PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 520/2012
ze dne 19. června 2012
o výkonu farmakovigilančních činností podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (1), a zejména na článek 87a uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (2), a zejména na článek 108 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1235/2010 ze dne 15. prosince 2010, kterým se mění, pokud jde o farmakovigilanci humánních léčivých přípravků, nařízení (ES) č. 726/2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky, a nařízení (ES) č. 1394/2007 o léčivých přípravcích pro moderní terapii (3), posílilo a racionalizovalo sledování bezpečnosti léčivých přípravků, které byly uvedeny na trh v Unii. Do směrnice 2001/83/ES byla podobná ustanovení zavedena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2010/84/EU ze dne 15. prosince 2010, kterou se mění směrnice 2001/83/ES o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, pokud jde o farmakovigilanci (4).
(2)
Farmakovigilanční činnosti zahrnují správu humánních léčivých přípravků ve vztahu k bezpečnosti po dobu jejich celého životního cyklu.
(3)
Nařízení (EU) č. 1235/2010 a směrnice 2010/84/EU zavedly pojem základní dokument farmakovigilančního systému. Aby základní dokument farmakovigilančního systému přesně zohledňoval farmakovigilanční systém, který držitel rozhodnutí o registraci využívá, měl by obsahovat zásadní informace a dokumenty týkající se všech aspektů farmakovigilančních činností, včetně informací o úkolech, které byly zadány třetím stranám. Měl by držiteli rozhodnutí o registraci pomoci s plánováním a prováděním auditů a kvalifikované osobě odpovědné za farmakovigilanci s dohledem nad farmakovigilančními činnostmi. Zároveň by jeho vypracování mělo příslušným vnitrostátním orgánům umožnit ověřit shodu u všech aspektů systému.
(4)
Informace obsažené v základním dokumentu farmakovigilančního systému by měly být uchovávány tak, aby zohledňovaly veškeré provedené změny, a příslušným vnitrostátním orgánům by měla být zajištěna jeho snadná přístupnost a dostupnost účely inspekce.
(5)
Systémy kvality by měly tvořit nedílnou součást farmakovigilančního systému. Minimální požadavky na systém kvality týkající se výkonu farmakovigilančních činností by měly zajistit, že držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a Evropská agentura pro léčivé přípravky (dále jen „agentura“) zřídí odpovídající a účinný systém kvality, který zajistí účinné sledování shody a přesné a řádné zdokumentování všech přijatých opatření. Rovněž by měly zajistit, aby držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura měli k dispozici dostatečně způsobilé a náležitě kvalifikované a vyškolené zaměstnance.
(6)
Dodržováním přesně definovaného systému kvality by se mělo zajistit, že budou všechny farmakovigilanční činnosti vedeny tak, aby s velkou pravděpodobností poskytovaly požadované výsledky nebo cíle kvality pro plnění úkolů v oblasti farmakovigilance.
(7)
V rámci systému kvality by příslušné vnitrostátní orgány a agentura měly zřídit kontaktní místa, která by usnadňovala komunikaci mezi příslušnými vnitrostátními orgány, agenturou, Komisí, držiteli rozhodnutí o registraci a osobami, které podávají hlášení týkající se informací o rizicích léčivých přípravků uvedených v čl. 101 odst. 1 druhém pododstavci směrnice 2001/83/ES.
(8)
Pokud držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura při sledování výkonu farmakovigilančních činností používají ukazatele výkonnosti, měly by být tyto ukazatele zdokumentovány.
(9)
Základem farmakovigilančních činnosti je ve zvyšující se míře pravidelné sledování rozsáhlých databází, jako je databáze Eudravigilance. Ačkoli má být databáze Eudravigilance hlavním zdrojem farmakovigilančních informací, měly by rovněž být zohledněny farmakovigilanční informace pocházející z jiných zdrojů.
(10)
Držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátních orgány a agentura by měli údaje v databázi Eudravigilance průběžně sledovat, aby zjistili, zda se objevila nová rizika nebo změnila rizika zjištěná dříve a zda mají tato rizika vliv na poměr rizika a prospěšnosti léčivého přípravku. Na základě posouzení hlášení individuálních bezpečnostních případů, agregovaných údajů z aktivních systémů dohledu nebo studií, informací z literatury nebo jiných zdrojů údajů by měli signály validovat nebo případně potvrdit. Proto je nezbytné stanovit společné požadavky pro získávání signálů, objasnit jednotlivé úlohy držitelů rozhodnutí o registraci, příslušných vnitrostátních orgánů a agentury při jejich sledování, upřesnit, jak jsou signály validovány a potvrzovány, a stanovit proces správy signálů.
(11)
Obecně platí, že při získávání signálů by se měla sledovat uznávaná metodika. Tato metodika se však může lišit v závislosti na typu léčivého přípravku, pro který je určena.
(12)
Používáním mezinárodně dohodnuté terminologie, formátu a norem by se měla usnadnit interoperabilita systémů používaných při výkonu farmakovigilančních činností a zabránit tomu, aby se stejné informace kódovaly dvojím způsobem. Rovněž by její používání mělo ulehčit výměnu informací mezi regulačními orgány na mezinárodní úrovni.
(13)
Aby hlášení podezření na nežádoucí účinky bylo jednodušší, měl by držitel rozhodnutí o registraci a členské státy tyto účinky hlásit pouze do databáze Eudravigilance. Databáze Eudravigilance by měla být vybavena tak, aby hlášení podezření na nežádoucí účinky, která obdržela od držitelů rozhodnutí o registraci, v okamžiku obdržení předala příslušnému orgánu členského státu, v němž se nežádoucí účinek vyskytl. Je proto nezbytné stanovit společný elektronický formát, prostřednictvím kterého by držitelé rozhodnutí o registraci a členské státy zasílali údaje o podezření na nežádoucí účinky do databáze Eudravigilance.
(14)
Pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti jsou důležitým nástrojem pro sledování vývoje bezpečnostního profilu léčivého přípravku po jeho uvedení na trh Unie, jakož i pro integrované (pře)hodnocení poměru jeho rizika a prospěšnosti. V zájmu jejich snazšího zpracování a hodnocení by měly být stanoveny společné požadavky na formát a obsah.
(15)
Plány řízení rizik jsou požadovány u všech nových žádostí o registraci. Obsahují podrobný popis systému řízení rizik, který držitel rozhodnutí o registraci využívá. Aby se jejich příprava a jejich hodnocení ze strany příslušných orgánů usnadnily, měly by být stanoveny společné požadavky na formát a obsah.
(16)
Pokud mají příslušné orgány obavy ohledně bezpečnosti léčivého přípravku, měly by mít možnost uložit držitelům rozhodnutí o registraci povinnost provést poregistrační studie bezpečnosti. Držitel rozhodnutí o registraci by měl před provedením uvedených studií přeložit návrh protokolu. Kromě toho by držitel rozhodnutí o registraci měl v odpovídající fázi poskytnout souhrn studie a závěrečnou zprávu o studii. Rovněž je třeba stanovit, že protokoly, souhrny a zprávy o závěrečné studii by měly dodržovat společný formát, který by usnadnil schvalování těchto studií a dohled nad nimi ze strany Farmakovigilančního výboru pro posuzování rizik nebo příslušných orgánů v případě studií, které mají být provedeny pouze v jednom členském státě, který studii v souladu s článkem 22a směrnice 2001/83/ES požaduje.
(17)
Tímto nařízením by neměla být dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (5), ani nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (6). Základní právo na ochranu osobních údajů by mělo být plně a účinně zaručeno u všech farmakovigilančních činností. Účel ochrany veřejného zdraví představuje významný obecný zájem, a proto může být zpracovávání osobních údajů opodstatněné, jsou-li identifikovatelné osobní údaje zpracovávány pouze v nezbytně nutných případech a pouze tehdy, pokud zúčastněné strany tuto nutnost posuzují v každé jednotlivé fázi farmakovigilančního procesu. V případě potřeby mohou příslušné vnitrostátní orgány a držitelé rozhodnutí o registraci identifikovatelné osobní údaje nahradit pseudonymy.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro humánní léčivé přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Základní dokument farmakovigilančního systému
Článek 1
Struktura základního dokumentu farmakovigilančního systému
1. Informace obsažené v základním dokumentu farmakovigilančního systému musí být přesné a zohledňovat zavedený farmakovigilanční systém.
2. V případě potřeby může držitel rozhodnutí o registraci pro různé kategorie léčivých přípravků použít různé farmakovigilanční systémy. Každý takový systém musí být popsán v samostatném základním dokumentu farmakovigilančního systému.
V základním dokumentu farmakovigilančního systému musí být obsaženy všechny léčivé přípravky, pro které držitel rozhodnutí o registraci získal registraci v souladu se směrnicí 2001/83/ES nebo v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004.
Článek 2
Obsah základního dokumentu farmakovigilančního systému
Základní dokument farmakovigilančního systému musí obsahovat přinejmenším všechny tyto údaje:
1)
následující informace o kvalifikované osobě odpovědné za farmakovigilanci:
a)
popis povinností, jež prokazují, že kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci má v rámci systému farmakovigilance dostatečnou pravomoc tento systém podporovat, spravovat a zlepšovat jeho shodu s úkoly a odpovědnostmi v oblasti farmakovigilance;
b)
stručný životopis kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci s uvedením osvědčení o registraci dané osoby v databázi Eudravigilance;
c)
kontaktní údaje kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci;
d)
podrobně popsaná opatření, jež se uplatní v případě absence kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci;
e)
povinnosti kontaktní osoby pro otázky farmakovigilance, pokud byla uvedená osoba v souladu s čl. 104 odst. 4 směrnice 2001/83/ES na úrovni členského státu jmenována, včetně kontaktních údajů;
2)
popis organizační struktury držitele rozhodnutí o registraci, včetně seznamu míst, kde jsou vykonávány tyto farmakovigilanční činnosti: sběr hlášení individuálních bezpečnostních případů, jejich hodnocení a zadávání hlášení do bezpečnostní databáze, příprava pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti, získávání a analýza signálů, správa plánu řízení rizik, správa předregistračních a poregistračních studií a řízení změn registrací s ohledem na bezpečnost;
3)
popis umístění, funkcí a povinností v souvislosti s provozem počítačových systémů a databází využívaných k získávání, sběru, zaznamenávání a hlášení informací týkajících se bezpečnosti a posuzování jejich způsobilosti pro daný účel;
4)
popis zpracování údajů a jejich zaznamenávání a procesů používaných při každé z těchto farmakovigilančních činností:
a)
průběžné sledování poměru rizika a prospěšnosti léčivého přípravku nebo přípravků, výsledek tohoto sledování a postup, kterým se rozhoduje o přijetí vhodných opatření;
b)
provoz systému (systémů) řízení rizik a sledování výsledků opatření pro minimalizaci rizik;
c)
sběr, posuzování a zasílání hlášení individuálních bezpečnostních případů;
d)
vypracovávání pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti a jejich zasílání;
e)
postupy pro sdělování bezpečnostních pochybností a změn souhrnu údajů o přípravku a příbalové informace zdravotnickým pracovníkům a široké veřejnosti;
5)
popis systému kvality při výkonu farmakovigilančních činností s uvedením všech těchto prvků:
a)
popis řízení lidských zdrojů uvedený v článku 10 a obsahující tyto prvky: popis organizační struktury pro výkon farmakovigilančních činností a umístění informací o kvalifikaci zaměstnanců; souhrnný popis, jak je koncipována odborná příprava a kde je umístěna dokumentace o odborné přípravě; pokyny týkajících se kritických procesů;
b)
popis systému správy záznamů stanoveného v článku 12, včetně umístění dokumentů používaných při farmakovigilančních činnostech;
c)
popis systému pro dohled nad fungováním farmakovigilančního systému a pro sledování shody v souladu s článkem 11;
6)
případně popis činností a/nebo služeb, které držitel rozhodnutí o registraci v souladu s čl. 6 odst. 1 zadal třetím stranám.
Článek 3
Obsah přílohy k základnímu dokumentu farmakovigilančního systému
Příloha k základnímu dokumentu farmakovigilančního systému obsahuje tyto dokumenty:
1)
seznam léčivých přípravků, kterých se základní dokument farmakovigilančního systému týká, s uvedením názvu léčivého přípravku, mezinárodního nechráněného názvu (INN) účinné látky (účinných látek) a členského státu (členských států), kde registrace platí;
2)
seznam zásad a postupů pro účely zajištění souladu s čl. 11 odst. 1 v písemné podobě;
3)
seznam smluv podle čl. 6 odst. 2;
4)
seznam úkolů, které kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci zadala třetím stranám;
5)
seznam všech plánovaných a uskutečněných auditů;
6)
případně seznam ukazatelů výkonnosti podle článku 9;
7)
případně seznam dalších základních dokumentů farmakovigilančního systému téhož držitele rozhodnutí o registraci;
8)
deník obsahující informace uvedené v čl. 5 odst. 4.
Článek 4
Aktualizace
1. Držitel rozhodnutí o registraci udržuje základní dokument farmakovigilančního systému aktuální a v případě potřeby jej upravuje tak, aby zohledňoval získané zkušenosti, technický a vědecký pokrok a změny směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004.
2. Základní dokument farmakovigilančního systému i jeho příloha musí umožňovat kontrolu návaznosti jednotlivých verzí a musí v nich být uvedeno, kdy držitel rozhodnutí o registraci dokument naposledy aktualizoval.
3. V základním dokumentu farmakovigilančního systému musí být uvedeny veškeré odchylky od farmakovigilančních postupů, jejich dopad a jejich řízení, a to až do okamžiku, než jsou vyřešeny.
4. Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené v nařízení Komise (ES) č. 1234/2008 ze dne 24. listopadu 2008 o posuzování změn registrací humánních a veterinárních léčivých přípravků (7), držitel rozhodnutí o registraci neprodleně uvědomí agenturu o každé změně v umístění základního dokumentu farmakovigilančního systému nebo o změnách týkajících se kontaktních údajů a jména kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci. Agentura údaje opraví v databázi Eudravigilance podle v čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004, a pokud je to nezbytné, na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky podle čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 5
Forma dokumentů, jež jsou součástí základního dokumentu farmakovigilančního systému
1. Základní dokument farmakovigilančního systému musí být úplný a čitelný. V případě potřeby mohou být informace poskytnuty formou grafů nebo vývojových diagramů. Všechny dokumenty musí být zaregistrovány a archivovány tak, aby je bylo možné přesně a snadno vyhledat po celou dobu, kdy jsou uchovávány.
2. Jednotlivé údaje a dokumenty, jež jsou součástí základního dokumentu farmakovigilančního systému, lze předkládat v modulech v souladu se systémem, který je podrobně popsán v pokynech ke správné farmakovigilanční praxi.
3. Základní dokument farmakovigilančního systému může být uložen v elektronické podobě za předpokladu, že média používaná k zálohování informací zůstávají i v průběhu času čitelná a může-li být pro účely auditů a inspekcí snadno poskytnuta jejich tištěná kopie.
4. Držitel rozhodnutí o registraci zaznamenává v deníku podle čl. 3 bodu 8 veškeré změny obsahu základního dokumentu farmakovigilančního systému provedené v posledních pěti letech s výjimkou informací uvedených v čl. 2 bodu 1 písm. b) až e) a článku 3. V deníku držitel rozhodnutí o registraci zaznamenává datum, osobu odpovědnou za změnu a případně důvod změny.
Článek 6
Zadávání třetím stranám
1. Držitel rozhodnutí o registraci může provádění určitých činností farmakovigilančního systému zadat třetím stranám. Nadále však nese plnou odpovědnost za úplnost a přesnost základního dokumentu farmakovigilančního systému.
2. Držitel rozhodnutí o registraci vypracuje seznam smluv, které podle odstavce 1 uzavřel s třetími stranami, s upřesněním dotčeného přípravku nebo přípravků a území.
Článek 7
Dostupnost a umístění základního dokumentu farmakovigilančního systému
1. Základní dokument farmakovigilančního systému musí být uchováván buď v místě v Unii, kde jsou prováděny hlavní farmakovigilanční činnosti držitele rozhodnutí o registraci, nebo v místě v Unii, kde působí kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci.
2. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci měla k farmakovigilančnímu systému trvale přístup.
3. Základní dokument farmakovigilančního systému musí být pro účely inspekce kdykoli a neprodleně k dispozici na místě, kde je uchováván.
Je-li základní dokument farmakovigilančního systému v souladu s čl. 5 odst. 3 uchováván v elektronické podobě, je pro účely tohoto článku dostačující, aby byla data uložená v této podobě dostupná přímo v místě, kde je základní dokument farmakovigilančního systému uchováván.
4. Příslušný vnitrostátní orgán může pro účely uplatnění čl. 23 odst. 4 směrnice 2001/83/ES omezit svůj požadavek na určité části nebo moduly základního dokumentu farmakovigilančního systému, přičemž náklady spojené s předložením kopie základního dokumentu farmakovigilančního dokumentu hradí držitel rozhodnutí o registraci.
5. Příslušný vnitrostátní orgán a agentura mohou požadovat, aby držitel rozhodnutí o registraci deník uvedený v čl. 3 bodu 8 předkládal v pravidelných intervalech.
KAPITOLA II
Minimální požadavky na systémy kvality při výkonu farmakovigilančních činností
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 8
Systém kvality
1. Držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura vytvoří odpovídající a účinný systém kvality pro výkon farmakovigilančních činností a tento systém používají.
2. Systém kvality se týká organizační struktury, odpovědností, postupů, procesů a zdrojů, odpovídajícího řízení zdrojů a shody a správy záznamů.
3. Základem systému kvality jsou všechny tyto činnosti:
a)
plánování kvality: vytváření struktur a plánování integrovaných a logicky souvisejících postupů;
b)
dodržování kvality: plnění úkolů a povinností v souladu s požadavky kladenými na kvalitu;
c)
kontrola a zabezpečování kvality: sledování a hodnocení, jak účinně jsou struktury a procesy vytvořeny a jak účinně jsou procesy uplatňovány;
d)
zlepšování kvality: případné opravování a zlepšování struktur a procesů.
4. Všechny prvky, požadavky a předpisy přijaté v souvislosti se systémem kvality musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány ve formě písemných koncepcí a postupů, např. plánů kvality, příruček o kvalitě a záznamů o kvalitě.
5. Všechny osoby zapojené do postupů a procesů systémů kvality, které vytvořily příslušné vnitrostátní orgány a agentura při výkonu farmakovigilančních činností, odpovídají za řádné fungování těchto systémů kvality a musí dohlížet, aby byla systematicky zajištěna kvalita, uplatňování a údržba systému kvality.
Článek 9
Ukazatele výkonnosti
1. Držitel rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura mohou při průběžném sledování výkonu farmakovigilančních činností používat ukazatele výkonnosti.
2. Agentura může zveřejnit seznam ukazatelů výkonnosti na základě doporučení Farmakovigilančního výboru pro posuzování rizik.
Oddíl 2
Minimální požadavky na systémy kvality při výkonu farmakovigilančních činností ze strany držitelů rozhodnutí o registraci
Článek 10
Řízení lidských zdrojů
1. Držitel rozhodnutí o registraci má při výkonu farmakovigilančních činností k dispozici dostatečně způsobilé a náležitě kvalifikované a vyškolené zaměstnance.
Pro účely prvního pododstavce držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci získala odpovídající teoretické a praktické znalosti pro výkon farmakovigilančních činností. Nedokončila-li kvalifikovaná osoba základní lékařskou odbornou přípravy v souladu s článkem 24 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (8), držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikované osobě odpovědné za farmakovigilanci pomáhala osoba se zdravotnickým vzděláním. Tato pomoc musí být řádně zdokumentována.
2. Povinnosti řídících nebo kontrolních zaměstnanců, včetně kvalifikované osoby odpovědné za farmakovigilanci, musí být definovány v popisech práce. Jejich hierarchické vztahy jsou definovány v organizační struktuře. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby kvalifikovaná osoba odpovědná za farmakovigilanci měla dostatečnou pravomoc řídit výkon systému kvality a farmakovigilančních činností držitele rozhodnutí o registraci.
3. Všichni zaměstnanci zapojení do výkonu farmakovigilančních činností absolvují počáteční a průběžnou odbornou přípravu, která souvisí s jejich funkcí a povinnostmi. Držitel rozhodnutí o registraci uchovává plány odborné přípravy a záznamy o odborné přípravě pro udržení a rozvoj odborné způsobilosti zaměstnanců a zpřístupní je v případě auditu nebo inspekce.
4. Držitel rozhodnutí o registraci poskytne příslušné pokyny k procesům, které mají být použity v naléhavých případech, včetně zachování kontinuity provozu.
Článek 11
Řízení shody
1. Je třeba stanovit zvláštní postupy a procesy systému kvality, jejichž cílem je zajistit:
a)
průběžné sledování farmakovigilančních údajů, zkoumání možností pro minimalizaci rizik a prevenci a aby držitel rozhodnutí o registraci přijal vhodná opatření;
b)
vědecké vyhodnocení všech informací o rizicích léčivých přípravků, jak je uvedeno v čl. 101 odst. 1 směrnice 2001/83/ES, ze strany držitele rozhodnutí o registraci;
c)
zasílání přesných a ověřitelných údajů o závažných a nezávažných nežádoucích účincích do databáze Eudravigilance ve lhůtách stanovených v čl. 107 odst. 3 prvním a druhém pododstavci směrnice 2001/83/ES;
d)
kvalitu, integritu a úplnost předložených informací o rizicích léčivých přípravků, včetně procesů, které zabrání tomu, aby informace byly zasílány dvakrát, a validovat signály v souladu s čl. 21 odst. 2;
e)
aby držitel rozhodnutí o registraci účinně komunikoval s příslušnými vnitrostátními orgány a agenturou, např. ohledně nových rizik nebo změn dříve zjištěných rizik, základního dokumentu farmakovigilančního systému, systémů řízení rizik, opatření pro minimalizaci rizik, pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti, nápravných a preventivních opatřeních a poregistračních studií;
f)
aby držitel rozhodnutí o registraci na základě průběžného sledování informací zveřejňovaných na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky aktualizoval informace o přípravku s ohledem na vědecké poznatky, jakož i s ohledem na hodnocení a doporučení zveřejněná na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky;
g)
aby držitel rozhodnutí o registraci poskytl zdravotnickému personálu a pacientům odpovídajícím způsobem příslušné informace týkající se bezpečnosti.
2. Pokud držitel rozhodnutí o registraci některé úkoly v oblasti farmakovigilance zadal třetím stranám, nese v souvislosti s těmito úkoly nadále plnou odpovědnost za zajištění účinného systému kvality.
Článek 12
Správa záznamů a uchovávání údajů
1. Držitelé rozhodnutí o registraci zaznamenávají veškeré informace spojené s farmakovigilancí a zajistí, aby byly zpracovány a uchovávány takovým způsobem, aby je bylo možné přesně předložit, interpretovat a ověřit.
U všech dokumentů používaných při farmakovigilančních činnostech zavedou držitelé rozhodnutí o registraci systém správy záznamů, který zajistí vyhledatelnost těchto dokumentů a umožní sledovat opatření přijatá k prošetření bezpečnostních pochybností, harmonogramy těchto šetření a jakým způsobem a kdy bylo ohledně těchto pochybností přijato rozhodnutí.
Držitelé rozhodnutí o registraci zavedou mechanismy umožňující sledovat historii hlášení podezření na nežádoucí účinky a přijatých opatření.
2. Držitelé rozhodnutí o registraci zajistí, aby byly údaje uvedené v článku 2 uchovány po dobu minimálně pěti let poté, co byl systém, který je popsán v základním dokumentu farmakovigilančního systému, držitelem rozhodnutí o registraci formálně ukončen.
Farmakovigilanční údaje a dokumenty týkající se jednotlivých registrovaných léčivých přípravků musí být uchovávány po celou dobu, kdy je přípravek registrován, a po dobu minimálně deseti let po pozbytí platnosti registrace. Pokud to však vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, musí být dokumenty uchovávány po delší dobu.
Článek 13
Audit
1. Audity založené na analýze rizika systému kvality musí být prováděny v pravidelných časových intervalech, aby byl zajištěn soulad systému s požadavky na systém kvality stanovenými v článcích 8, 10, 11 a 12 a aby bylo možné určit jeho efektivitu. Uvedené audity provádějí jednotlivci, kteří se nijak nepodílejí na záležitostech a procesech, jež jsou předmětem auditu, ani za ně nenesou odpovědnost.
2. V případě potřeby jsou přijata nápravná opatření a u zjištěných nedostatků je proveden následný audit. O výsledcích každého jednotlivého auditu a následného auditu se vypracuje zpráva. Tato zpráva se zašle osobám odpovědným za řízení záležitostí, jež jsou předmětem auditu. Data a výsledky auditů a následných auditů musí být zdokumentovány v souladu s čl. 104 odst. 2 druhým pododstavcem směrnice 2001/83/ES.
Oddíl 3
Minimální požadavky na systémy kvality při výkonu farmakovigilančních činností ze strany příslušných vnitrostátních orgánů a agentury
Článek 14
Řízení lidských zdrojů
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura mají při výkonu farmakovigilančních činností k dispozici dostatečně způsobilé a náležitě kvalifikované a vyškolené zaměstnance.
Jejich organizační struktura a rozdělení úkolů a povinností musí být jasné a v nezbytném rozsahu přístupné. Musí být zřízena kontaktní místa.
2. Všichni zaměstnanci zapojení do výkonu farmakovigilančních činností absolvují počáteční a průběžnou odbornou přípravu. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura uchovávají plány odborné přípravy a záznamy o odborné přípravě pro udržení a rozvoj odborné způsobilosti zaměstnanců a zpřístupní je v případě auditu.
3. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura poskytnou svým zaměstnancům příslušné pokyny k procesům, které mají být použity v naléhavých případech, včetně zachování kontinuity provozu.
Článek 15
Řízení shody
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura stanoví zvláštní postupy a procesy, jejichž cílem je dosáhnout všech těchto cílů:
a)
zajistit hodnocení kvality předložených farmakovigilančních údajů a jejich úplnosti;
b)
zajistit posuzování a zpracování farmakovigilančních údajů ve lhůtách stanovených ve směrnici 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004;
c)
zajistit nezávislost výkonu farmakovigilančních činností;
d)
zajistit účinnou komunikaci mezi příslušnými vnitrostátními orgány a mezi příslušnými orgány a agenturou, jakož i s pacienty, zdravotnickými pracovníky, držiteli rozhodnutí o registraci a veřejností;
e)
zajistit, aby se agentura a Komise vzájemně informovaly o zamýšleném oznámení týkajícím se bezpečnosti léčivého přípravku registrovaného v několika členských státech nebo účinné látky obsažené v daném léčivém přípravku v souladu s článkem 106a směrnice 2001/83/ES;
f)
provádět inspekce a předregistrační inspekce.
2. Kromě postupů uvedených v odstavci 1 stanoví příslušné vnitrostátní orgány postupy pro sběr a záznam všech podezření na nežádoucí účinky, která se objeví na jejich území.
3. Agentura stanoví postupy pro sledování lékařské literatury v souladu s článkem 27 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 16
Správa záznamů a uchovávání údajů
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura zaznamenávají veškeré informace spojené s farmakovigilancí a zajistí, aby byly zpracovány a uchovávány takovým způsobem, aby je bylo možné přesně předložit, interpretovat a ověřit.
U všech dokumentů používaných při farmakovigilančních činnostech zavedou systém správy záznamů, který zajistí vyhledatelnost těchto dokumentů a umožní sledovat opatření přijatá k prošetření bezpečnostních pochybností, harmonogramy těchto šetření a jakým způsobem a kdy bylo ohledně těchto pochybností přijato rozhodnutí.
2. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura zajistí, aby základní dokumenty popisující jejich farmakovigilanční systém zůstaly uchovávány po dobu minimálně pěti let poté, co byl systém formálně ukončen.
Farmakovigilanční údaje a dokumenty týkající se jednotlivých registrovaných léčivých přípravků musí být uchovávány po celou dobu, kdy je přípravek registrován, a po dobu minimálně deseti let po pozbytí platnosti registrace. Pokud to však vyžadují právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy, musí být dokumenty uchovávány po delší dobu.
Článek 17
Audit
1. Audity založené na analýze rizika systému kvality musí být prováděny v pravidelných časových intervalech v souladu se společnou metodikou, aby byl zajištěn soulad systému s požadavky stanovenými v článcích 8, 14, 15 a 16 a jeho efektivita.
2. V případě potřeby jsou přijata nápravná opatření a u zjištěných nedostatků je proveden následný audit. Zpráva o auditu se zašle osobám odpovědným za řízení záležitostí, jež jsou předmětem auditu. Data a výsledky auditů a následných auditů musí být zdokumentovány.
KAPITOLA III
Minimální požadavky týkající se sledování údajů v databázi Eudravigilance
Článek 18
Obecné požadavky
1. Agentura a příslušné vnitrostátní orgány spolupracují při sledování údajů v databázi Eudravigilance.
2. Držitelé rozhodnutí o registraci sledují údaje, ke kterým mají v databázi Eudravigilance přístup.
3. Držitelé rozhodnutí o registraci, příslušné vnitrostátní orgány a agentura zajistí, aby byla databáze Eudravigilance průběžně sledována s četností přiměřenou zjištěnému riziku, potenciálnímu riziku a potřebě dalších informací.
4. Příslušný orgán každého členského státu je odpovědný za sledování údajů pocházejících z území daného členského státu.
Článek 19
Zjišťování nových rizik nebo změn dříve zjištěných rizik
1. Při zjišťování, zda se objevila nová rizika nebo změnila rizika zjištěná dříve se vychází ze získaných a analyzovaných signálů týkajících se léčivého přípravku nebo účinné látky.
Pro účely této kapitoly se signálem rozumějí informace pocházejících z jednoho nebo více zdrojů, včetně pozorování a pokusů, které poukazují na nově zjištěnou žádoucí nebo nežádoucí potenciálně kauzální souvislost nebo nový aspekt dříve zjištěné souvislosti mezi zásahem a příhodou nebo souborem souvisejících příhod, které jsou považovány za dostatečně pravděpodobné, aby byly důvodem pro ověření.
Pro účely sledování údajů v databázi Eudravigilance jsou zohledňovány pouze signály týkající se nežádoucích účinků.
2. Získávání signálů je založeno na multidisciplinárním přístupu. Získávání signálů v rámci databáze Eudravigilance případně doplňují statistické analýzy. Po konzultaci s Farmakovigilančním výborem pro posuzování rizik může agentura zveřejnit seznam zdravotních příhod, které mají být při získávání signálů zohledněny.
Článek 20
Metodika určování důkazní hodnoty signálu
1. Příslušné vnitrostátní orgány, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura určí důkazní hodnotu signálu za použití uznávané metodiky s přihlédnutím ke klinické závažnosti, kvantitativní síle souvislosti, konzistenci údajů, vztahu mezi expozicí a odezvou, biologické věrohodnosti, experimentálním zjištěním, možným analogiím a povaze a kvalitě údajů.
2. Při stanovování priorit signálů mohou být vzaty v úvahu různé faktory, zejména zda se jedná o novou souvislost nebo o nový léčivý přípravek, faktory týkající se síly souvislosti, závažnosti zjištěné reakce a faktory souvisejícími s dokumenty zasílanými do databáze Eudravigilance.
3. Farmakovigilanční výbor pro posuzování rizik používanou metodiku nebo metodiky pravidelně přezkoumává a v případě potřeby vydává doporučení.
Článek 21
Proces správy signálů
1. Proces správy signálů zahrnuje tyto činnosti: získání signálu, jeho validaci, potvrzení, analýzu a stanovení priorit, posouzení a doporučení příslušných opatření.
Pro účely tohoto článku se validací signálu rozumí proces hodnocení údajů, o něž se získaný signál opírá, s cílem ověřit, zda dostupná dokumentace obsahuje důkazy, které dostatečně prokazují existenci nové kauzální souvislosti nebo nového aspektu dříve zjištěné souvislosti, a které tudíž odůvodňují další analýzu signálu.
2. Získá-li držitel rozhodnutí o registraci při sledování databáze Eudravigilance nový signál, validuje jej a neprodleně o něm informuje agenturu a příslušné vnitrostátní orgány.
3. Pokud se má za to, že validovaný signál vyžaduje další analýzu, musí být signál potvrzen co nejdříve, avšak nejpozději do 30 dnů po jeho obdržení:
a)
v případě, že se signál týká přípravku, který byl registrován v souladu se směrnicí 2001/83/ES, potvrzuje jej příslušný vnitrostátní orgán členského státu, ve kterém je léčivý přípravek uváděn na trh, nebo orgán vedoucího nebo druhého vedoucího členského státu jmenovaného v souladu s čl. 22 odst. 1;
b)
případě, že se signál týká přípravku, který byl registrován v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004, potvrzuje jej agentura ve spolupráci s členskými státy.
Při analýze validovaného signálu mohou příslušné vnitrostátní orgány a agentura zohlednit další informace, které jsou pro léčivý přípravek k dispozici.
Není-li validita signálu potvrzena a objeví-li se nové signály týkající se stejného léčivého přípravku, je nepotvrzeným signálům třeba věnovat zvláštní pozornost.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 3, příslušné vnitrostátní orgány a agentury validují a potvrdí každý signál, který získaly v rámci průběžného sledování databáze Eudravigilance.
5. Každý potvrzený signál se zanese do systému, který za účelem sledování spravuje agentura, a předá se Farmakovigilančnímu výboru pro posuzování rizik, který provede počáteční analýzu a stanoví priority signálů v souladu s čl. 107h odst. 2 směrnice 2001/83/ES a čl. 28a odst. 2 nařízení (ES) č. 726/2004.
6. O závěrech Farmakovigilančního výboru pro posuzování rizik týkajících se posouzení veškerých potvrzených signálů agentura neprodleně informuje držitele rozhodnutí o registraci.
Článek 22
Rozdělení úkolů při správě signálů
1. V případě léčivých přípravků registrovaných v souladu se směrnicí 2001/83/ES ve více než jednom členském státě a v případě účinných látek obsažených v několika léčivých přípravcích, pokud alespoň jedna registrace byla udělena v souladu se směrnicí 2001/83/ES, se členské státy mohou v rámci koordinační skupiny podle článku 27 směrnice 2001/83/ES dohodnout, že jmenují vedoucí členský stát a v případě potřeby druhý vedoucí členský stát. O jmenování do těchto funkcí se rozhoduje přinejmenším každé čtyři roky.
Vedoucí členský stát sleduje databázi Eudravigilance a v souladu s čl. 21 odst. 3 a 4 validuje a potvrzuje signály jménem ostatních členských států. Členský stát, který byl jmenován druhým vedoucím členským státem, pomáhá vedoucímu členskému státu při plnění jeho úkolů.
2. Při jmenování vedoucího, případně druhého vedoucího členského státu může vzít koordinační skupina v úvahu, zda některý z členských států působí jako referenční členský stát podle čl. 28 odst. 1 směrnice 2001/83/ES, nebo jako zpravodaj pro posuzování pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti v souladu článkem 107e uvedené směrnice.
3. Agentura zveřejní na evropském webovém portálu pro léčivé přípravky seznam účinných látek, které jsou předmětem sdílení úkolů v souladu s tímto článkem, a vedoucí a druhý vedoucí členský stát jmenovaný pro sledování těchto látek v databázi Eudravigilance.
4. Aniž je dotčen odstavec 1, nesou všechny členské státy nadále odpovědnost za sledování údajů v databázi Eudravigilance v souladu s čl. 107h odst. 1 písm. c) a čl. 107h odst. 3 směrnice 2001/83/ES.
5. V případě léčivých přípravků registrovaných v souladu s nařízením (ES) č. 726/2004 je agentuře při sledování údajů v databázi Eudravigilance nápomocen zpravodaj, kterého jmenuje Farmakovigilanční výbor pro posuzování rizik v souladu s čl. 62 odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 23
Pomoc při získávání signálů
Agentura příslušným vnitrostátním orgánům pomáhá se sledováním databáze Eudravigilance zpřístupněním těchto informací:
a)
výstupních dat a statistických zpráv umožňujících přezkoumat veškeré nežádoucí účinky, které byly v souvislosti s účinnou látkou nebo léčivým přípravkem nahlášeny do databáze Eudravigilance;
b)
speciálně konfigurovaných dotazů podporujících hodnocení hlášení individuálních případů a sérií případů;
c)
speciálně konfigurovaných uskupení a stratifikací údajů umožňujících identifikovat skupiny pacientů s vyšším rizikem výskytu nežádoucích účinků nebo s rizikem závažných nežádoucích účinků;
d)
statistických metod získávání signálů.
Agentura rovněž zajistí příslušnou pomoc se sledováním databáze Eudravigilance držitelům rozhodnutí o registraci.
Článek 24
Auditní stopa získávání signálů
1. Příslušné vnitrostátní orgány a agentura zajistí auditní stopu činností spojených se získáváním signálů v databázi Eudravigilance, příslušných dotazů a jejich výsledků.
2. Auditní stopa umožňuje vysledovat, jak byly signály získány, jak byly validovány a jak byly potvrzené signály posouzeny.
KAPITOLA IV
Používání terminologie, formátů a norem
Článek 25
Používání mezinárodně dohodnuté terminologie
1. Při klasifikaci, vyhledávání a prezentování informací spojených s farmakovigilancí a informací o léčivém přípravku, při hodnocení a posuzování jejich rizik a prospěšnosti a při elektronické výměně a sdělování těchto informací používají členské státy, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura tuto terminologii:
a)
Lékařský slovník regulovaných činností (MedDRA), který vypracovala Mezinárodní konference o harmonizaci technických požadavků na registrace humánních léčivých přípravků (ICH), multidisciplinární téma M1;
b)
seznamy standardních termínů zveřejněné Evropskou lékopisnou komisí;
c)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11615:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o léčivých přípravcích (ISO/FDIS 11615:2012);
d)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11616:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o farmaceutických výrobcích (ISO/FDIS 11616:2012);
e)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11238:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o látkách (ISO/FDIS 11238:2012);
f)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11239:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o lékových formách, úpravě a cestách podání (ISO/FDIS 11239:2012);
g)
terminologii stanovenou v normě EN ISO 11240:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o jednotkách měření (ISO/FDIS 11240:2012).
2. O přidání nového termínu do terminologie uvedené v odstavci 1 musí členské státy, příslušné vnitrostátní orgány nebo držitelé rozhodnutí o registraci v případě potřeby požádat Mezinárodní konferenci o harmonizaci technických požadavků na registrace humánních léčivých přípravků, Evropskou lékopisnou komisi, Evropský výbor pro normalizaci nebo Mezinárodní organizaci pro normalizaci. V daném případě o záležitosti informují agenturu.
3. Členské státy, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura sledují používání terminologie uvedené v odstavci 1 buď systematicky, nebo prostřednictvím pravidelně prováděného náhodného hodnocení.
Článek 26
Používání mezinárodně dohodnutých formátů a norem
1. Při popisování, vyhledávání a prezentování informací spojených s farmakovigilancí a informací o léčivém přípravku, při hodnocení a posuzování jejich rizik a prospěšnosti a při elektronické výměně a sdělování těchto informací používají příslušné vnitrostátní orgány, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura tyto formáty a normy:
a)
XEVPRM (Extended Eudravigilance Medicinal Product Report Message), což je formát pro elektronické zasílání informací o všech humánních léčivých přípravcích registrovaných v Unii v souladu s čl. 57 odst. 2 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 726/2004, který zveřejnila agentura;
b)
normu ICH E2B(R2) „Maintenance of the ICH guideline on clinical safety data management: data elements for transmission of Individual Case Safety Reports“ (Aktualizace pokynů ICH - Správa údajů o klinické bezpečnosti: Položky pro předávání hlášení individuálních bezpečnostních případů);
c)
normu ICH M2 „Electronic Transmission of Individual Case Safety Reports Message Specification“ (Definice elektronického předávání hlášení individuálních bezpečnostních případů).
2. Pro účely odstavce 1 mohou příslušné vnitrostátní orgány, držitelé rozhodnutí o registraci a agentura rovněž využívat tyto formáty a normy:
a)
EN ISO 27953-2:2011 Zdravotnická informatika - Hlášení individuálních bezpečnostních případů (ICSR) ve farmakovigilanci - Část 2: Požadavky týkající se ICSR v případě humánních léčivých přípravků (ISO 27953-2:2011);
b)
EN ISO 11615:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o léčivých přípravcích (ISO/FDIS 11615:2012);
c)
EN ISO 11616:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o farmaceutických výrobcích (ISO/FDIS 11616:2012);
d)
EN ISO 11238:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o látkách (ISO/FDIS 11238:2012);
e)
EN ISO 11239:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o lékových formách, úpravě a cestách podání (ISO/FDIS 11239:2012);
f)
EN ISO 11240:2012 Zdravotnická informatika - Identifikace léčivých přípravků - Datové prvky a struktury pro jednoznačnou identifikaci a výměnu regulovaných informací o jednotkách měření (ISO/FDIS 11240:2012).
KAPITOLA V
Předávání hlášení o podezření na nežádoucí účinky
Článek 27
Hlášení individuálních bezpečnostních případů
K hlášení podezření na nežádoucí účinky léčivého přípravku, které se v určitý časový okamžik vyskytnou u jednoho pacienta, do databáze Eudravigilance se používají hlášení individuálních bezpečnostních případů.
Článek 28
Obsah hlášení individuálních bezpečnostních případů
1. Členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci zajistí, aby byla hlášení individuálních bezpečnostních případů co nejúplnější, a odpovídajícím a spolehlivým způsobem zasílají do databáze Eudravigilance veškeré aktualizace těchto hlášení.
V případě urychleného hlášení musí být v hlášení individuálních bezpečnostních případů uvedena alespoň jedna identifikovatelná osoba podávající hlášení, jeden identifikovatelný pacient, jeden nežádoucí účinek a dotčený léčivý přípravek nebo přípravky.
2. V hlášeních individuálních bezpečnostních případů zaznamenávají členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci podrobnosti nezbytné pro získání následných informací. Následná opatření musí být náležitě zdokumentována.
3. Při hlášení podezření na nežádoucí účinky poskytují členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci veškeré informace, které jsou k jednotlivým případům k dispozici:
a)
informace administrativního rázu: druh hlášení, datum a světově unikátní identifikační číslo a jednoznačná identifikace odesílatele a kategorie odesílatele; datum, kdy bylo hlášení z daného zdroje poprvé přijato, a přesné datum, kdy byly obdrženy poslední informace; ostatní identifikační údaje a zdroje dalších případů a odkazy na další dostupnou dokumentaci, kterou má odesílatel hlášení individuálních bezpečnostních případů případně k dispozici;
b)
v případě nežádoucích účinků uváděných ve světové literatuře odkazy na literaturu v souladu s tzv. „Vancouver“ stylem, který vypracoval Mezinárodní výbor redaktorů lékařských časopisů (International Committee of Medical Journal Editors) (9), včetně shrnutí článku v angličtině;
c)
druh studie, název studie, číslo, kterým studii opatřil sponzor, nebo registrační číslo studie v případě studií, na které se nevztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/20/ES ze dne 4. dubna 2001 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se uplatňování správné klinické praxe při provádění klinických hodnocení humánních léčivých přípravků (10);
d)
informace o primárním zdroji nebo zdrojích: údaje o osobě podávající hlášení, včetně členského státu bydliště a její profesní kvalifikace;
e)
identifikační údaje pacienta (a rodiče v případě hlášení týkajícího se rodiče i dítěte) s uvedením věku v okamžiku prvního projevu účinku, věkové skupiny, gestačního stáří, pokud byl účinek/příhoda pozorován u plodu, váha, výška nebo pohlaví, datum poslední menstruace a/nebo gestační stáří v okamžiku expozice;
f)
relevantní anamnéza a současné podmínky;
g)
název léčivého přípravku nebo přípravků ve smyslu článku 1 bodu 20 směrnice 2001/83/ES, u nichž vzniklo podezření, že souvisejí s výskytem nežádoucího účinku, a souběžně podávaných léčivých přípravků, nebo v případě, že takový název není znám, účinná látka nebo látky a jakékoli jiné charakteristiky, které umožňují identifikaci léčivého přípravku nebo přípravků, jako je název držitele rozhodnutí o registraci, číslo registrace, země registrace, léková forma a cesta podání pacientovi (rodiči), léčebné indikace, podaná dávka, datum prvního podání a vysazení léčivého přípravku, opatření přijatá s ohledem na léčivý přípravek nebo přípravky, účinek vysazení podezřelého léčivého přípravku a jeho opětovného nasazení;
h)
v případě biologických léčivých přípravků číslo šarže;
i)
případné souběžné přípravky, které byly identifikovány v souladu s písmenem g), u kterých nevzniklo podezření, že by s výskytem nežádoucího účinku souvisely, a předchozí farmakologická léčba pacienta (a rodiče);
j)
informace o podezření na nežádoucí účinek nebo účinky: nástup a odeznění nebo doba trvání nežádoucího účinku, jeho závažnost a vývoj v okamžiku posledního projevu, interval mezi podáním podezřelého léčivého přípravku a prvním projevem nežádoucího účinku, slova nebo krátké věty, které k popsání účinku použila osoba podávající hlášení, a členský stát nebo třetí země výskytu podezření na nežádoucí účinek;
k)
výsledky relevantních vyšetření a postupů použitých u pacienta;
l)
v případě smrti pacienta datum a udávaná příčina úmrtí, zejména příčina zjištěná při pitvě;
m)
část vyhrazená pro popis případu poskytující v případě potřeby všechny příslušné informace k jednotlivým případům s výjimkou nezávažných nežádoucích účinků;
n)
důvody zrušení nebo změny hlášení individuálních bezpečnostních případů.
Pro účely písmene b) platí, že pokud o to agentura požádá, poskytne držitel rozhodnutí o registraci, který zaslal původní hlášení, s výhradou omezení autorských práv kopii příslušného článku a překlad celého článku do angličtiny.
Pro účely písmene h) je třeba stanovit postup, kterým se získá číslo šarže v případě, že tato informace není obsažena v původním hlášení.
Pro účely písmene m) musí být informace uvedeny v logické časové posloupnosti, chronologicky podle klinického průběhu pacientových obtíží, terapeutických opatření, výsledků dalších získaných informací; v části vyhrazené pro popis případu musí být rovněž shrnuty závěry pitvy nebo postmortálního vyšetření.
4. Je-li v části hlášení podezření na nežádoucí účinky vyhrazené pro popis případu a text použit jiný úřední jazyk Unie než angličtina, doplní držitel rozhodnutí o registraci původní text shrnutím v angličtině.
Členské státy mohou v části vyhrazené pro popis případu použít svůj úřední jazyk nebo jazyky. Jejich překlad poskytnou v případě, že o to požádá agentura nebo jiný členský stát za účelem hodnocení potenciálních signálů.
V hlášeních podezření na nežádoucí účinky pocházejících mimo Unii se používá angličtina.
Článek 29
Formát elektronického předávání údajů o podezření na nežádoucí účinky
Členské státy a držitelé rozhodnutí o registraci používají při elektronickém předávání údajů o podezření na nežádoucí účinky formáty stanovené v článku 26 a terminologii stanovenou v článku 25.
KAPITOLA VI
Plány řízení rizik
Článek 30
Obsah plánu řízení rizik
1. Plán řízení rizik, který vypracovává držitel rozhodnutí o registraci, musí obsahovat tyto informace:
a)
identifikaci nebo charakterizaci bezpečnostního profilu dotčeného léčivého přípravku nebo přípravků;
b)
údaj o tom, jak má být bezpečnostní profil dotčeného léčivého přípravku nebo přípravků charakterizován;
c)
dokumentaci opatření pro prevenci nebo minimalizaci rizik spojených s léčivým přípravkem, včetně posouzení míry účinnosti těchto zásahů;
d)
dokumentaci poregistračních závazků, kterými bylo rozhodnutí o registraci podmíněno.
2. Přípravky obsahující stejnou účinnou látku a náležející témuž držiteli rozhodnutí o registraci mohou být, pokud je to vhodné, zahrnuty do téhož plánu řízení rizik.
3. Odkazuje-li se v plánu řízení rizik na poregistrační studie, musí být uvedeno, zda tyto studie inicioval, řídil nebo financoval držitel rozhodnutí o registraci z vlastní vůle nebo na základě povinností uložených příslušnými vnitrostátními orgány, agenturou nebo Komisí. V souhrnu plánu řízení rizik musí být uvedeny veškeré poregistrační závazky a lhůty pro jejich splnění.
Článek 31
Souhrn plánu řízení rizik
1. Souhrn plánu řízení rizik, který má být zveřejněn v souladu s čl. 106 písm. c) směrnice 2001/83/E a čl. 26 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 726/2004, musí obsahovat zásadní informace o plánu řízení rizik, přičemž zvláštní důraz je kladen na činnosti zaměřené na minimalizaci rizik, a pokud jde o bezpečnostní specifikaci dotčeného léčivého přípravku, důležité informace o potenciálních a zjištěných rizicích, jakož i informace, které chybějí.
2. Týká-li se plán řízení rizik více než jednoho léčivého přípravku, vypracuje se pro každý léčivý přípravek samostatný souhrn.
Článek 32
Aktualizace plánu řízení rizik
1. Pokud držitel rozhodnutí o registraci plán řízení rizik aktualizuje, zašle aktualizovaný plán řízení rizik příslušným vnitrostátním orgánům nebo případně agentuře. Po dohodě s příslušnými vnitrostátními orgány nebo případně agenturou může držitel rozhodnutí o registraci zaslat pouze moduly, kterých se aktualizace týká. V případě nutnosti poskytne držitel rozhodnutí o registraci příslušným orgánům nebo agentuře aktualizovaný souhrn plánu řízení rizik.
2. Při každém předložení musí být plán řízení rizik opatřen novým číslem verze s uvedením data.
Článek 33
Formát plánu řízení rizik
Plány řízení rizik se vyhotovují ve formátu stanoveném v příloze I.
KAPITOLA VII
Pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti
Článek 34
Obsah pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti
1. Pravidelně aktualizovaná zpráva o bezpečnosti vychází z veškerých údajů, které jsou k dispozici, a zaměřuje se na nové informace, které vyšly najevo po uzavření poslední pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti.
2. Pravidelně aktualizovaná zpráva o bezpečnosti musí poskytovat přesný odhad populace, která byla tomuto léčivému přípravku vystavena, včetně veškerých údajů týkajících se objemu prodeje a objemu předepisování. K tomuto odhadu expozice musí být připojena kvalitativní a kvantitativní analýza skutečného použití, která v případě potřeby udává, jak se stávající použití liší od předpokládaného použití na základě všech údajů, které má držitel rozhodnutí o registraci k dispozici, včetně výsledků pozorovací studie nebo studie užívání léků.
3. Pravidelně aktualizovaná zpráva musí obsahovat výsledky posouzení účinnosti činností zaměřených na minimalizaci rizik, které jsou relevantní pro posouzení rizika a prospěšnosti.
4. Držitelé rozhodnutí o registraci nejsou povinni zahrnovat podrobné seznamy individuálních případů, včetně popisů případů, do pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti systematicky. V příslušné části pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti vyhrazené pro hodnocení rizik však uvedou popisy případů, pokud je to nezbytné pro vědeckou analýzu signálu nebo bezpečnostní pochybnost.
5. Na základě hodnocení souhrnu bezpečnostních údajů a analýzy rizika a prospěšnosti držitel rozhodnutí o registraci v pravidelně aktualizované zprávě o bezpečnosti vyvodí závěry, že v případě přípravku, pro který je pravidelně aktualizovaná zpráva o bezpečnosti zasílána, je třeba provést změny nebo přijmout opatření, včetně opatření ke schválení souhrnu údajů o přípravku.
6. Nestanoví-li seznam referenčních dat Unie a četnosti předkládání pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti podle článku 107c směrnice 2001/83/ES jinak nebo není-li případně jinak dohodnuto s příslušnými vnitrostátními orgány nebo agenturou, vypracuje se pro všechny léčivé přípravky obsahující tutéž účinnou látku a registrované pro jednoho držitele rozhodnutí o registraci jediná zpráva. V pravidelně aktualizované zprávě o bezpečnosti musí být uvedeny všechny indikace, cesty podání, lékové formy a dávkovací schémata, přičemž nezáleží, zda jsou registrovány pod různými názvy a odlišnými postupy. V případě potřeby se údaje týkající se konkrétní indikace, lékové formy, cesty podání nebo dávkovacího schématu uvedou spolu s bezpečnostními obavami ve zvláštní části pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti.
7. Nestanoví-li seznam referenčních dat Unie a četnosti předkládání pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti podle článku 107c směrnice 2001/83/ES jinak, a pokud je látka, která je předmětem pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti, registrována rovněž jako složka léčivých přípravků s fixní kombinací, zašle držitel rozhodnutí o registraci v případě kombinace účinných látek registrovaných pro téhož držitele rozhodnutí o registraci buď samostatnou pravidelně aktualizovanou zprávu s uvedením křížových odkazů na pravidelně aktualizované zprávy pro jednotlivé účinné látky, nebo údaje týkající se dané kombinace poskytne v jedné z pravidelně aktualizovaných zpráv pro jednotlivé látky.
Článek 35
Formát pravidelně aktualizovaných zpráv o bezpečnosti
1. Elektronicky zasílané pravidelně aktualizované zprávy o bezpečnosti se předkládají ve formátu stanoveném v příloze II.
2. Agentura může pro moduly stanovené v příloze II zveřejnit vzory.
KAPITOLA VIII
Poregistrační studie bezpečnosti
Článek 36
Oblast působnosti
1. Tato kapitola se týká neintervenčních poregistračních studií bezpečnosti, které iniciuje, řídí nebo financuje držitel rozhodnutí o registraci na základě povinností uložených příslušným vnitrostátním orgánem, agenturou nebo Komisí v souladu s články 21a a 22a směrnice 2001/83/ES a s články 10 a 10a nařízení (ES) č. 726/2004.
2. Držitel rozhodnutí o registraci předloží protokol studie, souhrn studie a závěrečnou zprávu o studii, které byly předloženy v souladu s články 107n a 107p směrnice 2001/83/ES, v anglickém znění, s výjimkou studií, které mají být provedeny pouze v jednom členském státě, jenž si studii vyžádal v souladu s článkem 22a směrnice 2001/83/ES. Pro ostatní studie zajistí držitel rozhodnutí o registraci anglický překlad názvu a souhrnu protokolu studie a rovněž anglický překlad souhrnu závěrečné zprávy o studii.
3. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby veškeré informace o studii byly zpracovány a uchovávány takovým způsobem, aby je bylo možné přesně předložit, interpretovat a ověřit a aby byla chráněna důvěrnost záznamů o subjektech studie. Držitel rozhodnutí o registraci zajistí, aby analytický datový soubor a statistické programy používané při získávání údajů zahrnutých do závěrečné zprávy o studii byly vedeny v elektronické podobě a byly k dispozici pro účely auditu a inspekce.
4. Agentura může zveřejnit příslušné vzory protokolu, souhrnu a závěrečné zprávy o studii.
Článek 37
Definice
Pro účely této kapitoly se:
1)
„zahájením sběru údajů“ rozumí datum, od kterého jsou do datového souboru dané studie zaznamenávány informace o prvním subjektu studie, nebo v případě druhotného využití údajů datum, kdy je zahájeno získávání údajů;
2)
„ukončením sběru údajů“ rozumí datum, od kterého je analytický datový soubor plně k dispozici.
Článek 38
Formát poregistračních studií bezpečnosti
Protokoly, souhry a závěrečné zprávy neintervenčních poregistračních studií bezpečnosti musí být předloženy ve formátu stanoveném v příloze III.
KAPITOLA IX
Závěrečná ustanovení
Článek 39
Ochrana údajů
Tímto nařízením nejsou dotčeny povinnosti příslušných vnitrostátních orgánů a držitelů rozhodnutí o registraci týkající se zpracování osobních údajů podle směrnice 95/46/ES, ani povinnosti agentury týkající se zpracování osobních údajů podle nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 40
Přechodná ustanovení
1. Povinnost používat terminologii stanovenou v čl. 25 písm. c) až g) uložená držitelům rozhodnutí o registraci, příslušným vnitrostátním orgánům a agentuře se použije od 1. července 2016.
2. Ustanovení čl. 26 odst. 2 se použije od 1. července 2016.
3. Povinnost dodržovat formát a obsah stanovený v článcích 29 až 38 uložená držitelům rozhodnutí o registraci se použije od 10. ledna 2013.
Článek 41
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 10. července 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. června 2012.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 520/2012
(2012. gada 19. jūnijs)
par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 726/2004 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/83/EK noteikto farmakovigilances darbību izpildi
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulu (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (1), un jo īpaši tās 87.a pantu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 6. novembra Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (2), un jo īpaši tās 108. pantu,
tā kā:
(1)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 15. decembra Regulu (ES) Nr. 1235/2010, ar kuru attiecībā uz cilvēkiem paredzēto zāļu farmakovigilanci groza Regulu (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru, un Regulu (EK) Nr. 1394/2007 par uzlabotas terapijas zālēm (3), ir nostiprināta un racionalizēta Savienības tirgū laisto zāļu drošuma uzraudzību. Ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 15. decembra Direktīvu 2010/84/ES, ar kuru attiecībā uz farmakovigilanci groza Direktīvu 2001/83/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (4), līdzīgi noteikumi tikuši ieviesti Direktīvā 2001/83/EK.
(2)
Farmakovigilances darbības attiecas uz visas cilvēkiem paredzēto zāļu dzīves cikla pārvaldības drošuma aspektu.
(3)
Ar Regulu (ES) Nr. 1235/2010 un Direktīvu 2010/84/ES ir ieviests farmakovigilances sistēmas pamatlietas jēdziens. Lai precīzi atspoguļotu tirdzniecības atļaujas turētāja izmantoto farmakovigilances sistēmu, farmakovigilances sistēmas pamatlietā vajadzētu būtu iekļautai galvenajai informācijai un dokumentiem par visiem farmakovigilances darbību aspektiem, tostarp informācijai par uzdevumiem, kas nodoti apakšuzņēmējiem. Pamatlietai vajadzētu būt tirdzniecības atļaujas turētāja palīglīdzeklim pienācīgā auditu veikšanā un plānošanā, kā arī kvalificētās par farmakovigilanci atbildīgās personas palīglīdzeklim farmakovigilances darbību uzraudzīšanā. Turklāt tai būtu jānodrošina iespēja valstu kompetentajām iestādēm pārbaudīt visu sistēmas aspektu atbilstību.
(4)
Farmakovigilances sistēmas pamatlietā iekļautā informācija būtu jāuztur tā, lai tajā atspoguļotos visi veiktie grozījumi un lai tā būtu valstu kompetentajām iestādēm ērti piekļūstama un pieejama pārbaužu veikšanai.
(5)
Kvalitātes sistēmām vajadzētu būt neatņemamai farmakovigilances sistēmas daļai. Ar kvalitātes sistēmai izvirzīto prasību minimumu farmakovigilances darbību izpildei būtu jānodrošina, ka tirdzniecības atļaujas turētāji, valstu kompetentās iestādes un Eiropas Zāļu aģentūra (turpmāk “Aģentūra”) izveido pienācīgu un efektīvu kvalitātes sistēmu, kas nodrošina, ka tiek veikta efektīva atbilstības uzraudzība, kā arī precīzi un pareizi tiek dokumentēti visi veiktie pasākumi. Ar šo prasību minimumu būtu arī jānodrošina, ka tirdzniecības atļaujas turētāju, valstu kompetento iestāžu un Aģentūras rīcībā ir pietiekams kompetents, pienācīgi kvalificēts un apmācīts personāls.
(6)
Skaidri noteiktas kvalitātes sistēmas ievērošanai būtu jānodrošina, lai jebkura farmakovigilances darbība notiktu tādā veidā, kas dod augstu varbūtību, ka ar to tiks sasniegti farmakovigilances uzdevumu izpildei vēlamie rezultāti vai kvalitātes mērķi.
(7)
Valstu kompetentajām iestādēm un Aģentūrai savā kvalitātes sistēmā būtu jāizveido kontaktpunkti, kas veicinātu mijiedarbību starp valstu kompetentajām iestādēm, Aģentūru, Komisiju, tirdzniecības atļaujas turētājiem un personām, kuras sniedz informāciju par zāļu radīto risku, kā minēts Direktīvas 2001/83/EK 101. panta 1. punkta otrajā daļā.
(8)
Ja tirdzniecības atļaujas turētāji, valstu kompetentās iestādes un Aģentūra farmakovigilances darbību kvalitatīvas izpildes uzraudzībai izmanto darbības rādītājus, šie rādītāji būtu jādokumentē.
(9)
Farmakovigilances darbības arvien biežāk ir balstītas uz lielu datubāzu, piemēram, Eudravigilance datubāzes, regulāru uzraudzību. Lai gan Eudravigilance datubāzi paredzēts izmantot par vienu no galvenajiem farmakovigilances informācijas avotiem, būtu jāņem vērā arī farmakovigilances informācija, kas iegūta no citiem avotiem.
(10)
Tirdzniecības atļaujas turētājiem, valstu kompetentajām iestādēm un Aģentūrai Eudravigilance datubāzē iekļautie dati būtu nepārtraukti jāuzrauga, lai konstatētu, vai nav radušies jauni riski vai mainījušies esošie, kā arī to, vai šie riski neietekmē zāļu riska un ieguvumu samēru. Tiem būtu attiecīgi jāvalidē un jāapstiprina signāli, par pamatu izmantojot individuālu gadījumu drošuma ziņojumu izmeklēšanu, no esošajām uzraudzības sistēmām vai pētījumiem apkopotus datus, literatūrā pieejamo informāciju vai citus datu avotus. Tāpēc ir nepieciešams izstrādāt kopīgas signālu konstatēšanas prasības, precizēt attiecīgos tirdzniecības atļaujas turētāju, valstu kompetento iestāžu un Aģentūras pienākumus uzraudzības jomā, precizēt, kā signāli tiek validēti un attiecīgā gadījumā apstiprināti, kā arī konkretizēt signālu pārvaldības procesu.
(11)
Kopumā signālu konstatēšana būtu jāveic pēc atzītas metodikas. Tomēr metodika var atšķirties atkarībā no tā, kāda veida zālēm tā paredzēta.
(12)
Starptautiski saskaņotas terminoloģijas, formu un standartu izmantošanai būtu jāveicina farmakovigilances darbību izpildē izmantoto sistēmu sadarbspēja, un tā novērš attiecībā uz vienu un to pašu informāciju veiktu kodēšanas pasākumu dublēšanu. Ar to būtu jānodrošina arī ērtāka informācijas apmaiņa starp reglamentējošām iestādēm starptautiskā līmenī.
(13)
Lai vienkāršotu varbūtēju blakusparādību paziņošanu, tirdzniecības atļaujas turētājam un dalībvalstīm par šīm blakusparādībām būtu jāziņo vienīgi Eudravigilance datubāzē. Eudravigilance datubāze būtu jāaprīko tā, lai tirdzniecības atļaujas turētāju ziņojumus par varbūtējām blakusparādībām būtu iespējams nekavējoties nosūtīt dalībvalstīm, kuru teritorijā blakusparādības novērotas. Tāpēc ir svarīgi izveidot vienotu elektronisku formu, ko tirdzniecības atļaujas turētāji un dalībvalstis izmantotu ziņojumu par varbūtējām blakusparādībām pārsūtīšanai uz Eudravigilance datubāzi.
(14)
Periodiski atjaunināmi drošuma ziņojumi ir svarīgs instruments zāļu drošuma profila maiņu uzraudzībai pēc zāļu laišanas Savienības tirgū, tostarp riska un ieguvumu samēra integrētai (atkārtotai) novērtēšanai. Lai atvieglotu ziņojumu apstrādi un novērtēšanu, būtu jānosaka vienota forma un prasības attiecībā uz saturu.
(15)
Riska pārvaldības plāni ir jāsagatavo attiecībā uz visiem jauniem pieteikumiem par tirdzniecības atļaujas saņemšanu. Tajos sīki apraksta tirdzniecības atļaujas turētāja izmantoto riska pārvaldības sistēmu. Lai atvieglotu riska pārvaldības plānu izstrādi un kompetentajām iestādēm šo plānu novērtēšanu, būtu jānosaka vienota forma un prasības attiecībā uz saturu.
(16)
Ja kompetentajām iestādēm ir bažas par kādu zāļu drošumu, tām būtu jāspēj tirdzniecības atļaujas turētājiem noteikt pienākumu veikt pēcreģistrācijas drošuma pētījumu. Pirms šāda pētījuma veikšanas tirdzniecības atļaujas turētājam būtu jāiesniedz protokola projekts. Turklāt tirdzniecības atļaujas turētājam attiecīgā posmā būtu jānodrošina pētījuma rezumējums un pētījuma galaziņojums. Minētajam protokolam, rezumējumam un pētījuma galaziņojumam ir lietderīgi paredzēt vienotu formātu, lai Farmakovigilances riska novērtējuma padomdevējai komitejai vai - attiecībā uz tādiem pētījumiem, kas tiks veikti tikai vienā dalībvalstī, kura pieprasījusi pētījumu saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 22.a pantu, - kompetentajām iestādēm atvieglotu pētījumu apstiprināšanu un pārraudzīšanu.
(17)
Šī regula būtu jāpiemēro, neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīvu 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (5) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (6). Pamattiesības uz personas datu aizsardzību būtu pilnīgi un efektīvi jāgarantē visās farmakovigilances darbībās. Sabiedrības veselības aizsardzības mērķis uzskatāms par būtiskām sabiedrības interesēm, un attiecīgi, ja identificējamus personas datus apstrādā tikai nepieciešamības gadījumā un ja iesaistītās personas ikvienā farmakovigilances procesa posmā šo nepieciešamību izvērtē, personas datu apstrādei vajadzētu būt attaisnotai. Valstu kompetentās iestādes un tirdzniecības atļaujas turētāji attiecīgos gadījumos var izmantot pseidonimizāciju, personas datu identificējamos elementus aizstājot ar pseidonīmiem.
(18)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Cilvēkiem paredzētu zāļu pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
I NODAĻA
Farmakovigilances sistēmas pamatlieta
1. pants
Farmakovigilances sistēmas pamatlietas struktūra
1. Farmakovigilances sistēmas pamatlietas informācija ir pareiza un atspoguļo pastāvošo farmakovigilances sistēmu.
2. Vajadzības gadījumā tirdzniecības atļaujas turētājs atšķirīgām zāļu kategorijām var izmantot atsevišķas farmakovigilances sistēmas. Katru šādu sistēmu apraksta atsevišķā farmakovigilances sistēmas pamatlietā.
Uz jebkurām zālēm, par kurām tirdzniecības atļaujas turētājs ir saņēmis tirdzniecības atļauju saskaņā ar Direktīvu 2001/83/EK vai ar Regulu (EK) Nr. 726/2004, attiecas kāda no farmakovigilances sistēmas pamatlietām.
2. pants
Farmakovigilances sistēmas pamatlietas saturs
Farmakovigilances sistēmas pamatlietā ir vismaz visi turpmāk minētie elementi:
1)
šāda informācija par kvalificēto personu, kas atbildīga par farmakovigilanci:
a)
pienākumu apraksts, kas apliecina, ka par farmakovigilanci atbildīgajai kvalificētajai personai attiecībā uz farmakovigilances sistēmu ir pietiekamas pilnvaras, lai tā varētu veicināt, uzturēt un pilnveidot atbilstību farmakovigilances uzdevumiem un pienākumiem;
b)
par farmakovigilanci atbildīgās kvalificētās personas dzīvesgājuma kopsavilkums, tostarp pierādījums, kas apliecina reģistrāciju Eudravigilance datubāzē;
c)
par farmakovigilanci atbildīgās kvalificētās personas kontaktinformācija;
d)
informācija par rezerves kārtību, ko piemēro par farmakovigilanci atbildīgās kvalificētās personas prombūtnes gadījumā;
e)
par farmakovigilances jautājumiem atbildīgās kontaktpersonas pienākumi, ja šāda persona ir noteikta valsts līmenī saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 104. panta 4. punktu, tostarp šīs personas kontaktinformācija;
2)
tirdzniecības atļaujas turētāja organizatoriskās struktūras apraksts, arī to vietu saraksts, kur tiek veiktas šādas farmakovigilances darbības: individuālu gadījumu drošuma ziņojumu savākšana, izvērtēšana, informācijas par gadījumu ievadīšana drošuma datubāzē, periodiski atjaunināma drošuma ziņojuma izstrāde, signāla konstatēšana un analīze, riska pārvaldības plāna pārvaldība, pirmsreģistrācijas un pēcreģistrācijas pētījuma pārvaldība un ar drošumu saistītu tirdzniecības atļaujas noteikumu izmaiņu pārvaldība;
3)
tādu datorizētu sistēmu un datubāzu atrašanās vietas, funkcionalitātes un operatīvās atbildības apraksts, kuras izmanto drošuma informācijas saņemšanai, apkopošanai, reģistrēšanai un paziņošanai un tam, lai novērtētu šīs informācijas piemērotību paredzētajam mērķim;
4)
tādas datu apstrādes, reģistrēšanas un tā attiecīgā procesa apraksts, ko izmanto katrai no šādām farmakovigilances darbībām:
a)
zāļu riska un ieguvumu samēra nepārtrauktai uzraudzībai, šīs uzraudzības iznākumam un lemšanai par piemērotu pasākumu veikšanu;
b)
riska pārvaldības sistēmas(-u) darbības un riska samazināšanas pasākumu rezultātu uzraudzības aprakstīšanai;
c)
individuālu gadījumu drošuma ziņojumu saņemšanai, novērtēšanai un paziņošanai;
d)
periodiski atjaunināmu drošuma ziņojumu izstrādāšanai un iesniegšanai;
e)
procedūrām, kas saistītas ar drošuma problēmu, kā arī ar zāļu aprakstā un lietošanas instrukcijā drošuma apsvērumu dēļ veiktu izmaiņu paziņošanu veselības aprūpes speciālistiem un plašākai sabiedrībai;
5)
farmakovigilances darbību izpildes kvalitātes sistēmas apraksts, tostarp visi turpmāk minētie elementi:
a)
šīs regulas 10. pantā minētās cilvēkresursu pārvaldības apraksts, kurā ietilpst šādi elementi: farmakovigilances darbību izpildei paredzētās organizatoriskās struktūras apraksts, kurā norādīts, kur atrodas personāla kvalifikācijas dokumenti; apmācības koncepcijas kopsavilkums, tostarp norāde par apmācības datņu atrašanās vietu; norādījumi par kritiskajiem procesiem;
b)
šīs regulas 12. pantā minētās lietvedības sistēmas apraksts, tostarp farmakovigilances darbībām izmantoto dokumentu atrašanās vieta;
c)
apraksts par sistēmām, ar ko uzrauga farmakovigilances sistēmas sniegumu un atbilstību šīs regulas 11. pantam;
6)
attiecīgā gadījumā apraksts par darbībām un/vai pakalpojumiem, par kuriem tirdzniecības atļaujas turētājs saskaņā ar šīs regulas 6. panta 1. punktu noslēdzis apakšuzņēmuma līgumus.
3. pants
Farmakovigilances sistēmas pamatlietas pielikuma saturs
Farmakovigilances sistēmas pamatlietai ir pielikums, kurā ietilpst šādi dokumenti:
1)
to zāļu saraksts, uz kurām attiecas attiecīgā farmakovigilances sistēmas pamatlieta, ar norādītu zāļu nosaukumu, aktīvās(-o) vielas(-u) starptautisko nepatentēto nosaukumu (SNN) un dalībvalsti(-īm), kurā(-ās) atļauja ir derīga;
2)
tādu rakstisku stratēģiju un procedūru saraksts, kuru nolūks ir nodrošināt atbilstību 11. panta 1. punktam;
3)
šīs regulas 6. panta 2. punktā minēto apakšuzņēmuma līgumu saraksts;
4)
to uzdevumu saraksts, kurus deleģējusi farmakovigilances jautājumos kvalificētā persona;
5)
visu plānoto un pabeigto auditu saraksts;
6)
attiecīgā gadījumā šīs regulas 9. pantā minēto darbības rādītāju saraksts;
7)
attiecīgā gadījumā tādu citu farmakoviligances sistēmas pamatlietu saraksts, kuras atrodas pie viena un tā paša tirdzniecības atļaujas turētāja;
8)
reģistrācijas žurnāls, kurā ir šīs regulas 5. panta 4. punktā minētā informācija.
4. pants
Uzturēšana
1. Tirdzniecības atļaujas turētājs farmakovigilances sistēmas pamatlietu uztur atjaunināmu un vajadzības gadījumā to pārstrādā, lai būtu ņemta vērā gūtā pieredze, tehniskā un zinātniskā attīstība un Direktīvas 2001/83/EK un Regulas (EK) Nr. 726/2004 grozījumi.
2. Farmakovigilances sistēmas pamatlietai un tās pielikumam ir norādīta redakcija un datums, kad tirdzniecības atļaujas turētājs pēdējo reizi to atjauninājis.
3. Visas atkāpes no farmakovigilances procedūrām, to ietekme un pārvaldība līdz to novēršanai tiek dokumentētas farmakovigilances sistēmas pamatlietā.
4. Neskarot prasības, kas izklāstītas Komisijas 2008. gada 24. novembra Regulā (EK) Nr. 1234/2008 par izmaiņu izskatīšanu cilvēkiem paredzētu zāļu un veterināro zāļu tirdzniecības atļauju nosacījumos (7), tirdzniecības atļaujas turētājs nekavējoties paziņo Aģentūrai par jebkuru farmakovigilances sistēmas pamatlietas atrašanās vietas maiņu, kā arī par farmakovigilanci atbildīgās kvalificētās personas vārda, uzvārda un kontaktinformācijas maiņu. Aģentūra attiecīgi atjaunina Regulas (EK) Nr. 726/2004 24. panta 1. punktā minēto Eudravigilance datubāzi un, ja nepieciešams, Regulas (EK) Nr. 726/2004 26. panta 1. punktā minēto Eiropas zāļu tīmekļa portālu.
5. pants
Farmakovigilances sistēmas pamatlietā ietilpstošo dokumentu forma
1. Farmakovigilances sistēmas pamatlietas dokumenti ir pilnīgi un salasāmi. Attiecīgā gadījumā informāciju var sniegt shēmu vai plūsmas diagrammu veidā. Visus dokumentus indeksē un arhivē tā, lai tos būtu iespējams precīzi un ātri izgūt visā dokumentu glabāšanas laika posmā.
2. Farmakovigilances sistēmas pamatlietas informāciju un dokumentus var noformēt moduļos atbilstoši sistēmai, kas sīki izklāstīta norādījumos par labu farmakovigilances praksi.
3. Ja glabāšanai izmantotais datu nesējs ļauj nolasīt informāciju ilgā laika posmā un ja audita un pārbaužu vajadzībām ir iespējams nodrošināt izdrukātu kopiju skaidri uztveramā formā, farmakovigilances sistēmas pamatlietu var glabāt elektroniski.
4. Tirdzniecības atļaujas turētājs šīs regulas 3. panta 8. punktā minētajā reģistrācijas žurnālā reģistrē visas izmaiņas, kas farmakovigilances sistēmas pamatlietas saturā veiktas pēdējos piecos gados, izņemot šīs regulas 2. panta 1. punkta b) līdz e) apakšpunktā un 3. pantā minēto informāciju. Tirdzniecības atļaujas turētājs reģistrācijas žurnālā norāda datumu, par izmaiņu atbildīgo personu un attiecīgā gadījumā arī izmaiņas iemeslu.
6. pants
Apakšuzņēmuma līgumu slēgšana
1. Tirdzniecības atļaujas turētājs par noteiktu farmakovigilances sistēmas darbību izpildi var slēgt apakšuzņēmuma līgumus ar trešām personām. Tomēr tas saglabā pilnu atbildību par farmakovigilances sistēmas pamatlietas pilnīgumu un pareizumu.
2. Tirdzniecības atļaujas turētājs sagatavo sarakstu ar apakšuzņēmuma līgumiem, kas tam ir spēkā ar šā panta 1. punktā minētajām trešām personām, norādot produktu(-us) un teritoriju(-as), uz kurām šie apakšuzņēmuma līgumi attiecas.
7. pants
Farmakovigilances sistēmas pamatlietas pieejamība un atrašanās vieta
1. Farmakovigilances sistēmas pamatlieta atrodas vai nu tajā Savienības teritorijā esošā vietā, kur tiek veiktas tirdzniecības atļaujas turētāja galvenās farmakovigilances darbības, vai arī Savienības teritorijā esošā vietā, kur darbojas par farmakovigilanci atbildīgā kvalificētā persona.
2. Tirdzniecības atļaujas turētājs personai, kas kvalificēta farmakovigilances jautājumos, nodrošina pastāvīgu piekļuvi farmakovigilances sistēmas pamatlietai.
3. Farmakovigilances sistēmas pamatlieta ir pastāvīgi un nekavējoties pieejama pārbaudei vietā, kur tā tiek glabāta.
Ja farmakovigilances sistēmas pamatlietu glabā elektroniski saskaņā ar šīs regulas 5. panta 3. punktu, šā panta nolūkā ir pietiekami, ja elektroniski glabātie dati ir tieši pieejami farmakovigilances sistēmas pamatlietas glabāšanas vietā.
4. Direktīvas 2001/83/EK 23. panta 4. punkta vajadzībām valsts kompetentā iestāde var pieprasīt arī tikai farmakovigilances sistēmas pamatlietas konkrētas daļas vai moduļus, un tirdzniecības atļaujas turētājs sedz ar farmakovigilances sistēmas pamatlietas kopijas iesniegšanu saistītās izmaksas.
5. Valsts kompetentā iestāde un Aģentūra var pieprasīt tirdzniecības atļaujas turētājam regulāri iesniegt šīs regulas 3. panta 8. punktā minētā reģistrācijas žurnāla kopiju.
II NODAĻA
Prasību minimums farmakovigilances darbību izpildes kvalitātes sistēmām
1. sadaļa
Vispārīgi noteikumi
8. pants
Kvalitātes sistēma
1. Tirdzniecības atļaujas turētāji, valstu kompetentās iestādes un Aģentūra izveido un izmanto kvalitātes sistēmu, kas ir piemērota un efektīva to farmakovigilances darbību izpildei.
2. Kvalitātes sistēmā ietilpst organizatoriskā struktūra, pienākumi, procedūras, procesi un resursi, pienācīga resursu pārvaldība, atbilstības pārvaldība un lietvedība.
3. Kvalitātes sistēmas pamatā ir visas turpmāk minētās darbības:
a)
kvalitātes plānošana: struktūru izveide un integrētu un saskanīgu procesu plānošana;
b)
kvalitātes ievērošana: uzdevumu un pienākumu izpilde saskaņā ar kvalitātes prasībām;
c)
kvalitātes kontrole un nodrošināšana: struktūru un procesu izveides efektivitātes un procesu īstenošanas efektivitātes uzraudzība un izvērtēšana;
d)
kvalitātes uzlabošana: vajadzības gadījumā - struktūru un procesu koriģēšana un uzlabošana.
4. Visus elementus, prasības un noteikumus, kas pieņemti attiecībā uz kvalitātes sistēmu, sistemātiski un pienācīgi dokumentē rakstisku norādījumu un procedūru veidā, piemēram, kā kvalitātes plānus, kvalitātes rokasgrāmatas un kvalitātes dokumentāciju.
5. Visas personas, kas iesaistītas tādu kvalitātes sistēmu procedūrās un procesos, ko valstu kompetentās iestādes un Aģentūra izveidojušas farmakovigilances darbību izpildei, ir atbildīgas par šādu kvalitātes sistēmu pareizu darbību un nodrošina sistemātisku pieeju kvalitātes jautājumiem un kvalitātes sistēmas ieviešanai un uzturēšanai.
9. pants
Darbības rādītāji
1. Farmakovigilances darbību pareizas izpildes nepārtrauktai uzraudzībai tirdzniecības atļaujas turētājs, valstu kompetentās iestādes un Aģentūra var izmantot darbības rādītājus.
2. Aģentūra var publicēt darbības rādītāju sarakstu, pamatojoties uz Farmakovigilances riska novērtējuma padomdevējas komitejas ieteikumu.
2. sadaļa
prasību minimums tirdzniecības atļaujas turētāju farmakovigilances darbību izpildes kvalitātes sistēmām
10. pants
Cilvēkresursu pārvaldība
1. Tirdzniecības atļaujas turētājam farmakovigilances darbību izpildei ir pieejams pietiekams kompetents un attiecīgi kvalificēts un apmācīts personāls.
Lai izpildītu šā punkta pirmās daļas nosacījumu, tirdzniecības atļaujas turētājs nodrošina, ka par farmakovigilanci atbildīgā kvalificētā persona ir ieguvusi pietiekamas teorētiskas un praktiskas zināšanas par farmakovigilances darbību izpildi. Ja kvalificētā persona nav pabeigusi ārsta pamatapmācību saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (8) 24. pantu, tirdzniecības atļaujas turētājs nodrošina, ka par farmakovigilanci atbildīgajai kvalificētajai personai palīdz medicīniski izglītota persona. Šādu palīdzību pienācīgi dokumentē.
2. Vadības un pārraudzības personāla pienākumus, tostarp par farmakovigilanci atbildīgās kvalificētās personas pienākumus, nosaka darba aprakstos. To hierarhiskās attiecības nosaka organizatoriskajā shēmā. Tirdzniecības atļaujas turētājs nodrošina, ka par farmakovigilanci atbildīgajai kvalificētajai personai ir pietiekamas pilnvaras, lai tā varētu ietekmēt tirdzniecības atļaujas turētāja kvalitātes sistēmas darbību un farmakovigilances pasākumu izpildi.
3. Viss personāls, kas iesaistīts farmakovigilances pasākumu izpildē, saņem sākotnējo apmācību un tālākapmācību par savām funkcijām un pienākumiem. Tirdzniecības atļaujas turētājs personāla kompetences dokumentēšanas, uzturēšanas un pilnveidošanas nolūkā uztur apmācības plānus un dokumentus un nodrošina to pieejamību auditam vai pārbaudēm.
4. Tirdzniecības atļaujas turētājs sniedz pienācīgus norādījumus par procesiem, kas jāizmanto steidzamības gadījumus, tostarp par darbības nepārtrauktību.
11. pants
Atbilstības pārvaldība
1. Ir ieviestas konkrētas kvalitātes sistēmas procedūras un procesi, lai nodrošinātu, ka:
a)
farmakovigilances dati tiek nepārtraukti uzraudzīti, ir izskatītas riska samazināšanas un profilakses iespējas un tirdzniecības atļaujas turētājs veic attiecīgus pasākumus;
b)
tirdzniecības atļaujas turētājs veic zinātnisku izvērtējumu visai informācijai par zāļu radīto risku, kā minēts Direktīvas 2001/83/EK 101. panta 1. punkta otrajā daļā;
c)
precīzi un pārbaudāmi dati par nopietnām un mazāk nopietnām blakusparādībām Eudravigilance datubāzē tiek iesniegti Direktīvas 2001/83/EK 107. panta 3. punkta attiecīgi pirmajā un otrajā daļā paredzētajos termiņos;
d)
par zāļu riskiem iesniegtā informācija ir kvalitatīva, viengabalaina un pilnīga, tostarp nodrošinot procesus, kas novērš atkārtotu informācijas iesniegšanu un ar ko saskaņā ar šīs regulas 21. panta 2. punktu būtu iespējams validēt signālus;
e)
tirdzniecības atļaujas turētājs efektīvi sazinās ar valsts kompetentajām iestādēm un Aģentūru, tostarp par jauniem riskiem vai par mainītiem riskiem, farmakovigilances sistēmas pamatlietu, riska pārvaldības sistēmām, riska samazināšanas pasākumiem, periodiski atjaunināmiem drošuma ziņojumiem, koriģējošiem un profilaktiskiem pasākumiem un pēcreģistrācijas pētījumiem;
f)
tirdzniecības atļaujas turētājs atjaunina informāciju par produktu, ņemot vērā zinātnes atziņas, tostarp ar Eiropas zāļu tīmekļa portāla starpniecību publiskotos novērtējumus un ieteikumus, un par pamatu izmantojot pastāvīgo uzraudzību, ko tirdzniecības atļaujas turētājs pastāvīgi piemēro attiecībā uz Eiropas zāļu tīmekļa vietnē publicēto informāciju;
g)
tirdzniecības atļaujas turētājs būtisko drošuma informāciju pienācīgi paziņo veselības aprūpes speciālistiem un pacientiem.
2. Tirdzniecības atļaujas turētājs, kas par dažiem farmakovigilances pasākumiem ir noslēdzis apakšuzņēmuma līgumus, saglabā atbildību par to, lai attiecībā uz šo uzdevumu izpildi tiktu piemērota efektīva kvalitātes sistēma.
12. pants
Lietvedība un datu glabāšana
1. Tirdzniecības atļauju turētāji visu farmakovigilances informāciju reģistrē un nodrošina, ka to apstrādā un uzglabā tā, lai šo informāciju varētu precīzi paziņot, interpretēt un pārbaudīt.
Tirdzniecības atļauju turētāji visiem farmakovigilances darbībās izmantotajiem dokumentiem izveido tādu lietvedības sistēmu, kas nodrošina minēto dokumentu izgūstamību, kā arī radušos drošuma problēmu izmeklēšanas pasākumu un izmeklēšanas laika grafika izsekojamību, kā arī drošuma problēmās pieņemto lēmumu izsekojamību (gan attiecībā uz lēmumu datumu, gan lēmumu pieņemšanas norisi).
Tirdzniecības atļaujas turētāji izveido mehānismus, kas nodrošina par blakusparādībām sagatavoto ziņojumu izsekojamību un to pēckontroli.
2. Tirdzniecības atļaujas turētāji nodrošina, ka šīs regulas 2. pantā minētie elementi tiek glabāti vismaz piecus gadus pēc tam, kad tirdzniecības atļaujas turētājs oficiāli beidzis farmakovigilances sistēmas pamatlietā aprakstītās sistēmas darbību.
Farmakovigilances datus un dokumentus par katrām atsevišķām atļautām zālēm glabā tik ilgi, kamēr attiecīgais produkts ir atļauts, un vismaz 10 gadus pēc tirdzniecības atļaujas spēkā esamības beigām. Tomēr dokumentus glabā ilgāku laika posmu, ja tāda prasība ir noteikta Savienības vai valstu tiesību aktos.
13. pants
Audits
1. Lai nodrošinātu, ka kvalitātes sistēma atbilst šīs regulas 8., 10., 11. un 12. pantā izklāstītajām kvalitātes sistēmas prasībām, un lai apzinātu kvalitātes sistēmas efektivitāti, kvalitātes sistēmai regulāri veic uz risku balstītu auditu. Minēto auditu veic personas, kuras nav tieši iesaistītas auditējamos jautājumos vai procesos un nav atbildīgas par šiem jautājumiem vai procesiem.
2. Vajadzības gadījumā veic koriģējošu(-us) pasākumu(-us), tostarp trūkumu kontrolauditu. Par katra audita un kontrolaudita rezultātiem sagatavo audita rezultātu ziņojumu. Minēto audita ziņojumu nosūta vadītājiem, kas atbildīgi par auditētajiem jautājumiem. Auditu un kontrolauditu datumus un rezultātus dokumentē saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 104. panta 2. punkta otro daļu.
3. sadaļa
Prasību minimums kvalitātes sistēmām, kuras piemēro attiecībā uz farmakovigilances darbību izpildi, ko veic valstu kompetentās iestādes un Aģentūra
14. pants
Cilvēkresursu pārvaldība
1. Valstu kompetentajām iestādēm un Aģentūrai farmakovigilances darbību izpildei ir pieejams pietiekams kompetents un pienācīgi kvalificēts un apmācīts personāls.
Organizatoriskās struktūras, uzdevumu un pienākumu sadalījums ir skaidri noteikts un pieejams, ciktāl tas ir nepieciešams. Ir izveidoti kontaktpunkti.
2. Visam personālam, kas iesaistīti farmakovigilances darbību izpildē, sniedz sākotnējo apmācību un tālākapmācību. Valstu kompetentās iestādes un Aģentūra uztur apmācības plānus un dokumentus personāla kompetences dokumentēšanas, uzturēšanas un pilnveidošanas nolūkā, kā arī nodrošina to pieejamību auditā.
3. Valstu kompetentās iestādes un Aģentūra sniedz savam personālam pienācīgus norādījumus par procesiem, ko jāizmanto steidzamības gadījumos, tostarp par darbības nepārtrauktību.
15. pants
Atbilstības pārvaldība
1. Valstu kompetentās iestādes un Aģentūra izveido īpašas procedūras un procesus šādu mērķu sasniegšanai:
a)
nodrošināt iesniegto farmakovigilances datu kvalitātes, tostarp pilnīguma, novērtēšanu;
b)
nodrošināt farmakovigilances datu novērtēšanu un apstrādi saskaņā ar Direktīvā 2001/83/EK un Regulā (EK) Nr. 726/2004 noteiktajiem grafikiem;
c)
nodrošināt farmakovigilances darbību izpildes neatkarību;
d)
nodrošināt efektīvu informācijas apmaiņu starp valstu kompetentajām iestādēm un starp valstu kompetentajām iestādēm un Aģentūru, kā arī ar pacientiem, veselības aprūpes speciālistiem, tirdzniecības atļaujas turētājiem un plašāku sabiedrību;
e)
nodrošināt, ka valstu kompetentās iestādes un Aģentūra saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 106.a pantu informē cita citu un Komisiju par savu nodomu sniegt paziņojumus attiecībā uz tādu zāļu drošumu, kas ir atļautas vairākās dalībvalstīs, vai attiecībā uz aktīvo vielu, kura ietilpst šajās zālēs;
f)
veikt pārbaudes, tostarp pirmsreģistrācijas pārbaudes.
2. Papildus šā panta 1. punktā minētajām procedūrām valstu kompetentās iestādes iedibina informācijas savākšanas un reģistrēšanas procedūras attiecībā uz visām to teritorijā novērotām varbūtējām blakusparādībām.
3. Aģentūra iedibina procedūras, ar kurām uzrauga medicīnisko literatūru saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 726/2004 27. pantu.
16. pants
Lietvedība un datu glabāšana
1. Valstu kompetentās iestādes un Aģentūra visu farmakovigilances informāciju reģistrē un nodrošina, ka šī informācija tiek apstrādāta un saglabāta tā, lai to būtu iespējams precīzi paziņot, interpretēt un pārbaudīt.
Attiecībā uz visiem farmakovigilances darbībās izmantotajiem dokumentiem tās ievieš tādu lietvedības sistēmu, kas nodrošina minēto dokumentu izgūstamību, kā arī radušos drošuma problēmu izmeklēšanas pasākumu un izmeklēšanas laika grafika izsekojamību, kā arī drošuma problēmās pieņemto lēmumu izsekojamību (gan attiecībā uz lēmumu datumu, gan lēmumu pieņemšanas norisi).
2. Valstu kompetentās iestādes un Aģentūra nodrošina, ka būtiskie dokumenti, kas satur aprakstu par to farmakovigilances sistēmu, tiek glabāti vismaz piecus gadus pēc tam, kad šīs sistēmas darbība ir oficiāli izbeigta.
Farmakovigilances datus un dokumentus par katrām atsevišķām atļautām zālēm glabā tik ilgi, kamēr attiecīgais produkts ir atļauts, un vismaz 10 gadus pēc tirdzniecības atļaujas spēkā esamības beigām. Tomēr dokumentus glabā ilgāku laika posmu, ja tāda prasība ir noteikta Savienības vai valstu tiesību aktos.
17. pants
Audits
1. Lai nodrošinātu, ka kvalitātes sistēma atbilst 8., 14., 15. un 16. pantā izklāstītajām prasībām, un lai nodrošinātu kvalitātes sistēmas efektivitāti, saskaņā ar vienotu metodiku regulāri veic uz risku balstītu kvalitātes sistēmas auditu.
2. Vajadzības gadījumā veic koriģējošu(-us) pasākumu(-us), tostarp trūkumu kontrolauditu. Audita ziņojumu nosūta par auditētajiem jautājumiem atbildīgajai vadībai. Kvalitātes auditu un kontrolauditu datumus un rezultātus dokumentē.
III NODAĻA
Eudravigilance datubāzē esošo datu uzraudzībai izvirzīto prasību minimums
18. pants
Vispārīgās prasības
1. Aģentūra un valstu kompetentās iestādes sadarbojas Eudravigilance datubāzē pieejamo datu uzraudzības jomā.
2. Tirdzniecības atļaujas turētāji uzrauga Eudravigilance datubāzē pieejamos datus tādā apmērā, cik minētā datubāze tiem ir pieejama.
3. Tirdzniecības atļaujas turētāji, valstu kompetentās iestādes un Aģentūra nodrošina pastāvīgu Eudravigilance datubāzes uzraudzību un uzraudzības pasākumu biežumu, kas ir samērīgs identificētajam riskam, iespējamajiem riskiem un vajadzībai pēc papildu informācijas.
4. Katras dalībvalsts kompetentā iestāde ir atbildīga par minētās dalībvalsts izcelsmes datu uzraudzību.
19. pants
Mainītu un jaunu risku identificēšana
1. Jaunu vai mainītu risku identificēšanas pamatā ir konstatēti signāli par zālēm vai par aktīvo vielu un šo signālu analīze.
Šīs nodaļas nozīmē “signāls” ir informācija no viena vai vairākiem avotiem, tostarp no novērojumiem un eksperimentiem, kas vedina uz tādu jaunu iespējamu cēloņsakarību vai tādas zināmas saistības jaunu aspektu, kura pastāv starp iejaukšanos un nevēlamu vai vēlamu notikumu vai savstarpēji saistītu notikumu grupu, un ko uzskata par pietiekami ticamu, lai ar to varētu pamatot pārbaudes pasākumu.
Eudravigilance datubāzē iekļauto datu uzraudzībā ņem vērā vienīgi ar blakusparādībām saistītos signālus.
2. Signālu konstatē, pamatojoties uz daudzdisciplināru pieeju. Signāla konstatēšanu Eudravigilance datubāzē attiecīgā gadījumā papildina ar statistisku analīzi. Pēc apspriešanās ar Farmakovigilances riska novērtējuma padomdevēju komiteju Aģentūra var publicēt to medicīnisko notikumu sarakstu, kas jāņem vērā signāla konstatēšanā.
20. pants
Signāla pierādījumvērtības konstatēšanas metodika
1. Valstu kompetentās iestādes, tirdzniecības atļaujas turētāji un Aģentūra signāla pierādījumvērtību nosaka, izmantojot atzītu metodiku, kurā ņem vērā klīnisko būtiskumu, saistības kvantitatīvo stiprumu, datu konsekventumu, ekspozīcijas un atbildes reakcijas sakarību, bioloģisko ticamību, eksperimentu konstatējumus, varbūtējās analoģijas, kā arī datu raksturu un kvalitāti.
2. Signālu prioritizēšanā var ņemt vērā dažāda veida faktorus, jo īpaši to, vai šī saistība vai zāles ir jaunas, un arī faktorus, kas saistīti ar saistības stiprumu, ar attiecīgās reakcijas smaguma pakāpi un ar Eudravigilance datubāzē iesniedzamo ziņojumu dokumentēšanu.
3. Farmakovigilances riska novērtējuma padomdevēja komiteja regulāri pārskata izmantoto(-ās) metodiku(-as) un publicē attiecīgus ieteikumus.
21. pants
Signāla pārvaldības process
1. Signāla pārvaldības procesā ietilpst šādi pasākumi: signāla konstatēšana, signāla validēšana, signāla apstiprināšana, signāla analīze un prioritizēšana, signāla novērtēšana un ieteikumu sniegšana par turpmāko rīcību.
Šā panta nozīmē “signāla validēšana” ir process, kurā tiek novērtēti konstatēto signālu pamatojošie dati, lai pārbaudītu, vai pieejamā dokumentācija satur pietiekamus pierādījumus, kas norāda, ka pastāv jauna iespējama cēloņsakarība vai jau iepriekš zināmai saistībai ir jauns aspekts, un tātad attaisno signāla turpmāku analīzi.
2. Ja tirdzniecības atļaujas turētājs, veicot Eudravigilance datubāzes uzraudzību. konstatē jaunu signālu, tas šo signālu validē un nekavējoties informē Aģentūru un valstu kompetentās iestādes.
3. Ja uzskata, ka validētu signālu nepieciešams turpināt analizēt, to iespējami drīz un ne vēlāk kā 30 dienu laikā no saņemšanas apstiprina šādi:
a)
ja signāls attiecas uz produktu, kam atļauja piešķirta saskaņā ar Direktīvu 2001/83/EK, signālu apstiprina tādas dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā zāles tirgo, vai jebkuras vadošās dalībvalsts vai līdzvadītājas dalībvalsts kompetentā iestāde, kas iecelta saskaņā ar šīs regulas 22. panta 1. punktu;
b)
ja signāls attiecas uz produktu, kam atļauja piešķirta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 726/2004, signālu apstiprina Aģentūra sadarbībā ar dalībvalstīm.
Valstu kompetentās iestādes un Aģentūra apstiprināta signāla analīzē var ņemt vērā citu par attiecīgajām zālēm pieejamo informāciju.
Ja šā punkta pirmajā daļā minētajā laika posmā signāla pamatotība nav apstiprināta, īpašu uzmanību pievērš tādiem neapstiprinātiem signāliem par zālēm, kuriem seko jauni signāli par tām pašām zālēm.
4. Neskarot šā panta 2. un 3. punktu, valstu kompetentās iestādes un Aģentūra validē un apstiprina visus signālus, ko tās ir konstatējušas, veicot Eudravigilance datubāzes pastāvīgu uzraudzību.
5. Visus apstiprinātos signālus ievada Aģentūras administrētajā izsekošanas sistēmā un pārsūta Farmakovigilances riska novērtējuma padomdevējai komitejai sākotnējās analīzes veikšanai un signālu prioritizēšanai saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 107.h panta 2. punktu un Regulas (EK) Nr. 726/2004 28.a panta 2. punktu.
6. Aģentūra nekavējoties informē attiecīgo(s) tirdzniecības atļaujas turētāju(s) par Farmakovigilances riska novērtējuma padomdevējas komitejas secinājumiem par visu apstiprināto signālu novērtējumu.
22. pants
Darba dalīšana signāla pārvaldībā
1. Attiecībā uz zālēm, kas saskaņā ar Direktīvu 2001/83/EK atļautas vairāk nekā vienā dalībvalstī, un attiecībā uz aktīvām vielām, kuras ietilpst vairākās zālēs, kam izsniegta vismaz viena tirdzniecības atļauja saskaņā ar Direktīvu 2001/83/EK, dalībvalstis Direktīvas 2001/83/EK 27. pantā paredzētajā koordinācijas grupā var vienoties par vadošās dalībvalsts un attiecīgā gadījumā līdzvadītājas dalībvalsts iecelšanu. Šādu iecelšanu pārskata vismaz reizi četros gados.
Vadošā dalībvalsts uzrauga Eudravigilance datubāzi un pārējo dalībvalstu vārdā validē un apstiprina signālus saskaņā ar šīs regulas 21. panta 3. un 4. punktu. Par līdzvadītāju ieceltā dalībvalsts palīdz vadošajai dalībvalstij tās uzdevumu izpildē.
2. Ieceļot vadošo dalībvalsti un attiecīgajā gadījumā arī līdzvadītāju dalībvalsti, koordinācijas grupa var ņemt vērā, vai kāda no dalībvalstīm darbojas kā atsauces dalībvalsts saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 28. panta 1. punktu vai kā referents periodiski atjaunināmu drošuma ziņojumu novērtēšanā saskaņā ar minētās direktīvas 107.e pantu.
3. Aģentūra Eiropas zāļu tīmekļa portālā publicē to aktīvo vielu sarakstu, attiecībā uz kurām noteikta darba dalīšana saskaņā ar šo pantu, kā arī vadošo dalībvalsti un līdzvadītāju dalībvalsti, kas ieceltas šo vielu uzraudzībai Eudravigilance datubāzē.
4. Neskarot šā panta 1. punktu, visas dalībvalstis saglabā atbildību par datu uzraudzību Eudravigilance datubāzē saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 107.h panta 1. punkta c) apakšpunktu un 3. punktu.
5. Attiecībā uz zālēm, kas atļautas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 726/2004, uzraudzīt Eudravigilance datubāzes datus Aģentūrai palīdz referents, kuru Farmakovigilances riska novērtējuma padomdevēja komiteja iecēlusi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 726/2004 62. panta 1. punktu.
23. pants
Palīdzība signāla konstatēšanā
Aģentūra atbalsta Eudravigilance datubāzes uzraudzību, valstu kompetentajām iestādēm nodrošinot piekļuvi šādai informācijai:
a)
izvaddati un statistiski ziņojumi, kas nodrošina iespēju pārskatīt visas tādas blakusparādības, par kurām paziņots Eudravigilance datubāzei saistībā ar kādu aktīvo vielu vai zālēm;
b)
pielāgoti vaicājumi, kas atvieglina individuālu gadījumu drošuma ziņojumu un gadījumu sēriju izvērtēšanu;
c)
pielāgots datu sadalījums grupās un stratifikācija, kas dod iespēju identificēt pacientu grupas, kuras apdraud augstāks blakusparādību parādīšanās risks vai smagākas blakusparādības;
d)
signāla konstatēšanas statistiskas metodes.
Aģentūra arī nodrošina pienācīgu atbalstu Eudravigilance datubāzes uzraudzībai, ko veic tirdzniecības atļaujas turētāji.
24. pants
Signāla konstatēšanas auditpēdas
1. Valstu kompetentās iestādes un Aģentūra saglabā auditpēdas par signālu konstatēšanas darbībām, ko tās veikušas Eudravigilance datubāzē, un attiecīgo vaicājumu un to rezultātu auditpēdas.
2. Auditpēdas nodrošina iespēju izsekot, kā signāls ticis konstatēts un kā pārbaudītie un apstiprinātie signāli ir novērtēti.
IV NODAĻA
Terminoloģijas, formu un standartu izmantošana
25. pants
Starptautiski saskaņotas terminoloģijas izmantošana
1. Farmakovigilances un zāļu informācijas klasifikācijai, izguvei, noformēšanai, riska un ieguvumu izvērtēšanai un novērtēšanai, elektroniskai apmaiņai un paziņošanai dalībvalstis, tirdzniecības atļaujas turētāji un Aģentūra izmanto šādu terminoloģiju:
a)
Medicīnisko vārdnīcu reglamentējošo pasākumu īstenošanai (MedDRA), ko izstrādājusi Starptautiskā konference par cilvēkiem paredzēto zāļu reģistrācijas tehnisko prasību saskaņošanu (ICH), daudzdisciplinārais temats M1;
b)
Eiropas Farmakopejas komisijas publicētos standartterminu sarakstus;
c)
terminoloģiju, kas izklāstīta EN ISO 11615:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras reglamentētas zāļu informācijas viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11615:2012);
d)
terminoloģiju, kas izklāstīta EN ISO 11616:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras reglamentētas farmaceitisku izstrādājumu informācijas viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11616:2012);
e)
terminoloģiju, kas izklāstīta EN ISO 11238:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras reglamentētas vielu informācijas viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11238:2012);
f)
terminoloģiju, kas sniegta EN ISO 11239:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras reglamentētas zāļu formu, noformējuma vienību un lietošanas veidu informācijas viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11239:2012);
g)
terminoloģiju, kas sniegta EN ISO 11240:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras mērvienību viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11240:2012).
2. Dalībvalstis, valstu kompetentās iestādes vai tirdzniecības atļaujas turētāji vajadzības gadījumā Starptautiskajai konferencei par cilvēkiem paredzēto zāļu reģistrācijas tehnisko prasību saskaņošanu, Eiropas Farmakopejas komisijai, Eiropas Standartizācijas komitejai vai Starptautiskajai Standartizācijas organizācijai pieprasa šā panta 1. punktā minētajiem terminiem pievienot jaunu terminu. Tādā gadījumā tās attiecīgi informē Aģentūru.
3. Dalībvalstis, tirdziecības atļaujas turētāji un Aģentūra uzrauga šā panta 1. punktā minētās terminoloģijas izmantošanu vai nu sistemātiski vai ar regulāras nejaušinātas izvērtēšanas palīdzību.
26. pants
Starptautiski saskaņotu formu un standartu izmantošana
1. Farmakovigilances un zāļu informācijas izklāstīšanai, izgūšanai un noformēšanai, riska un ieguvumu izvērtēšanai un novērtēšanai, kā arī elektroniskai informācijas apmaiņai un paziņošanai valstu kompetentās iestādes, tirdzniecības atļaujas turētāji un Aģentūra turpmāk izmanto šādas formas un standartus:
a)
paplašināto Eudravigilance zāļu ziņojuma paziņojumu (XEVPRM) - Aģentūras publiskotā forma, kādā elektroniski iesniedz informāciju par visām cilvēkiem paredzētām zālēm, kas atļautas Savienībā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 726/2004 57. panta 2. punkta otro daļu;
b)
ICH E2B(R2) “Kā uzturēt ICH vadlīnijas par klīniskā drošuma datu pārvaldību: datu elementi individuālu gadījumu drošuma ziņojumu pārsūtīšanai”;
c)
ICH M2 standarts “Individuālu gadījumu drošuma ziņojumu paziņojumu elektroniskas pārsūtīšanas specifikācija”.
2. Šā panta 1. punkta nolūkā valstu kompetentās iestādes, tirdzniecības atļaujas turētāji un Aģentūra var izmantot arī šādas formas un standartus:
a)
EN ISO 27953-2:2011 Medicīnas informātika, “Individuālu gadījumu drošuma ziņojumi (ICSR) farmakovigilancē - 2. daļa: Prasības, kas jāievēro, drošuma ziņojumos (ICSR) ziņojot par cilvēkiem paredzētiem farmaceitiskajiem līdzekļiem (ISO 27953-2:2011);
b)
EN ISO 11615:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras reglamentētas zāļu informācijas viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11615:2012);
c)
EN ISO 11616:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras reglamentētas farmaceitisku izstrādājumu informācijas viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11616:2012);
d)
EN ISO 11238:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras reglamentētas vielu informācijas viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11238:2012);
e)
EN ISO 11239:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras reglamentētas zāļu formu, noformējuma vienību un lietošanas veidu informācijas viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11239:2012);
f)
EN ISO 11240:2012 Medicīnas informātika, Zāļu identifikācijas (IDMP) standarts, “Datu elementi un struktūras mērvienību viennozīmīgai identifikācijai un apmaiņai” (ISO/FDIS 11240:2012).
V NODAĻA
Ziņojumu par varbūtējām blakusparādībām pārsūtīšana
27. pants
Individuālu gadījumu drošuma ziņojumi
Individuālu gadījumu drošuma ziņojumus izmanto, lai Eudravigilance datubāzē paziņotu par varbūtējām blakusparādībām, ko zāles izraisījušas vienam pacientam konkrētā laika brīdī.
28. pants
Individuālu gadījumu drošuma ziņojumu saturs
1. Dalībvalstis un tirdzniecības atļaujas turētāji nodrošina, lai individuālu gadījumu drošuma ziņojumi būtu iespējami pilnīgi, un šo ziņojumu atjauninājumus precīzā un drošā veidā nosūta uz Eudravigilance datubāzi.
Ja ziņošana ir paātrināta, individuāla gadījuma drošuma ziņojumā norāda vismaz vienu identificējamu ziņotāju, vienu identificējamu pacientu, vienu varbūtēju blakusparādību un vienas vai vairākas zāles, par kurām pastāv aizdomas.
2. Dalībvalstis un tirdzniecības atļaujas turētāji reģistrē informāciju, kas nepieciešama, lai iegūtu pēckontroles informāciju par individuālu gadījumu drošuma ziņojumiem. Ziņojumu pēckontroli pienācīgi dokumentē.
3. Ziņojot par varbūtējām blakusparādībām, dalībvalstis un tirdzniecības atļaujas turētāji sniedz visu informāciju, kas pieejama par katru individuālo gadījumu, tostarp šādu informāciju:
a)
administratīvā informācija: ziņojuma veids, datums un vispasaules unikālais lietas identifikācijas numurs, kā arī unikālā sūtītāja identifikācija un sūtītāja tips, diena, kurā ziņojums saņemts no avota pirmo reizi, un jaunākās informācijas saņemšanas diena ar precīzu norādi par datumu; citu gadījumu identifikatori un to avoti, kā arī - attiecīgā gadījumā - norādes par pieejamiem papildu dokumentiem, kas ir atsevišķa gadījuma drošuma ziņojuma nosūtītāja rīcībā;
b)
literatūras atsauces atbilstīgi “Vankūveras noformējumam”, ko Starptautiskā Medicīnas žurnālu redaktoru komiteja (9) izstrādājusi blakusparādību ziņošanai starptautiskajā literatūrā, tostarp vispusīgs raksta kopsavilkums angļu valodā;
c)
ziņojumiem, kas sagatavoti, pamatojoties uz pētījumiem, uz kuriem neattiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa Direktīva 2001/20/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz labas klīniskās prakses ieviešanu klīniskās izpētes veikšanā ar cilvēkiem paredzētām zālēm (10), - pētījuma veids, pētījuma nosaukums un sponsora pētījuma numurs vai pētījuma reģistrācijas numurs;
d)
informācija par pirmavotu(-iem): informācija, kas identificē ziņotāju, tostarp ziņotāja dzīvesvietas dalībvalsts un profesionālā kvalifikācija;
e)
informācija, kas identificē pacientu (un, ja ziņojums sagatavots par vecāku un bērnu, arī pacienta vecāku), tostarp pacienta vecums laikā, kad notikusi pirmā reakcija, vecuma grupa, grūtniecības laiks, kurā reakcija/notikums novērots embrijam, svars, garums un dzimums, pēdējās menstruācijas datums un/vai grūtniecības laiks ekspozīcijas brīdī;
f)
attiecīgā medicīniskā vēsture un sakritīgi apstākļi;
g)
to zāļu, par kuru iespējamo saistību ar blakusparādību pastāv aizdomas, tostarp to zāļu, ar kurām pastāv mijiedarbība, nosaukums, kā definēts Direktīvas 2001/83/EK 1. panta 20. punktā, vai, ja nosaukums nav zināms, aktīvā(-ās) viela(-as) un visas citas īpašības, pēc kurām zāles var identificēt, tostarp tirdzniecības atļaujas turētāja nosaukums, tirdzniecības atļaujas numurs, tirdzniecības atļaujas valsts, farmaceitiskā forma un ievadīšanas ceļš(-i) (vecākam), lietošanas indikācijas attiecīgajam gadījumam, lietotā deva, lietošanas sākuma un beigu datums, ar zālēm veiktās darbības, aizdomās turēto zāļu lietošanas pārtraukšanas un lietošanas atsākšanas sekas;
h)
attiecībā uz bioloģiskas izcelsmes zālēm - partijas numurs(-i);
i)
attiecīgā gadījumā norāda vienlaikus lietotas zāles, kuras identificē saskaņā ar šā punkta (g) apakšpunktu un attiecībā uz kurām nepastāv aizdomas par saistību ar blakusparādībām, un zāļu terapiju, kas pacientam (un tā vecākam) bijusi piemērota iepriekš;
j)
informācija par varbūtēju(-ām) blakusparādību(-ām): varbūtējās(-o) blakusparādības(-u) sākuma un beigu datums vai ilgums, smaguma pakāpe, varbūtējās(-o) blakusparādības(-u) sekas pēdējās apskates laikā, laika posms starp aizdomās turēto zāļu lietošanu un blakusparādības parādīšanos, izteikumi vai īsas frāzes, ko sākotnējais ziņotājs lietojis blakusparādības(-u) raksturošanai un dalībvalsts vai trešā valsts, kurā novērota varbūtējā blakusparādība;
k)
pacienta izmeklēšanas vajadzībām būtiskie testu un procedūru rezultāti;
l)
pacienta nāves gadījumā - nāves datums un paziņotais cēlonis, tostarp autopsijā noskaidrotie cēloņi;
m)
gadījuma hronoloģisks izklāsts, ja iespējams, ar visu būtisko informāciju, kas sniegta par individuāliem gadījumiem, izņemot mazāk nopietnas blakusparādības;
n)
individuāla gadījuma drošuma ziņojuma nullifikācijas vai grozīšanas iemesli.
Šā punkta (b) apakšpunkta vajadzībām pēc Aģentūras pieprasījuma tirdzniecības atļaujas turētājs, kas pārsūtījis sākotnējo ziņojumu, nodrošina attiecīgā raksta kopiju, ņemot vērā autortiesību ierobežojumus, kā arī minētā raksta pilnu tulkojumu angļu valodā.
Šā punkta (h) apakšpunkta vajadzībām ir ieviesta pēckontroles procedūra, ar kuras palīdzību iegūstams partijas numurs, ja tas nav norādīts sākotnējā ziņojumā.
Šā punkta (m) apakšpunkta vajadzībām informāciju noformē loģiskā laika secībā atbilstoši pacienta pieredzes hronoloģijai, norādot klīnisko gaitu, terapeitiskos pasākumus, iznākumu un pēckontrolē iegūto informāciju; izklāstā sniedz kopsavilkumu arī par attiecīgiem autopsijas vai pēcnāves izmeklēšanas konstatējumiem.
4. Ja par varbūtējām blakusparādībām ziņo izklāstos un vārdos formulētos aprakstos kādā no oficiālajām Savienības valodām, kas nav angļu valoda, tirdzniecības atļaujas turētājs angļu valodā nodrošina sākotnējo pilno tekstu un tā kopsavilkumu.
Dalībvalstis gadījumu hronoloģiskos izklāstus var sniegt savā oficiālajā valodā(-ās). Attiecībā uz šiem ziņojumiem sniedz gadījumu izklāstu tulkojumus, ja to pieprasa Aģentūra vai citas dalībvalstis iespējamo signālu novērtēšanas vajadzībām.
Informāciju par tādām varbūtējām blakusparādībām, kas radušās ārpus Savienības, paziņo angļu valodā.
29. pants
Informācijas par varbūtējām blakusparādībām elektroniskās pārsūtīšanas forma
Informāciju par varbūtējām blakusparādībām dalībvalstis un tirdzniecības atļaujas turētāji elektroniski pārsūta, izmantojot šīs regulas 26. pantā paredzētās formas un 25. pantā paredzēto terminoloģiju.
VI NODAĻA
Riska pārvaldības plāni
30. pants
Riska pārvaldības plāna saturs
1. Tirdzniecības atļaujas turētāja izveidotajā riska pārvaldības plānā ir šādi elementi:
a)
norādīts vai raksturots attiecīgo zāļu drošuma profils;
b)
norādīts, kā turpmāk raksturot attiecīgo zāļu drošuma profilu;
c)
dokumentēti ar zālēm saistītā riska novēršanas vai samazināšanas pasākumi, tostarp novērtēta šīs iejaukšanās efektivitāte;
d)
dokumentēti pēcreģistrācijas pienākumi, kas paredzēti kā tirdzniecības atļaujas izsniegšanas nosacījums.
2. Zāles, kas satur vienu un to pašu aktīvo vielu un pieder vienam un tam pašam tirdzniecības atļaujas turētājam, attiecīgā gadījumā var iekļaut vienā un tajā pašā riska pārvaldības plānā.
3. Ja riska pārvaldības plānā ir minēti pēcreģistrācijas pētījumi, tajā norāda, vai tirdzniecības atļaujas turētājs minētos pētījumus ir ierosinājis, vadījis vai finansējis brīvprātīgi vai kā valsts kompetento iestāžu, Aģentūras vai Komisijas uzliktu pienākumu. Riska pārvaldības plāna kopsavilkumā kopā ar izpildes termiņiem norāda visus pēcreģistrācijas pienākumus.
31. pants
Riska pārvaldības plāna kopsavilkums
1. Riska pārvaldības plāna kopsavilkumā, ko dara publiski pieejamu saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 106. panta c) apakšpunktu un Regulas (EK) Nr. 726/2004 26. panta 1. punkta c) apakšpunktu, norāda galvenos riska pārvaldības plāna elementus, īpašu uzmanību pievēršot riska samazināšanas pasākumiem un attiecībā uz konkrēto zāļu drošuma specifikāciju - būtiskai informācijai par iespējamiem un identificētiem riskiem, kā arī trūkstošai informācijai.
2. Ja riska pārvaldības plāns attiecas uz vairāk nekā vienām zālēm, par katrām zālēm sniedz atsevišķu riska pārvaldības plāna kopsavilkumu.
32. pants
Riska pārvaldības plāna atjauninājumi
1. Ja tirdzniecības atļaujas turētājs atjaunina riska pārvaldības plānu, atjaunināto riska pārvaldības plānu tas attiecīgi iesniedz vai nu valstu kompetentajām iestādēm, vai Aģentūrai. Pēc attiecīgas vienošanās vai nu ar valstu kompetentajām iestādēm, vai ar Aģentūru tirdzniecības atļaujas turētājs var iesniegt tikai tos moduļus, uz kuriem attiecas atjauninājums. Ja nepieciešams, tirdzniecības atļaujas turētājs kompetentajām iestādēm vai Aģentūrai iesniedz riska pārvaldības plāna atjauninātu kopsavilkumu.
2. Visi iesniegtie riska pārvaldības plāni ir numurēti ar atsevišķu redakcijas numuru un ir datēti.
33. pants
Riska pārvaldības plāna forma
Riska pārvaldības plāns atbilst I pielikumā izklāstītajai formai.
VII NODAĻA
Periodiski atjaunināmie drošuma ziņojumi
34. pants
Periodiski atjaunināma drošuma ziņojumu saturs
1. Periodiski atjaunināma drošuma ziņojuma pamatā ir visi pieejamie dati, un tajā galvenā uzmanība ir pievērsta jaunai informācijai, kas kļuvusi zināma laika posmā kopš pēdējā periodiski atjaunināmā drošuma ziņojuma datu slēgšanas brīža.
2. Periodiski atjaunināms drošuma ziņojums sniedz precīzu skaitlisku novērtējumu par zāļu iedarbībai pakļauto populāciju, tostarp visus datus, kas attiecas uz pārdošanas apjomu un izrakstīto recepšu apjomu. Šo skaitlisko ekspozīcijas novērtējumu papildina ar kvalitatīvu un kvantitatīvu analīzi par faktisko lietošanu, attiecīgā gadījumā norādot, kā faktiskais lietojums var atšķirties no norādītā lietojuma, kas novērtēts pēc visiem tirdzniecības atļaujas turētājam pieejamiem datiem, tostarp rezultātiem, kuri iegūti novērojumpētījumos vai pētījumos par zāļu patēriņu.
3. Periodiski atjaunināmā drošuma ziņojumā iekļauj riska un ieguvumu novērtēšanai būtisko riska samazināšanas pasākumu efektivitātes novērtējumu rezultātus.
4. Tirdzniecības atļaujas turētājiem nav izvirzīta prasība periodiski atjaunināmā drošuma ziņojumā iekļaut sistemātiski detalizētus individuālu gadījumu sarakstus, tostarp ar gadījumu hronoloģiskiem izklāstiem. Tomēr gadījumu hronoloģiskus izklāstus periodiski atjaunināmā drošuma ziņojuma attiecīgajā riska novērtēšanas sadaļā tie sniedz, ja šie izklāsti attiecīgajā riska novērtēšanas sadaļā ir signāla vai ar drošumu saistītas problēmas zinātniskās analīzes neatņemama daļa.
5. Pamatojoties uz kumulatīvo drošuma datu novērtējumu un riska un ieguvumu analīzi, tirdzniecības atļaujas turētājs periodiski atjaunināmajā drošuma ziņojumā izdara secinājumus par nepieciešamību pēc pārmaiņām un/vai darbības, tostarp attiecībā uz apstiprināto zāļu aprakstu, kas sagatavots produktam(-iem), par kuru(-iem) ir iesniegts periodiski atjaunināmais drošuma ziņojums.
6. Ja vien sarakstā ar Savienības atsauces datumiem un iesniegšanas biežumu, kas minēts Direktīvas 2001/83/EK 107.c pantā, nav noteikts citādi, vai arī nav citādas norunas attiecīgi ar valstu kompetentajām iestādēm vai Aģentūru, par visām zālēm, kuras satur vienu un to pašu aktīvo vielu un kuras ir atļauts tirgot vienam tirdzniecības atļaujas turētājam, izstrādā vienotu periodiski atjaunināmu drošuma ziņojumu. Minētajā periodiski atjaunināmajā drošuma ziņojumā norāda visas indikācijas, ievadīšanas ceļus, zāļu formas un dozēšanas režīmus neatkarīgi no tā, vai šīs zāles ir atļautas ar atšķirīgiem nosaukumiem vai ar atsevišķu procedūru starpniecību. Attiecīgā gadījumā datus par konkrētu indikāciju, zāļu formu, ievadīšanas ceļu vai dozēšanas režīmu norāda periodiski atjaunināmā drošuma ziņojuma atsevišķā sadaļā, un attiecīgi pievēršas arī visām ar drošumu saistītajām problēmām.
7. Ja vien sarakstā, kurā norādīti Savienības atsauces datumi un iesniegšanas biežums, kas minēts Direktīvas 2001/83/EK 107.c pantā, nav noteikts citādi, un ja viela, par kuru ir izstrādāts periodiski atjaunināms drošuma ziņojums, ir atļauta arī kā nemainīga salikuma zāļu sastāvdaļa, tirdzniecības atļaujas turētājs vai nu par vienam un tam pašam tirdzniecības atļaujas turētājam tirgot atļauto aktīvo vielu salikumu iesniedz atsevišķu periodiski atjaunināmu drošuma ziņojumu ar savstarpējām norādēm uz periodiski atjaunināmo(-ajiem) vienas vielas drošuma ziņojumu(-iem), vai arī vienā no periodiski atjaunināmajiem vienas vielas drošuma ziņojumiem iesniedz datus par salikumu.
35. pants
Periodiski atjaunināmo drošuma ziņojumu forma
1. Elektroniskus periodiski atjaunināmos drošuma ziņojumus iesniedz tādā formā, kā izklāstīts II pielikumā.
2. Aģentūra var publiskot II pielikumā izklāstīto moduļu veidnes.
VIII NODAĻA
Pēcreģistrācijas drošuma pētījumi
36. pants
Tvērums
1. Šos noteikumus piemēro tādiem beziejaukšanās pēcreģistrācijas drošuma pētījumiem, ko ierosinājis, vada vai finansē tirdzniecības atļaujas turētājs, pildot saistības, kuras tam noteikusi kāda no valsts kompetentajām iestādēm, Aģentūra vai Komisija saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 21.a un 22.a pantu un Regulas (EK) Nr. 726/2004 10. un 10.a pantu.
2. Tirdzniecības atļaujas turētājs pētījuma protokolu, pētījuma galaziņojuma kopsavilkumu un pētījuma galaziņojumu, kas nodrošināti saskaņā ar Direktīvas 2001/83/EK 107.n un 107.p pantu, iesniedz angļu valodā, ja vien pētījums nav veikts tikai vienā dalībvalstī, kas pieprasa veikt pētījumu Direktīvas 2001/83/EK 22.a panta kārtībā. Attiecībā uz pēdējiem minētajiem pētījumiem tirdzniecības atļaujas turētājs nodrošina pētījuma virsraksta un tā protokola kopsavilkuma, kā arī pētījuma galaziņojuma kopsavilkuma tulkojumu angļu valodā.
3. Tirdzniecības atļaujas turētājs nodrošina, lai visa pētījuma informācija tiktu apstrādāta un glabāta tā, lai šo informāciju būtu iespējams precīzi paziņot, interpretēt un verificēt, turklāt nodrošina, ka dokumentācija par pētāmajām personām ir konfidenciāli aizsargāta. Tirdzniecības atļaujas turētājs nodrošina, lai analītiskā datu kopa un statistiskās programmas, ko izmanto pētījuma galaziņojumā iekļauto datu ģenerēšanai, tiktu glabātas elektroniskā formā un būtu pieejamas auditam un pārbaudēm.
4. Aģentūra var publiskot atbilstīgas protokola, rezumējuma un pētījuma galaziņojuma veidnes.
37. pants
Definīcijas
Šajā nodaļā ir piemērotas šādas definīcijas:
1)
“datu vākšanas sākums” ir datums, kurā pirmo reizi pētījuma datu kopā tiek reģistrēta informācija par pirmo pētāmo personu, bet ja pētījumā tiek otrreizēji izmantoti jau gatavi dati - datums, kurā sākta datu ieguve.
2)
“datu vākšanas beigas” ir datums, no kura ir pieejama pilnīga analītiskā datu kopa.
38. pants
Pēcreģistrācijas drošuma pētījumu forma
Beziejaukšanās pēcreģistrācijas drošuma pētījumu protokolus, rezumējumus un galaziņojumus iesniedz tādā formā, kā izklāstīts III pielikumā.
IX NODAĻA
Nobeiguma noteikumi
39. pants
Datu aizsardzība
Šo regulu piemēro, neskarot tos valstu kompetento iestāžu un tirdzniecības atļaujas turētāju pienākumus attiecībā uz personas datu apstrādi, ko paredz Direktīva 95/46/EK, vai tos Aģentūras pienākumus personas datu apstrādes jomā, ko paredz Regula (EK) Nr. 45/2001.
40. pants
Pārejas noteikumi
1. Tirdzniecības atļaujas turētāju, valstu kompetento iestāžu un Aģentūras pienākumu izmantot šīs regulas 25. panta 1. punkta c) līdz g) apakšpunktā paredzēto terminoloģiju piemēro no 2016. gada 1. jūlija.
2. Šīs regulas 26. panta 2. punktu piemēro no 2016. gada 1. jūlija.
3. Pienākums nodrošināt atbilstību 29. līdz 38. pantā paredzētajām formām un saturam uz tirdzniecības atļaujas turētāju attiecas no 2013. gada 10. janvāra.
41. pants
Stāšanās spēkā un piemērošana
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 10. jūlija.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 19. jūnijā