1. janvāra līdz 2000. gada 30. jūnijam
(98)
Šā lēmuma 90. apsvērumā minētie nosacījumi 1997. gadā tika aizstāti ar Komisijas paziņojuma “Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai” noteikumiem (turpmāk “1997. gada pamatnostādnes”) (37). Minēto pamatnostādņu 4.4. punkts paredz, ka “lauksaimniecības nozarē attiecībā uz jauniem atbalstiem šīs pamatnostādnes stājas spēkā 1998. gada 1. janvārī. Attiecībā uz pastāvošiem atbalstiem tās stājas spēkā tajā pašā dienā, bet gadījumos, kad Komisija pret vienu vai vairākām dalībvalstīm šajā kontekstā ir sākusi procedūru saskaņā ar [EK] līguma 93. panta 2. punktu, pēc tam, kad Komisija attiecībā uz iesaistītajām dalībvalstīm ir pieņēmusi galīgu lēmumu saskaņā ar [EK] līguma 93. panta 2. punktu”.
(99)
Lauksaimniecības nozarei pilnīgi jaunajās 1997. gada pamatnostādnēs, inter alia, bija paredzēts:
a)
glābšanas atbalsts: likviditātes atbalsts, kam jābūt pamatotam ar nopietnām sociālām grūtībām un ko piešķir kā aizdevumu garantijas vai aizdevumus ar parastajām komerciālajām procentu likmēm; tam jābūt ierobežotam ar summu, kas vajadzīga uzņēmuma darbības turpināšanai (piemēram, algu un ikdienas piegāžu izmaksu segšanai), to drīkst piešķirt tikai uz tik ilgu laiku, kāds vajadzīgs, lai izstrādātu nepieciešamos un iespējamos atveseļošanas pasākumus, un tas nedrīkst radīt nesamērīgu negatīvu ietekmi uz rūpniecības un lauksaimniecības apstākļiem citās dalībvalstīs;
b)
pārstrukturēšanas atbalsts: atbalsts, kura piešķiršana ir saistīta ar pārstrukturēšanas plānu, kurā paredzēta jaudas samazināšana vai neatgriezeniska ražošanas jaudu slēgšana, ja nozarē pastāv strukturāls ražošanas jaudas pārpalikums (jaudas samazinājumam jāpapildina samazinājums, ko piemērotu, ja nebūtu pārstrukturēšanas atbalsta); atbrīvojums no šīs prasības attiecas vienīgi uz gadījumiem, kad lēmumi, kas par labu visiem saņēmējiem pieņemti jebkurā 12 secīgu mēnešu periodā, kopumā neattiecas uz tādu ražojumu daudzumu, kas pārsniedz noteiktu procentuālu daļu no šādu ražojumu kopējās gada produkcijas attiecīgajā valstī (pasākumiem, kuru mērķis ir konkrēti ražojumi vai uzņēmēji, tie ir 3 %, bet citiem pasākumiem, kam nav tāda mērķa, - 1,5 %).
(100)
Dalībvalstīm bija tiesības lūgt, lai tiktu piemēroti šie lauksaimniecības nozares noteikumi, nevis ar lauksaimniecību nesaistītām nozarēm piemērojamie 1997. gada pamatnostādņu noteikumi (uz šīm nozarēm attiecās stingri nosacījumi, jo īpaši attiecībā uz pārstrukturēšanas plāniem un saņēmēju ieguldījumu pārstrukturēšanā, sk. b) iedaļas “Ar lauksaimniecību nesaistītās nozares” 109.-121. apsvērumu turpmāk).
(101)
Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē nav sniegušas nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu secināt, ka atbalsta shēma bija pielāgota, lai atbilstu šiem noteikumiem, un ka attiecīgajā periodā piešķirtais atbalsts līdz ar to ir piešķirts saskaņā ar attiecīgajiem 1997. gada pamatnostādnēs paredzētajiem nosacījumiem, proti, vai nu saskaņā ar iepriekš 99. apsvēruma b) apakšpunktā aprakstītajiem nosacījumiem, vai saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti ar lauksaimniecību nesaistītām nozarēm (tāda pārstrukturēšanas plāna iesniegšana, kurā paredzēts pieņemamā termiņā atjaunot uzņēmuma dzīvotspēju, pamatojoties uz reālistiskiem pieņēmumiem; negatīvās ietekmes uz konkurentiem mazināšana; principa par vienreizēju atbalstu (“one time, last time”) pienācīga ievērošana; jaudas samazināšana, ja attiecīgajā nozarē pastāv strukturāls jaudas pārpalikums, un atbalsts, kas ir proporcionāls pārstrukturēšanas izmaksām un ieguvumiem un sedz arī pārstrukturēšanas sociālās izmaksas).
III. No 2000. gada 1. jūlija līdz 2003. gada 30. jūnijam
(102)
Kopienas 1997. gada pamatnostādnes 1999. gada 9. oktobrī aizstāja ar Kopienas pamatnostādnēm attiecībā uz valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (turpmāk “1999. gada pamatnostādnes”) (38). Šo pamatnostādņu 6.3. punkts nosaka, ka “dalībvalstīm ir jāpielāgo spēkā esošās glābšanas un pārstrukturēšanas programmas, kas jāturpina piemērot pēc 2000. gada 30. jūnija, lai tās pēc šā datuma būtu pieskaņotas šīm pamatnostādnēm”. Turklāt, “lai Komisijai būtu iespējams uzraudzīt pielāgošanas procesu, dalībvalstīm līdz 1999. gada 31. decembrim ir tai jāiesniedz visu šādu programmu saraksts. Pēc tam, un katrā ziņā līdz 2000. gada 30. jūnijam, tām ir Komisijai jāsniedz pietiekama informācija, kas dotu tai iespēju pārbaudīt, vai programmas tiešām ir pārveidotas saskaņā ar šīm pamatnostādnēm”.
(103)
Kopienas 1999. gada pamatnostādnēs bija iekļauta arī īpaša iedaļa par grūtībās nonākušu uzņēmumu pārstrukturēšanu lauksaimniecības nozarē. Salīdzinājumā ar 1997. gada pamatnostādnēm šajā iedaļā ir definēts strukturāls jaudas pārpalikums nozarē, 99. apsvēruma b) apakšpunktā minētais atbrīvojums attiecināts tikai uz lauksaimniecības produktu primārās ražošanas uzņēmumiem (līdz ar to uz lauksaimniecības produktu pārstrādes un tirdzniecības apakšnozari automātiski attiecas prasība par jaudas samazināšanu) un paredzēts nosacījums par vienreizēju atbalstu, saskaņā ar kuru pārstrukturēšanas atbalstu var piešķirt tikai vienu reizi.
(104)
Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē nav sniegušas nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu secināt, ka atbalsta shēma bija pielāgota, lai atbilstu šiem noteikumiem, un ka attiecīgajā periodā piešķirtais atbalsts līdz ar to ir piešķirts saskaņā ar attiecīgajiem 1999. gada pamatnostādnēs paredzētajiem nosacījumiem, proti, pēc tāda pārstrukturēšanas plāna iesniegšanas, kurā paredzēta jaudu slēgšana, ja pastāv strukturāls jaudas pārpalikums, vajadzības gadījumā piemērojot 103. apsvērumā minēto ierobežoto atbrīvojumu un pamatojoties uz principu par vienreizēju atbalstu.
ii) Garantijas
(105)
Vēl viens faktors, ko Komisija ir ņēmusi vērā lēmumā par LESD 108. panta 2. punktā minētās procedūras sākšanu, ir jautājums par garantiju veidā piešķirta atbalsta saderību. Grieķijas iestādes 2004. gada 9. augusta vēstulē ir minējušas vairākus apsvērumus (sk. 57. apsvēruma c) un g) apakšpunktu). Komisija uzskata par vajadzīgu saistībā ar šiem apsvērumiem sniegt šādas piezīmes:
a)
attiecībā uz c) apakšpunktu: tas, ka garantiju piešķiršana ir saistīta ar stingriem nosacījumiem, neizslēdz valsts atbalsta pastāvēšanu, gluži pretēji, noteikumos, kas bija piemērojami aplūkojamās shēmas pastāvēšanas laikā, kā norādīts dalībvalstīm adresētajās vēstulēs Nr. SG(89) D/4328 (1989. gada 5. aprīlis) un SG(89) D/12772 (1989. gada 12. oktobris) un 38. punktā Komisijas paziņojumā dalībvalstīm par EEK līguma 92. un 93. panta un Komisijas Direktīvas 80/723/EEK 5. panta piemērošanu publiskiem uzņēmumiem ražošanas nozarē (39), ir skaidri noteikts, ka “.. uz visām tieši vai pastarpināti ar finanšu iestāžu starpniecību sniegtajām valsts garantijām attiecas EEK līguma 92. panta 1. punkta darbības joma”, un paredzēta tādu nosacījumu piemērošana, starp kuriem var būt uzņēmuma pasludināšana par bankrotējušu. Lai gan iepriekš minētās vēstules 2000. gadā ir aizstātas ar Komisijas paziņojumu par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā, kurā ir paredzēti nosacījumi, kas ļauj izslēgt valsts atbalsta pastāvēšanu, Grieķijas iestāžu 2004. gada 9. augusta vēstulē sniegtā informācija neliecina, ka piešķirtās garantijas atbilda kādam no šiem nosacījumiem;
b)
arī tad, ja Grieķijas iestādes būtu sniegušas informāciju, lai pierādītu, ka piešķirtās garantijas atbilst nosacījumiem, kas ļauj izslēgt valsts atbalsta pastāvēšanu, Komisijai šis pamatojums nebūtu pieņemams, jo - minot tikai vienu piemēru - atbrīvojumu var piemērot tikai tad, ja saņēmējuzņēmumi nav nonākuši finansiālās grūtībās;
c)
attiecībā uz g) apakšpunktu: tas, ka garantija nesedz dažus maksājumus, nepierāda, ka ir ievēroti visi nosacījumi, kas ļautu uzskatīt atbalstu, ar ko garantiju piešķiršana parasti ir saistīta, par saderīgu ar iekšējo tirgu, turklāt jāatzīst, ka pārējā informācija, ko Grieķijas iestādes ir sniegušas 2004. gada 9. augusta vēstulē, neliecina, ka nosacījumi būtu ievēroti.
(106)
Ievērojot iepriekš teikto, Komisija uzskata, ka aplūkojamās shēmas pastāvēšanas laikā garantijas bija daļa no instrumentu kopuma atbalsta sniegšanai grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, tāpēc to saderība ir saistīta ar pārstrukturēšanas procesu kopumā, bet par to, kā pietiekami skaidri norādīts 94.-104. apsvērumā sniegtajā analīzē, Grieķijas iestādes nav nodrošinājušas pietiekamu informāciju, lai novērstu Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru (šie konstatējumi attiecībā uz garantijām vienlīdz attiecas uz šajā lēmumā minētajām trim procedūrām un uz visām minētajām nozarēm, izņemot valdības 2000. gada 18. decembra lēmumā Nr. 2/82257/0025 minētās garantijas, kuras, ņemot vērā izmantoto dzīvotspējas kritēriju, t. i., dzīvotspēju pirms parādu pārstrukturēšanas, tiks analizētas atsevišķi).
(107)
Neviens no pārējiem Grieķijas iestāžu 2004. gada 9. augusta vēstulē minētajiem argumentiem (piemērotā procentu likme, jautājums par papildu izdevumiem, ko rada vai nerada valdības lēmumi, kuri ir shēmas juridiskā pamata neatņemama daļa, procentu aprēķināšanas biežums) nesatur būtiskus elementus, kas spētu mainīt Komisijas iepriekš izklāstīto nostāju.
(108)
Tā kā Grieķijas iestāžu sniegtā informācija nav novērsusi Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, Komisija var tikai secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
b) Ar lauksaimniecību nesaistītās nozares
(109)
Tāpat kā lauksaimniecības nozarē Komisijai attiecīgais atbalsts jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas piemērojami atbalstam grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(110)
Laikā, kad stājās spēkā valdības lēmums Nr. 69836/B1461, t. i., 1993. gada 1. oktobrī, attiecīgie noteikumi bija izklāstīti Astotajā ziņojumā par konkurences politiku, jo īpaši tā 177., 227. un 228. punktā.
(111)
Ziņojuma 177. punktā noteikts, ka arī tad, ja glābšanas pasākumi ir vajadzīgi, lai dotu uzņēmumiem atelpu un iespēju izstrādāt ilgāka termiņa risinājumus grūtību pārvarēšanai, tie nedrīkstētu kavēt nepieciešamos jaudas samazinājumus un tāpēc būtu jāizmanto tikai gadījumos, kad tie ir vajadzīgi, lai risinātu nopietnas sociālas problēmas.
(112)
Ziņojuma 227. punktā noteikts, ka glābšanas atbalstu, pamatojoties uz Līgumu, var piešķirt, ja tas ir saistīts ar pārstrukturēšanu, kuras mērķis ir atjaunot attiecīgā uzņēmuma un/vai reģionu ilgtermiņa dzīvotspēju, un ja attiecīgajam reģionam vai rūpniecības nozarei to piemēro pietiekami konkrēti, lai varētu novērtēt tā rezultātus.
(113)
Ziņojuma 228. punktā plašāk izskaidrota Komisijas nostāja attiecībā uz glābšanas atbalstu un sniegta pārstrukturēšanas atbalsta definīcija.
(114)
Glābšanas atbalstam jābūt:
a)
likviditātes atbalstam, ko piešķir kā aizdevumu garantijas vai aizdevumus ar parastajām komerciālajām procentu likmēm;
b)
ierobežotam ar summu, kas vajadzīga uzņēmuma darbības turpināšanai, algu un ikdienas piegāžu izmaksu segšanai;
c)
to drīkst piešķirt tikai uz tik ilgu laiku (parasti sešiem mēnešiem), kāds vajadzīgs, lai izstrādātu nepieciešamos un iespējamos atveseļošanas pasākumus;
d)
tam jābūt pamatotam ar nopietnām sociālām grūtībām, un uzņēmuma darbības turpināšana nedrīkst radīt negatīvu ietekmi uz rūpniecības apstākļiem citās dalībvalstīs.
(115)
Pārstrukturēšanas atbalstam jābūt arī cieši saistītam ar stabilas pārstrukturēšanas un/vai pārveides programmas īstenošanu un pienācīgi un efektīvi jāpalīdz atjaunot attiecīgās ražošanas dzīvotspēju, atbalsta intensitāte un apjoms stingri jāierobežo līdz minimumam, kas vajadzīgs, lai atbalstītu uzņēmumu neizbēgamajā pārejas periodā pirms programmas stāšanās spēkā, un attiecīgajam periodam tāpēc jābūt ierobežotam un palīdzība pakāpeniski jāsamazina.
(116)
Šie nosacījumi vispirms tika aizstāti ar Kopienas 1994. gada pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (40), kas stājās spēkā 1994. gada 23. decembrī (turpmāk “1994. gada pamatnostādnes”), tad ar 1997. gada pamatnostādnēm, kuras stājās spēkā 1998. gada 1. janvārī, un vēlāk ar 1999. gada pamatnostādnēm, ko piemēroja no 2000. gada 1. jūlija, ņemot vērā sešu mēnešu pielāgošanās periodu, kas dalībvalstīm tika dots attiecībā uz atbalsta shēmām (sk. 98. un 102. apsvērumu).
(117)
Kopienas 1994. gada pamatnostādnēs ir apstiprināta Komisijas politika attiecībā uz glābšanas atbalstu (sk. 114. apsvērumu) un sīkāk noteikts iesniedzamo pārstrukturēšanas plānu saturs un nosacījumi (izredzes pieņemamā termiņā atjaunot uzņēmuma dzīvotspēju, pamatojoties uz reālistiskiem pieņēmumiem; negatīvās ietekmes uz konkurentiem mazināšana; principa par vienreizēju atbalstu pienācīga ievērošana; jaudas samazināšana, ja attiecīgajā nozarē pastāv strukturāls jaudas pārpalikums, un atbalsts, kas ir proporcionāls pārstrukturēšanas izmaksām un ieguvumiem un sedz arī pārstrukturēšanas sociālās izmaksas).
(118)
Ar lauksaimniecību nesaistītajās nozarēs 1997. gada pamatnostādnes, kas bija tapušas, regulāri pārskatot Komisijas politiku attiecībā uz grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu, satura ziņā neatšķiras no 1994. gada pamatnostādnēm.
(119)
Kopienas 1999. gada pamatnostādnēs ir iekļauti stingrāki glābšanas atbalsta piešķiršanas nosacījumi, paredzot noteiktu termiņu pārstrukturēšanas plāna iesniegšanai. Pārstrukturēšanas nosacījumu ziņā pamatnostādnes ir daudz ierobežojošākas attiecībā uz MVU un tajās ir paredzēta iespēja samazināt jaudu piespiedu kārtā arī gadījumos, kad nozarē nav strukturāla jaudas pārpalikuma.
(120)
Tā kā Grieķijas iestāžu 2004. gada 9. augusta vēstulē sniegtie skaidrojumi vienlīdz attiecas gan uz lauksaimniecību, gan uz citām nozarēm, Komisija tāpat kā lauksaimniecības nozares gadījumā var tikai secināt, ka Grieķijas iestādes nav sniegušas nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu atzīt, ka ir ievēroti dažādie 1994., 1997. un 1999. gada pamatnostādnēs paredzētie nosacījumi (minot tikai vienu piemēru, nekas neliecina, ka saņēmējuzņēmumi būtu iesnieguši pārstrukturēšanas plānus, tostarp nepieciešamos kompensācijas pasākumus). Šis konstatējums vienlīdz attiecas uz Astotajā ziņojumā par konkurences politiku izklāstīto noteikumu ievērošanu.
(121)
Tā kā trūkst pierādījumu, kas apliecinātu, ka ir ievēroti iepriekš minētie noteikumi, Komisija nevar atzīt, ka atbalsts uzņēmumiem ir piešķirts pēc tam, kad tie bija iesnieguši pārstrukturēšanas plānus, kuros atbilstoši dažādo iepriekš minēto noteikumu prasībām bija iekļauti visi vajadzīgie elementi (jo īpaši izredzes pieņemamā termiņā atjaunot uzņēmuma dzīvotspēju, pamatojoties uz reālistiskiem pieņēmumiem; negatīvās ietekmes uz konkurentiem mazināšana; principa par vienreizēju atbalstu pienācīga ievērošana; jaudas samazināšana un atbalsts, kas ir proporcionāls pārstrukturēšanas izmaksām un ieguvumiem un sedz arī pārstrukturēšanas sociālās izmaksas). Tāpēc Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, nav novērstas, un Komisija var tikai secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
V.II.2. UZŅĒMUMIEM FLORINAS UN KILKIS PREFEKTŪRĀ PIEŠĶIRTĀ ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS, SĀKOT OTRO PROCEDŪRU
a) Lauksaimniecības nozare
(122)
Grieķijas iestādes 2005. gada 18. augusta vēstulē apgalvo, ka pamatlēmums, kas reglamentē atbalsta piešķiršanu (valdības lēmums Nr. 66336/B.1398/1993), attiecas uz rūpniecības un amatniecības uzņēmumiem un neviens no tā noteikumiem neskar lauksaimniecības uzņēmumus.
(123)
Komisija ir ņēmusi vērā šo informāciju un tāpēc uzskata, ka attiecīgā shēma nav jāanalizē, ņemot vērā noteikumus, kas atbalsta piešķiršanas laikā bija piemērojami valsts atbalstam lauksaimniecības nozarē.
b) Ar lauksaimniecību nesaistītās nozares
(124)
Procedūras sākšanas laikā Komisija uzskatīja, ka shēma ir paredzēta grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, jo valdības lēmumā Nr. 66336/B.1398/1993 bija noteikts, ka uzņēmumiem pēc pārstrukturēšanas jābūt dzīvotspējīgiem (bet tas neizslēdz iespēju, ka laikā, kad tos uzņēma atbalsta shēmā, uzņēmumi bija nonākuši grūtībās), tāpēc aplūkojamā atbalsta saderība jāanalizē, ņemot vērā piešķiršanas laikā spēkā esošos noteikumus par glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem.
(125)
Noteikumi par glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, kas bija spēkā aplūkojamā atbalsta piešķiršanas laikā, hronoloģiskā secībā bija Astotā ziņojuma par konkurences politiku 177., 227. un 228. punktā, 1994. gada pamatnostādnēs un 1997. gada pamatnostādnēs izklāstītie noteikumi.
(126)
Attiecībā uz Astotā ziņojuma par konkurences politiku 177., 227. un 228. punkta un 1994., 1997. un 1999. gada pamatnostādņu noteikumu ievērošanu Grieķijas iestāžu 2005. gada 18. augusta vēstulē sniegtie skaidrojumi neatšķiras no skaidrojumiem, kas sniegti, pamatojot atbalsta piešķiršanu uzņēmumiem Kastorijas un Evijas prefektūrā (57. apsvēruma a)-f) apakšpunktā izklāstītie Grieķijas iestāžu argumenti ir tādi paši kā 56. apsvēruma a)-e) apakšpunktā minētie argumenti). Tāpēc 110.-121. apsvērumā sniegtā Komisijas analīze vienlīdz attiecas arī uz šo gadījumu, t. i., Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, nav novērstas, un Komisija var tikai secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
(127)
Grieķijas iestādes 2005. gada 18. augusta vēstulē ir centušās pamatot aplūkojamo atbalstu, kā iemeslu minot arī apstākli, ka Florinas un Kilkis prefektūra robežojas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku un ka vietējie uzņēmumi ir ievērojami cietuši reģiona nestabilitātes un tur notiekošās karadarbības dēļ.
(128)
Pamatojoties uz ārkārtējiem notikumiem, varētu būt pieļaujama LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkta piemērošana, jo saskaņā ar to atbalsts, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, kuru nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, ir saderīgs ar iekšējo tirgu. Taču Grieķijas iestādes nav sniegušas nekādus pierādījumus, kas apliecinātu, ka abu prefektūru uzņēmumi ir cietuši grūtības, kā apgalvo iestādes, vai ļautu noteikt cēloņsakarību starp šīm grūtībām un Dienvidslāvijas notikumu izraisīto reģiona nestabilitāti. Komisijas rīcībā nav arī nekādas informācijas par to, ka Grieķijas iestāžu minētajiem notikumiem visā shēmas pastāvēšanas laikā varētu būt bijusi aprakstītā ietekme. Visbeidzot, Komisijai nav skaidrs, kāpēc shēma abās prefektūrās attiecās tikai uz dažām ekonomikas nozarēm, jo minētajiem notikumiem, loģiski spriežot, būtu vajadzējis ietekmēt visus vietējos uzņēmumus neatkarīgi no nozares.
(129)
Ņemot vērā šos faktorus, Komisija nevar atzīt, ka attiecīgajai shēmai varētu piemērot LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Tāpēc Komisija atkal var tikai secināt, ka aplūkojamā atbalsta shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
V.II.3. UZŅĒMUMIEM RODOPI, EVRAS, KSANTES, LESBAS, SAMAS, HIJAS UN DODEKANESAS PREFEKTŪRĀ PIEŠĶIRTĀ ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS, SĀKOT TREŠO PROCEDŪRU
(130)
Ņemot vērā, ka lēmumā par procedūras sākšanu Komisija ir norādījusi, ka, pamatojoties uz pieejamo informāciju, tā nespēs noteikt, vai divi 1989. gadā pieņemtie un turpmākie valdības lēmumi (sīkāk aprakstīti iepriekš 50.-52. apsvērumā) attiecās uz atsevišķu atbalsta shēmu vai bija integrēti kopējā sistēmā, kas analizēta dažādajās sāktajās procedūrās, un to, ka Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. maija vēstulē šajā sakarā nav sniegti nekādi skaidrojumi, pārbaudāmajos valdības lēmumos paredzētā atbalsta saderība ar iekšējo tirgu tiks novērtēta atsevišķi. Komisija atsevišķi analizēs arī valdības 2000. gada 18. decembra lēmumā Nr. 2/82257/0025 (sk. 49. apsvērumu) paredzētās garantijas, jo atšķirībā no pārējiem šeit minētajiem gadījumiem šis lēmums paredz, ka saņēmējuzņēmumiem jābūt dzīvotspējīgiem, nevis jākļūst dzīvotspējīgiem pēc pārstrukturēšanas.
(131)
Ar 44.-52. apsvērumā minētajiem valdības lēmumiem saistītajā analīzē tāpat kā pirmajās divās procedūrās pārbaudīto shēmu gadījumā ir divas galvenās daļas, proti, atbalsts lauksaimniecības nozarē un ar lauksaimniecību nesaistītās nozarēs, bet ar lauksaimniecību nesaistītās nozares ir iedalītas vairākās apakšgrupās, vienkopus analizējot atbalstu rūpniecības, viesnīcu un amatniecības nozarē un atsevišķi - kuģniecības nozarē. LESD 108. panta 2. punktā paredzētā procedūra sākotnēji attiecās arī uz ogļu nozari, taču šī nozare šeit netiks analizēta, jo Grieķijas iestādes 2011. gada 15. un 29. marta vēstulē ir paskaidrojušas, ka attiecīgās ieguves darbības attiecās uz marmora un akmens lauztuvēm, bet tas nozīmē, ka iesaistītie uzņēmumi ietilpst rūpniecības nozares analīzes jomā.
a) Lauksaimniecības nozare
(132)
Komisijai atbalsta shēma jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas atbalsta piešķiršanas laikā bija piemērojami valsts atbalstam grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(133)
Attiecīgie noteikumi, kas bija piemērojami lauksaimniecības nozarē, ir izklāstīti 90. un 98.-103. apsvērumā. Ņemot vērā, ka attiecīgās shēmas piemērošanas termiņš beidzās 2005. gada 31. decembrī, piemērojamo noteikumu saraksts būtu jāpapildina ar Kopienas 2004. gada pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (41) (turpmāk “2004. gada pamatnostādnes”); 2004. gada pamatnostādnes stājās spēkā 2004. gada 10. oktobrī, pastiprinot 1999. gada pamatnostādnēs paredzētos nosacījumus (jo īpaši vēlreiz apstiprinot, ka atbalsta saņēmējam pārstrukturēšanā jādod reāls ieguldījums bez atbalsta). Turklāt, ņemot vērā saņēmēju īpatnības (intensīvās lopkopības un piensaimniecības uzņēmumi), ir pamats uzskatīt, ka shēma varēja aptvert tiklab primāro ražošanu (lopu audzēšanu), kā pārstrādi un tirdzniecību (saimniecības, kam ir savas produktu pārstrādes līnijas).
(134)
Izvērtējot, vai bija ievēroti nosacījumi, Komisija ir konstatējusi, ka valdības 1994. gada 13. janvāra lēmumā Nr. 1648/B22 un tā turpmākajos grozījumos bija paredzēta tādu aizdevumu pārstrukturēšana, ko varēja izmantot pamatkapitāla un apgrozāmā kapitāla finansēšanai.
(135)
Attiecībā uz tādu aizdevumu pārstrukturēšanu, kas saistīti ar ieguldījumiem, Grieķijas iestādes 2006. gada 10. maija vēstulē nav sniegušas nekādu informāciju, kura Komisijai ļautu apstiprināt, ka pārstrukturētie aizdevumi faktiski bija saistīti ar jau veiktiem ieguldījumiem. Tāpēc Komisija nevar atzīt, ka ir ievērots 90. apsvēruma a) apakšpunktā minētais nosacījums.
(136)
Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija arī nevar nešaubīgi secināt, ka ir pilnīgi ievērots 90. apsvēruma b) apakšpunktā minētais nosacījums, jo Grieķija 2006. gada 10. maija vēstulē šajā sakarā nav sniegusi sīkāku informāciju.
(137)
Attiecībā uz 90. apsvēruma c) apakšpunktā minēto prasību Komisija ir konstatējusi, ka ir ievērota otra alternatīva, jo saņēmējuzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem pēc pārstrukturēšanas, pamatojoties uz banku veiktu novērtējumu.
(138)
Attiecībā uz apgrozāmā kapitāla finansēšanai izmantoto aizdevumu pārstrukturēšanu aplūkojamo shēmu arī nebija iespējams piemērot atbilstoši visiem 90. apsvērumā izklāstītajiem nosacījumiem, jo pirmajā prasībā (90. apsvēruma a) apakšpunkts) ir īpaši noteikts, ka aizdevumiem jābūt saistītiem ar ieguldījumiem.
(139)
Aplūkojot atbalstu, kas piešķirts no 1998. gada 1. janvāra līdz 2004. gada pamatnostādņu piemērošanas sākuma dienai, 98.-104. apsvērumā veikto analīzi pēc būtības var attiecināt arī uz pašreizējo gadījumu, jo Grieķija 2006. gada 10. maija vēstulē nav sniegusi nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu apstiprināt, ka saņēmēji aplūkojamā atbalsta iegūšanai ir iesnieguši pārstrukturēšanas plānus kopā ar obligāto ieguldījumu.
(140)
Visbeidzot, attiecībā atbalstu, kas piešķirts no 2004. gada pamatnostādņu piemērošanas sākuma dienas, Komisija var tikai piebilst, ka Grieķija 2006. gada 10. maija vēstulē nav norādījusi faktus, kuri Komisijai ļautu apstiprināt, ka saņēmēji aplūkojamā atbalsta iegūšanai ir iesnieguši pārstrukturēšanas plānus kopā ar obligāto ieguldījumu. Tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas visas šaubas, ko tā bija izteikusi, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
(141)
Grieķijas iestādes 2006. gada 10. maija vēstulē aplūkojamā atbalsta piešķiršanu ir centušās pamatot ar karadarbību kaimiņu reģionos. Saskaņā ar Grieķijas viedokli šajos apstākļos atbalstam varēja piemērot atbrīvojumu LESD 107. panta 3. punkta a) un c) apakšpunktu (sk. 59. apsvēruma a) apakšpunktu).
(142)
Komisijai šis arguments nav pieņemams vairāku iemeslu dēļ:
a)
no regulējuma viedokļa konflikta pastāvēšanu uzskata par ārkārtēju notikumu, uz kuru var attiekties tikai LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkts, saskaņā ar kuru atbalsts, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, kuru nodarījušas dabas katastrofas vai citi ārkārtēji notikumi, ir saderīgs ar iekšējo tirgu;
b)
lauksaimniecības nozarē atbalsta pasākumu saderību vērtē, ņemot vērā LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu, saskaņā ar kuru atbalstu, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm, var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, nevis ņemot vērā 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu, saskaņā ar kuru atbalstu, kas veicina ekonomikas attīstību apgabalos, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda liels bezdarbs, un 349. pantā (42) minētajos reģionos, ievērojot to strukturālo, sociālo un ekonomisko stāvokli, var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu;
c)
lai varētu piemērot šo izņēmumu, atbalstam būtu jābūt piešķirtam saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, bet no iepriekš teiktā redzams, ka šajā gadījumā tas nav noticis.
(143)
Turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ Komisija nevar noteikt, vai atbalstam ir piemērojams LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunkts:
a)
2006. gada 10. maija vēstulē Grieķija ir pamatoti norādījusi, ka shēmas pastāvēšanas laikā kopējais IKP un IKP uz vienu iedzīvotāju attiecīgajās prefektūrās bija ļoti zems salīdzinājumā ar citiem valsts reģioniem, piebilstot, ka IKP minētajā laikposmā nedaudz palielinājās, bet tas liecina, ka kaimiņu reģionos notiekošās karadarbības ietekme uz apdraudēto zonu ekonomiku nebija katastrofāla;
b)
kā liecina shēmas juridiskā pamata apraksts, daži grozījumi shēmā tika veikti gandrīz desmit gadus pēc tam, kad karadarbība kaimiņu reģionos bija beigusies, tātad nevar uzskatīt, ka Grieķija bija spiesta iejaukties pierobežas apgabalos notiekošās karadarbības dēļ un ka tāpēc pastāvēja cēloņsakarība starp karadarbību un uzņēmumu grūtībām (lai apstiprinātu šo piebildi, pietiek tikai ar vienu piemēru: 48. apsvērumā minētais valdības 2004. gada 28. janvāra lēmums Nr. 2/64046/0025/2003 attiecas uz aizdevumiem, kas rūpniecības uzņēmumiem, t. i., potenciāli arī intensīvās lopkopības uzņēmumiem, bija pieejami līdz 2004. gada 31. decembrim).
(144)
Attiecībā uz pārējām piezīmēm, kas minētas Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. maija vēstulē, Komisija uzsver šādus aspektus (šie apsvērumi, izņemot b) apakšpunktā minētos, attiecas arī uz visām pārējām sāktajā procedūrā minētajām nozarēm):
a)
tādas problēmas kā dinamisma trūkums vietējos tirgos un pieprasījuma samazināšanās nevar atrisināt, piešķirot grūtībās nonākušiem uzņēmumiem atbalsta dotācijas bez pārstrukturēšanas pasākumiem. Piemērotāks palīdzības veids ir strukturāli pasākumi;
b)
attiecīgajās prefektūrās saražotās gaļas proporcijai Grieķijas kopējā produkcijā nav nekāda sakara ar konkurences traucējumu risku, ko rada atbalsta piešķiršana ārpus spēkā esošā tiesiskā regulējuma (šajā gadījumā atbalsta piešķiršana grūtībās nonākušiem uzņēmumiem bez pārstrukturēšanas plāna); saskaņā ar Tiesas judikatūru, ja dalībvalsts piešķirts finansiāls atbalsts nostiprina uzņēmuma stāvokli salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem (kā tas pēc būtības ir šajā gadījumā), tas var radīt šim uzņēmumam konkurences priekšrocības, kādu nav pārējiem uzņēmumiem, kas nesaņem šo palīdzību (43);
c)
jautājums par uzņēmumu dzīvotspēju abos 1989. gadā pieņemtajos valdības lēmumos noteiktajā izpratnē tiks aplūkots turpmāk šajā lēmumā;
d)
arguments, saskaņā ar kuru atbilstoši likumam Nr. 128/75 atvērtais konts nav valsts līdzekļu konts, ir aplūkots 82. apsvēruma d) apakšpunktā.
(145)
Ievērojot šos apsvērumus, Komisija ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
b) Rūpniecības, amatniecības un viesnīcu nozare
(146)
Komisijai aplūkojamā shēma jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(147)
Tāpat kā pirmajās divās procedūrās minētā atbalsta gadījumā noteikumi, kas aplūkojamā atbalsta piešķiršanas laikā bija piemērojami grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, hronoloģiskā secībā bija Astotā ziņojuma par konkurences politiku 177., 227. un 228. punkts, 1994., 1997. un 1999. gada pamatnostādnes. Tā kā šajā gadījumā dažās prefektūrās shēma bija spēkā līdz 2005. gada 31. decembrim, šim sarakstam jāpievieno 2004. gada pamatnostādnes.
(148)
Grieķijas iestāžu 2006. gada 10. maija vēstulē nosūtītajā informācijā, kas izklāstīta 59. apsvērumā, nav sīkāku ziņu attiecībā uz grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu reglamentējošo noteikumu ievērošanu. Tāpēc Komisijai nav iespēju pārbaudīt, vai ir ievērots Astotā ziņojuma par konkurences politiku 177., 227. un 228. punkts un 1994., 1997., 1999. un 2004. gada pamatnostādnes.
(149)
Tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas visas šaubas, ko tā bija izteikusi, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar kopējo tirgu.
c) Kuģniecības nozare
(150)
Aplūkojamās shēmas saderība ar iekšējo tirgu tiks aplūkota no diviem viedokļiem, ņemot vērā, ka termins “kuģniecības nozare” aptver gan kuģu būvi, gan pārvadājumus ar kuģiem.
(151)
Komisijai aplūkojamā shēma jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(152)
Kuģu būves nozarē pēc valdības 1994. gada 13. janvāra lēmuma Nr. 1648/B.22 stāšanās spēkā grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai ir bijuši piemērojami šādi noteikumi:
a)
līdz 1998. gada 31. decembrim: Padomes 1990. gada 21. decembra Direktīva 90/684/EEK par atbalstu kuģu būvei (44);
b)
no 1999. gada 1. janvāra līdz 2003. gada 31. decembrim: Padomes 1998. gada 29. jūnija Regula (EK) Nr. 1540/98, ar ko paredz jaunus noteikumus par atbalstu kuģu būves nozarei (45);
c)
no 2004. gada 1. janvāra: Nostādnes par valsts atbalstu kuģu būvei (46).
(153)
Grieķijas iestādes 2006. gada 10. maija vēstulē nav sniegušas nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu atzīt, ka aplūkojamā atbalsta shēma ir piemērota saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu šajā nozarē. Tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas visas šaubas, ko tā bija izteikusi, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(154)
Arī attiecībā uz jūras transportu Komisijai aplūkojamā shēma jāizvērtē saskaņā ar noteikumiem, kas reglamentē atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai.
(155)
Kuģniecības nozarē pēc valdības 1994. gada 13. janvāra lēmuma Nr. 1648/B.22 stāšanās spēkā grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu ir reglamentējuši un turpina reglamentēt šādi noteikumi:
a)
finanšu un nodokļu pasākumi, kas attiecas uz Kopienā reģistrētu kuģu ekspluatāciju (47);
b)
1997. gada Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu jūras transportam (48);
c)
Kopienas 2004. gada pamatnostādnes par valsts atbalstu jūras transportam (49).
(156)
Grieķijas iestādes 2006. gada 10. maija vēstulē nav sniegušas arī nekādu informāciju, kas Komisijai ļautu atzīt, ka aplūkojamā atbalsta shēma ir piemērota saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanu un pārstrukturēšanu šajā nozarē. Tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas visas šaubas, ko tā bija izteikusi, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
d) Atbalsts uzņēmumiem Lesbas, Samas, Hijas un Dodekanesas prefektūrā, kas arī minēts trešajā procedūrā
(157)
Tā kā Komisijas rīcībā nebija pietiekamas informācijas, tā saistībā ar LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru aplūkoja divas hipotēzes:
a)
valdības 1989. gada 16. maija lēmumā Nr. 2041901 un valdības 1989. gada 10. oktobra lēmumā Nr. 2078809 un to grozījumos paredzētais atbalsts ietilpa tajā pašā sistēmā, kas bija izveidota, pamatojoties uz 44.-48. apsvērumā minētajiem lēmumiem;
b)
atbalsts bija daļa no finansēšanas sistēmas, kuras pamatā nebija tie paši lēmumi.
(158)
Grieķija 2006. gada 10. maija vēstulē apgalvo, ka saskaņā ar abiem 1989. gadā pieņemtajiem valdības lēmumiem uzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem gan pirms, gan pēc parādu pārstrukturēšanas. Komisija šim apgalvojumam nevar piekrist, jo pēc atkārtotas pārbaudes ir redzams, ka nevienā no abiem minētajiem lēmumiem nav noteikts, ka uzņēmumiem bija jābūt dzīvotspējīgiem gan pirms, gan pēc parādu pārstrukturēšanas. Tāpēc Komisija izvērtēs abos lēmumos un to grozījumos paredzētā atbalsta saderību, pamatojoties ne vien uz abām 157. apsvērumā izklāstītajām hipotēzēm, bet attiecībā uz otro hipotēzi neizslēdzot arī iespēju, ka atbalsts varēja būt piešķirts grūtībās nonākušiem uzņēmumiem.
(159)
Attiecībā uz pirmo 157. apsvērumā minēto hipotēzi, t. i., ja abi 1989. gadā pieņemtie valdības lēmumi un to grozījumi ietilpst tajā pašā sistēmā, kas bija izveidota, pamatojoties uz 44.-48. apsvērumā minētajiem lēmumiem, Komisija ir spiesta atzīt, ka 146.-149. apsvērumā veiktā analīze paliek spēkā, Grieķijas 2006. gada 10. maija vēstulē sniegtie skaidrojumi nenovērš Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, un tā ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(160)
Attiecībā uz otro hipotēzi jāaplūko divi scenāriji, saskaņā ar kuriem atbalstu piešķīra vai nu grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, vai dzīvotspējīgiem uzņēmumiem.
(161)
Pirmajā scenārijā 146.-149. apsvērumā veiktā analīze paliek spēkā un Grieķijas 2006. gada 10. maija vēstulē sniegtie skaidrojumi nenovērš Komisijas izteiktās šaubas, sākot LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru, tāpēc tā ir spiesta secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(162)
Otrajā scenārijā Komisija arī atzīmē, ka Grieķijas 2006. gada 10. maija, 2011. gada 15. marta un 2011. gada 29. marta vēstulēs sniegtie skaidrojumi neļauj noteikt, vai ar apgrozāmo kapitālu, kas veidots, izmantojot subsidētus aizdevumus, ir finansēti attaisnoti ieguldījumi Savienības reģionālā atbalsta noteikumu izpratnē (kopš valdības 1989. gada 16. maija lēmuma Nr. 2041901 stāšanās spēkā piemērojamie noteikumi ir bijuši Komisijas paziņojums par 92. panta 3. punkta a) un c) apakšpunkta piemērošanas metodēm reģionālajam atbalstam (50) un vēlāk 1998. gada pamatnostādnes par valstu reģionālo atbalstu (51)). Tāpēc Komisijai jāsecina, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(163)
Ja ar šo apgrozāmo kapitālu nav finansēti attaisnoti ieguldījumi Savienības valstu reģionālā atbalsta noteikumu izpratnē, Komisijai jāpārbauda, vai šā kapitāla veidošanai piešķirto atbalstu, kas tādā gadījumā uzskatāms par darbības atbalstu, var atzīt par saderīgu saskaņā ar attiecīgajiem Savienības valstu reģionālā atbalsta noteikumiem. Šajā sakarā Komisija vēlas uzsvērt, ka attiecīgā dalībvalsts atbild par to, lai tiktu izpildīts pienākums sadarboties ar Komisiju un sniegt tai visu vajadzīgo informāciju, lai Komisija varētu pārbaudīt aplūkojamā atbalsta saderību (52). Tā kā Grieķijas dažādajās vēstulēs sniegtā informācija Komisijai neļauj pārliecināties par shēmas atbilstību Savienības valstu reģionālā atbalsta noteikumiem, tai atliek tikai secināt, ka aplūkojamā shēma nav saderīga ar iekšējo tirgu.
(164)
Atšķirībā no pārējos šajā lēmumā minētajos lēmumos paredzētajām garantijām saskaņā ar valdības 2000. gada 18. decembra lēmumu Nr. 2/82257/0025 piešķirto garantiju nevar uzskatīt par palīdzības instrumentu grūtībās nonākušu uzņēmumu pārstrukturēšanai, jo valdības lēmumā Nr. 2/82257/0025 ir noteikts, ka garantiju var piešķirt tikai dzīvotspējīgiem uzņēmumiem, nevis uzņēmumiem, kas kļūst dzīvotspējīgi pēc parādu pārstrukturēšanas. Tāpēc garantija būtu jāvērtē saskaņā ar spēkā esošajiem valsts atbalsta noteikumiem.
(165)
No valdības 2000. gada 18. decembra lēmuma Nr. 2/82257/0025 spēkā stāšanās dienas līdz 2005. gada 31. decembrim (shēmas beigu termiņš) uz garantijām attiecās 2000. gada paziņojums.
(166)
Saskaņā ar 2000. gada paziņojumu Komisijai jānovērtē ar garantijas piešķiršanu saistītā atbalsta saderība, pamatojoties uz noteikumiem, kas attiecas uz citiem atbalsta veidiem un ir izklāstīti attiecīgajām nozarēm piemērojamajos pamatnoteikumos un pamatnostādnēs. Turklāt garantijas var apstiprināt tikai tad, ja to sniegšana ir līgumiski saistīta ar īpašiem nosacījumiem, starp kuriem var būt arī saņēmējuzņēmuma obligāta pasludināšana par bankrotējušu vai cita līdzīga procedūra.
(167)
Šajā gadījumā Grieķijas iestādes par piešķirtajām garantijām nav sniegušas nekādu informāciju. Tāpēc Komisija tās nevar novērtēt, ņemot vērā dažādos attiecīgajām nozarēm piemērojamos noteikumus, un nevar noteikt, vai ar šo atbalsta pasākumu nevarēja būt pārsniegta uzņēmumiem, kas nav grūtībās nonākuši uzņēmumi, maksimāli piemērojamā atbalsta intensitāte (turklāt atbildē uz lēmumu par trešās procedūras sākšanu Grieķija nav sniegusi nekādu informāciju par dažādo noteikumu ievērošanu).
(168)
Šajos apstākļos Komisija nevar secināt, ka saskaņā ar valdības 2000. gada 18. decembra lēmumu Nr. 2/82257/0025 garantiju veidā piešķirtais atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu.
VI. NOBEIGUMS
(169)
Komisija ir konstatējusi, ka Grieķija, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, ir nelikumīgi īstenojusi aplūkojamos atbalsta pasākumus. Iepriekš izklāstītā analīze apliecina, ka atbalstu nevar atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, jo Grieķija nav sniegusi nekādu informāciju, kas apstiprinātu, ka ir ievēroti dažādie iepriekš minētie noteikumi, tāpēc Komisija nevar apgalvot, ka būtu novērstas šaubas, ko tā ir izteikusi, sākot dažādās procedūras. Šajā sakarā Komisija atgādina, ka attiecīgā dalībvalsts atbild par to, lai tiktu izpildīts pienākums sadarboties ar Komisiju un sniegt tai visu vajadzīgo informāciju, lai Komisija varētu pārbaudīt aplūkojamā atbalsta saderību.
(170)
Saskaņā ar 14. panta 1. punktu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (53), ja nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisijai jāizlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja (šajā gadījumā no visiem uzņēmumiem, kas izmantojuši pārbaudītajos valdības lēmumos paredzētās priekšrocības). Grieķijai jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai no saņēmējiem atgūtu tiem piešķirto nesaderīgo atbalstu. Saskaņā ar 42. punktu Komisijas paziņojumā “Ceļā uz Komisijas lēmumu efektīvu izpildi, kuros dalībvalstīm tiek uzdots atgūt nelikumīgu un nesaderīgu valsts atbalstu” (54) Grieķijai šis lēmums jāizpilda četru mēnešu laikā no tā paziņošanas. Atgūstamajā atbalstā jāiekļauj procenti, kas aprēķināti saskaņā ar Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (55).
(171)
Šis lēmums jāizpilda nekavējoties, jo īpaši attiecībā uz visa saskaņā ar atbalsta shēmu piešķirtā individuālā atbalsta atgūšanu, izņemot individuālu atbalstu, kas bija piešķirts konkrētiem projektiem un atbalsta piešķiršanas laikā atbilda visiem nosacījumiem, kuri bija paredzēti de minimis vai atbrīvojuma regulā, kas bija piemērojama saskaņā ar 1. un 2. pantu Padomes 1998. gada 7. maija Regulā (EK) Nr. 994/98 par to, kā piemērot Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 92. un 93. pantu attiecībā uz dažu kategoriju valsts horizontālo atbalstu (56), vai Komisijas apstiprinātas atbalsta shēmas nosacījumiem.
(172)
Taču saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 15. pantu uz Komisijas tiesībām atgūt atbalstu attiecas noilguma periods. Noilguma periods sākas dienā, kad nelikumīgais atbalsts piešķirts saņēmējam vai nu kā individuāls atbalsts, vai kā atbalsts saskaņā ar atbalsta shēmu. Visas darbības attiecībā uz nelikumīgu atbalstu, kuras veic Komisija vai dalībvalsts pēc Komisijas lūguma, pārtrauc noilguma periodu, un pēc katra pārtraukuma noilgums sākas no jauna.
(173)
Šajā gadījumā atpakaļejošie termiņi, ko Komisija var piemērot atbalsta atgūšanas nolūkā, ir šādi:
a)
attiecībā uz pirmajā procedūrā minēto atbalstu: 1993. gada 1. oktobris, ņemot vērā, ka Komisijas pirmā darbība ir veikta 2003. gada 27. maijā, bet 1993. gada 14. septembrī pieņemtais valdības lēmums Nr. 69836/B1461 ir publicēts Grieķijas Valdības Vēstnesī 1993. gada 1. oktobrī un stājies spēkā tajā pašā dienā;
b)
attiecībā uz otrajā procedūrā minēto atbalstu: 1994. gada 22. aprīlis, ņemot vērā, ka Komisijas pirmā darbība ir veikta 2004. gada 22. aprīlī;
c)
attiecībā uz trešajā procedūrā minēto atbalstu: 1994. gada 12. novembris, ņemot vērā, ka Komisijas pirmā darbība ir veikta 2004. gada 12. novembrī,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Parāda pārstrukturēšanas atbalsta shēmas, ko Grieķija, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, ir nelikumīgi īstenojusi Kastorijas, Evijas, Florinas, Kilkis, Rodopi, Evras, Ksantes un Dodekanesas prefektūrā un Lesbas, Samas un Hijas salā, nav saderīgas ar iekšējo tirgu.
2. pants
Individuālu atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar kādu no 1. pantā minētajām atbalsta shēmām, neuzskata par atbalstu, ja piešķiršanas laikā tas atbilst nosacījumiem, kuri izklāstīti regulā, kas pieņemta, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 994/98 2. pantu, un ir piemērojama atbalsta piešķiršanas laikā.
3. pants
1. Grieķija no saņēmējiem atgūst nesaderīgo atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar 1. pantā minētajām shēmām.
2. Par atgūstamajām summām aprēķina procentus no dienas, kad tās nodotas saņēmēju rīcībā, līdz to faktiskās atgūšanas dienai.
3. Procentus aprēķina pēc salikto procentu formulas saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļu.
4. No šā lēmuma paziņošanas dienas Grieķija atceļ visus saskaņā ar 1. pantā minētajām shēmām piešķirtā atbalsta neveiktos maksājumus.
4. pants
Saskaņā ar 1. pantā minētajām shēmām piešķirtā atbalsta atgūšana ir tūlītēja un efektīva.
Grieķija nodrošina šā lēmuma izpildi četru mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.
5. pants
1. Divu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas dienas Grieķija nosūta Komisijai šādu informāciju:
a)
to saņēmēju sarakstu, kas saņēmuši atbalstu saskaņā ar 1. pantā minētajām atbalsta shēmām, un kopējo summu, kuru katrs saņēmējs saņēmis saskaņā ar attiecīgo shēmu;
b)
kopējo summu (pamatsummu un procentus), kas jāatgūst no katra saņēmēja, ja uz atbalstu nevar attiecināt de minimis noteikumu;
c)
šā lēmuma izpildei veikto un plānoto pasākumu sīku aprakstu;
d)
dokumentus, kas apliecina, ka saņēmējiem ir pieprasīts atmaksāt atbalstu.
2. Grieķija informē Komisiju par šā lēmuma izpildei pieņemto valsts pasākumu īstenošanas gaitu, līdz saskaņā ar 1. pantā minētajām atbalsta shēmām piešķirtais atbalsts ir atgūts. Pēc Komisijas pieprasījuma Grieķija nekavējoties iesniedz informāciju par šā lēmuma izpildes nodrošināšanai veiktajiem un plānotajiem pasākumiem. Tā sniedz arī sīku informāciju par atbalsta summām un procentiem, kas jau atgūti no saņēmējiem.
6. pants
Šis lēmums ir adresēts Grieķijas Republikai.
Briselē, 2011. gada 19. oktobrī