NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1173/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Členské státy, jejichž měnou je euro, mají zvláštní zájem a povinnost provádět hospodářské politiky, které podporují řádné fungování hospodářské a měnové unie, a vyvarovat se politik, které toto fungování ohrožují.
(2)
Za účelem zajištění řádného fungování hospodářské a měnové unie umožňuje Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) přijmout v eurozóně zvláštní opatření nad rámec ustanovení použitelných na všechny členské státy.
(3)
Zkušenosti získané a chyby učiněné v průběhu prvního desetiletí hospodářské a měnové unie ukazují, že je nezbytné zlepšit správu ekonomických záležitostí v Unii, která by se měla zakládat na větší odpovědnosti členských států za společně dohodnutá pravidla a politiky a na pevnějším rámci na úrovni Unie pro dohled nad vnitrostátními hospodářskými politikami.
(4)
Zdokonalený rámec správy ekonomických záležitostí by se měl opírat o několik vzájemně propojených a soudržných politik zaměřených na udržitelný růst a zaměstnanost, zejména o strategii Unie pro růst a zaměstnanost, se zvláštním zaměřením na rozvoj a posilování vnitřního trhu, podporu mezinárodního obchodu a konkurenceschopnosti, o evropský semestr pro posílenou koordinaci hospodářských a rozpočtových politik a o účinný rámec pro prevenci a nápravu nadměrných schodků veřejných financí (Pakt o stabilitě a růstu), o pevný rámec pro prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy, minimální požadavky na vnitrostátní rozpočtové rámce a o posílenou regulaci finančního trhu a dohled nad ním, včetně makroobezřetnostního dohledu prováděného Evropskou radou pro systémová rizika.
(5)
Pakt o stabilitě a růstu i celý rámec správy ekonomických záležitostí by měly doplňovat strategii Unie pro růst a zaměstnanost a být s ní slučitelné. Z propojení těchto různých prvků by neměly plynout výjimky z ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.
(6)
Dosažení a udržení dynamického vnitřního trhu by mělo být považováno za součást řádného a bezproblémového fungování hospodářské a měnové unie.
(7)
Komise by měla zastávat důraznější úlohu v rámci postupů posíleného dohledu, pokud jde o posuzování jednotlivých členských států, sledování, mise na místě, doporučení a varování. Při rozhodování o sankcích by měla být úloha Rady omezena a v Radě by se mělo hlasovat obrácenou kvalifikovanou většinou.
(8)
V zájmu zajištění stálého dialogu s členskými státy, jehož cílem je plnění cílů tohoto nařízení, by Komise měla vykonávat kontrolní mise.
(9)
Komise by měla v pravidelných intervalech provádět komplexní hodnocení systému správy ekonomických záležitostí, a zejména účinnosti a přiměřenosti svých sankcí. Tato hodnocení by měla být v případě potřeby doplněna příslušnými návrhy.
(10)
Při provádění tohoto nařízení by Komise měla zohledňovat aktuální hospodářskou situaci dotčených členských států.
(11)
Posílení správy ekonomických záležitostí by mělo zahrnovat užší a včasnější zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních parlamentů.
(12)
S Evropským parlamentem lze zahájit hospodářský dialog, který by umožnil Komisi zveřejnit své analýzy a předsedovi Rady, Komisi a případně předsedovi Evropské rady nebo předsedovi euroskupiny diskutovat. Tato veřejná diskuze by mohla umožnit jednání o vzájemných vlivech vnitrostátních rozhodnutí a umožnit veřejný tlak na příslušné aktéry. I když se uznává, že partnery Evropského parlamentu v rámci tohoto dialogu jsou příslušné orgány Unie a jejich zástupci, může příslušný výbor Evropského parlamentu nabídnout členskému státu, na nějž se vztahuje rozhodnutí Rady přijaté podle článků 4, 5 a 6 tohoto nařízení, možnost účastnit se výměny názorů. Účast členského státu na takové výměně názorů je dobrovolná.
(13)
Aby bylo prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně účinnější, jsou nezbytné dodatečné sankce. Tyto sankce by měly posílit důvěryhodnost rámce pro fiskální dohled v Unii.
(14)
Pravidla stanovená v tomto nařízení by měla zajistit spravedlivé, včasné, odstupňované a účinné mechanismy pro dodržení preventivní a nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu, zejména nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (4) a nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (5), přičemž dodržování rozpočtové kázně se posuzuje na základě kritérií schodku veřejných financí a veřejného dluhu.
(15)
Sankce pro členské státy, jejichž měnou je euro, podle tohoto nařízení, které jsou založené na preventivní složce Paktu o stabilitě a růstu by měly motivovat k přizpůsobení se střednědobému rozpočtovému cíli a k jeho udržení.
(16)
Za účelem zamezení zkreslení údajů, ať už záměrnému nebo v důsledku hrubé nedbalosti, o schodku veřejných financí a veřejném dluhu, které jsou nezbytným východiskem koordinace hospodářské politiky v Unii, by měly být členským státům odpovědným za takové zkreslení údajů uloženy pokuty.
(17)
Za účelem doplnění pravidel pro výpočet výše pokut za zkreslování statistik i pro stanovení postupu, který má Komise při vyšetřování takového jednání uplatňovat, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podrobná kritéria pro stanovení výše pokuty a provádění šetření Komise. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(18)
V rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu by přizpůsobení se střednědobému rozpočtovému cíli a jeho dodržování mělo být zajištěno povinností uloženou členskému státu, jehož měnou je euro a který nedosahuje dostatečného pokroku v rozpočtové konsolidaci, dočasně složit úročený vklad. Povinnost by měla být uložena v případě, kdy se členský stát, včetně členského státu se schodkem nižším, než je referenční hodnota 3 % hrubého domácího produktu (HDP), významně odchýlí od střednědobého rozpočtového cíle nebo od vhodné cesty postupného dosažení tohoto cíle a toto odchýlení nenapraví.
(19)
Složený úročený vklad by měl být společně s připsanými úroky uvolněn ve prospěch dotčeného členského státu poté, co Rada dospěje k závěru, že situace, jež vedla k uložení povinnosti složit vklad, již pominula.
(20)
V rámci nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu by sankce pro členský stát, jehož měnou je euro, měly spočívat v povinnosti složit neúročený vklad v případě rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku, pokud již byla v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu dotčenému členskému státu uložena povinnost složit úročený vklad nebo v případech obzvláště závažného neplnění povinností v oblasti rozpočtové politiky stanovených v Paktu o stabilitě a růstu, nebo v povinnosti uhradit pokutu v případě nesplnění doporučení Rady k nápravě nadměrného schodku veřejných financí.
(21)
Aby nedocházelo k tomu, že by sankce v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu podle tohoto nařízení byly ukládány se zpětným účinkem, měly by se v každém případě uplatňovat pouze, pokud jde o příslušná rozhodnutí Rady přijatá podle nařízení (ES) č. 1466/97 po vstupu tohoto nařízení v platnost. Aby obdobně nedocházelo k tomu, že by sankce v rámci nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu podle tohoto nařízení byly ukládány se zpětným účinkem, měly by se uplatňovat, pouze pokud jde o příslušná doporučení a rozhodnutí s cílem napravit nadměrný schodek veřejných financí, která Rada přijme po vstupu tohoto nařízení v platnost.
(22)
Výše úročeného vkladu, neúročeného vkladu a pokuty podle tohoto nařízení by měla být stanovena tak, aby zajistila spravedlivé odstupňování sankcí v rámci preventivní i nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu a poskytla dostatečnou motivaci, aby členské státy, jejichž měnou je euro, dodržovaly fiskální rámec Unie. Pokuty podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU, vymezené v článku 12 nařízení (ES) č. 1467/97, se skládají z pevné složky ve výši 0,2 % HDP a z proměnné složky. Odstupňování a rovné zacházení s členskými státy je tedy zajištěno, pokud se úročený vklad, neúročený vklad a pokuta podle tohoto nařízení rovnají 0,2 % HDP, tj. výši pevné složky pokuty podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU.
(23)
Rada by měla mít možnost snížit nebo zrušit sankce uložené členskému státu, jehož měnou je euro, na základě doporučení Komise vycházejícího z odůvodněné žádosti dotčeného členského státu. V rámci nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu by Komise také měla mít možnost doporučit snížení nebo zrušení sankce z důvodu výjimečných hospodářských okolností.
(24)
Neúročený vklad by měl být uvolněn po nápravě nadměrného schodku a úrok z tohoto vkladu a vybrané pokuty by měly být účelově vázány pro potřeby mechanismů stability pro poskytování finanční pomoci, které vytvořily členské státy, jejichž měnou je euro, aby zajistily stabilitu eurozóny jako celku.
(25)
Pravomoc přijímat jednotlivá rozhodnutí o uplatnění sankcí stanovených v tomto nařízení by měla být svěřena Radě. Jako součást koordinace hospodářských politik členských států v rámci Rady podle čl. 121 odst. 1 Smlouvy o fungování EU jsou tato jednotlivá rozhodnutí bezprostředním pokračováním opatření přijatých Radou v souladu s články 121 a 126 Smlouvy o fungování EU a nařízeními (ES) č. 1466/97 a (ES) č. 1467/97.
(26)
Jelikož toto nařízení obsahuje obecná pravidla pro účinnou vynutitelnost nařízení (ES) č. 1466/97 a (ES) č. 1467/97, mělo by být přijato řádným legislativním postupem podle čl. 121 odst. 6 Smlouvy o fungování EU.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření jednotného mechanismu sankcí za účelem posílení prosazování preventivní a nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu v eurozóně, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví systém sankcí za účelem posílení prosazování preventivní a nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu v eurozóně.
2. Toto nařízení se vztahuje na členské státy, jejichž měnou je euro.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„preventivní složkou Paktu o stabilitě a růstu“ systém mnohostranného dohledu organizovaný podle nařízení (ES) č. 1466/97;
2)
„nápravnou složkou Paktu o stabilitě a růstu“ postup pro vyvarování se nadměrnému schodku členských států upravený v článku 126 Smlouvy o fungování EU a v nařízení (ES) č. 1467/97;
3)
„výjimečnými hospodářskými okolnostmi“ okolnosti, za nichž se překročení referenční hodnoty schodku veřejných financí považuje za výjimečné ve smyslu čl. 126 odst. 2 písm. a) druhé odrážky Smlouvy o fungování EU a ve smyslu nařízení (ES) č. 1467/97.
KAPITOLA II
HOSPODÁŘSKÝ DIALOG
Článek 3
Hospodářský dialog
V zájmu posílení dialogu mezi orgány Unie, zejména mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí, a v zájmu zajištění větší transparentnosti a odpovědnosti může příslušný výbor Evropského parlamentu vyzvat předsedu Rady, Komisi a v případě potřeby předsedu Evropské rady nebo předsedu euroskupiny, aby se dostavili do výboru k projednání rozhodnutí přijatých podle článků 4, 5 a 6 tohoto nařízení.
Příslušný výbor Evropského parlamentu může dát příležitost členskému státu dotčenému těmito rozhodnutími, aby se výměny názorů zúčastnil.
KAPITOLA III
SANKCE V RÁMCI PREVENTIVNÍ SLOŽKY PAKTU O STABILITĚ A RŮSTU
Článek 4
Úročené vklady
1. Jestliže Rada přijme rozhodnutí o tom, že členský stát nepřijal opatření v reakci na doporučení Rady, uvedené v čl. 6 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1466/97, Komise doporučí Radě do dvaceti dnů od přijetí rozhodnutí Rady, aby dalším rozhodnutím uložila povinnost dotčenému členskému státu složit u Komise úročený vklad ve výši 0,2 % jeho HDP v předchozím roce.
2. Rozhodnutí ukládající povinnost složení vkladu se považuje za Radou přijaté, pokud Rada nerozhodne kvalifikovanou většinou o zamítnutí doporučení Komise do deseti dnů od jeho přijetí Komisí.
3. Rada může kvalifikovanou většinou doporučení Komise změnit a přijmout takto změněné znění jako rozhodnutí Rady.
4. Komise může na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu zaslané Komisi do deseti dnů od přijetí rozhodnutí Rady o nepřijetí opatření podle odstavce 1 členským státem doporučit Radě, aby snížila výši úročeného vkladu nebo jej zrušila.
5. Úročený vklad je úročen sazbou odrážející úvěrové riziko Komise a příslušné investiční období.
6. Pomine-li situace, na jejímž základě bylo přijato doporučení Rady podle čl. 6 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1466/97, rozhodne Rada na základě dalšího doporučení Komise, že vklad spolu s připsanými úroky z vkladu bude vrácen dotčenému členskému státu. Rada může kvalifikovanou většinou další doporučení Komise změnit.
KAPITOLA IV
SANKCE V RÁMCI NÁPRAVNÉ SLOŽKY PAKTU O STABILITĚ A RŮSTU
Článek 5
Neúročené vklady
1. Jestliže Rada v souladu s čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU rozhodne, že v členském státě, který u Komise složil úročený vklad podle čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení, existuje nadměrný schodek, nebo pokud Komise zjistí obzvláště závažné neplnění povinností v oblasti rozpočtové politiky stanovených v Paktu o stabilitě a růstu, doporučí Komise Radě do dvaceti dnů od přijetí rozhodnutí Rady, aby Rada dalším rozhodnutím uložila povinnost dotčenému členskému státu složit u Komise neúročený vklad ve výši 0,2 % jeho HDP v předchozím roce.
2. Rozhodnutí ukládající povinnost složení vkladu se považuje za Radou přijaté, pokud Rada nerozhodne kvalifikovanou většinou o zamítnutí doporučení Komise do deseti dnů od jeho přijetí Komisí.
3. Rada může kvalifikovanou většinou doporučení Komise změnit a přijmout takto změněné znění jako rozhodnutí Rady.
4. Komise může z důvodu výjimečných hospodářských okolností nebo na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu zaslané Komisi do deseti dnů od přijetí rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU uvedeného v odstavci 1 doporučit Radě, aby snížila výši neúročeného vkladu nebo jej zrušila.
5. Vklad se skládá u Komise. Pokud členský stát složil u Komise úročený vklad podle článku 4, přemění se tento úročený vklad na neúročený vklad.
Pokud částka úročeného vkladu složeného podle článku 4 a úroků připsaných k tomuto vkladu přesahuje částku neúročeného vkladu, který má být složen podle odstavce 1 tohoto článku, vrátí se rozdíl členskému státu.
Pokud částka neúročeného vkladu přesahuje částku úročeného vkladu složeného podle článku 4 a úroků připsaných k tomuto vkladu, dorovná členský stát rozdíl při složení neúročeného vkladu.
Článek 6
Pokuty
1. Pokud Rada v souladu s čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU rozhodne, že členský stát nepřijal účinná opatření k nápravě nadměrného schodku, Komise do dvaceti dnů od přijetí rozhodnutí doporučí, aby Rada dalším rozhodnutím uložila pokutu ve výši 0,2 % HDP členského státu v předchozím roce.
2. Rozhodnutí o uložení pokuty se považuje za Radou přijaté, pokud Rada nerozhodne kvalifikovanou většinou o zamítnutí doporučení Komise do deseti dnů od jeho přijetí Komisí.
3. Rada může kvalifikovanou většinou doporučení Komise změnit a přijmout takto změněné znění jako rozhodnutí Rady.
4. Komise může z důvodu výjimečných hospodářských okolností nebo na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu zaslané Komisi do deseti dnů od přijetí rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU uvedeného v odstavci 1 doporučit Radě, aby snížila výši pokuty nebo ji zrušila.
5. Pokud členský stát složil u Komise neúročený vklad podle článku 5, přemění se tento neúročený vklad na pokutu.
Pokud částka neúročeného vkladu složeného podle článku 5 přesahuje částku pokuty, vrátí se rozdíl členskému státu.
Pokud částka pokuty přesahuje částku neúročeného vkladu složeného podle článku 5, nebo pokud neúročený vklad nebyl složen, členský stát dorovná rozdíl při placení pokuty.
Článek 7
Vrácení neúročených vkladů
Jestliže Rada v souladu s čl. 126 odst. 12 Smlouvy o fungování EU rozhodne o zrušení některých nebo všech svých rozhodnutí, jsou veškeré neúročené vklady složené u Komise vráceny dotčenému členskému státu.
KAPITOLA V
SANKCE ZA ZKRESLOVÁNÍ STATISTIK
Článek 8
Sankce za zkreslování statistik
1. Rada může na základě doporučení Komise rozhodnout o uložení pokuty členskému státu, který záměrně nebo z hrubé nedbalosti zkresluje údaje o schodku a dluhu, které jsou relevantní pro uplatňování článků 121 nebo 126 Smlouvy o fungování EU nebo pro uplatňování Protokolu o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU.
2. Pokuty uvedené v odstavci 1 musí být účinné, odrazující a přiměřené povaze, závažnosti a době trvání zkreslování. Výše pokuty nepřekročí 0,2 % HDP dotčeného členského státu.
3. Komise může provést jakákoli šetření nezbytná k prokázání zkreslování uvedeného v odstavci 1. Může rozhodnout o zahájení šetření, pokud zjistí, že existují vážné indicie nasvědčující existenci skutečností, které by mohly představovat takové zkreslování. Komise vyšetří domnělé zkreslování s přihlédnutím k veškerým vyjádřením dotčeného členského státu. Při plnění svých úkolů může Komise žádat od dotčeného členského státu poskytnutí informací, může vykonávat kontroly na místě a má přístup k účtům všech vládních subjektů na centrální, státní a místní úrovni i na úrovni sociálního zabezpečení. Vyžaduje-li právo dotčeného členského státu pro kontrolu na místě předchozí soudní povolení, podá Komise potřebné žádosti.
Po skončení šetření a před předložením jakéhokoli návrhu Radě dá Komise dotčenému členskému státu příležitost se k vyšetřovaným záležitostem vyjádřit. V návrhu, který předloží Radě, vychází Komise pouze ze skutečností, k nimž dostal dotčený členský stát příležitost se vyjádřit.
V průběhu šetření Komise plně respektuje právo dotčeného členského státu na obhajobu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11, pokud jde o:
a)
podrobná kritéria pro stanovení výše pokuty podle odstavce 1;
b)
podrobná pravidla týkající se postupů šetření podle odstavce 3, související opatření a podávání zpráv o šetření;
c)
podrobná procesní pravidla zajišťující právo na obhajobu, přístup ke spisu, právní zastoupení, důvěrnost, ustanovení o časovém harmonogramu a pravidla pro výběr pokut podle odstavce 1.
5. Soudní dvůr Evropské unie má neomezenou příslušnost přezkoumávat rozhodnutí Rady ukládající pokuty podle odstavce 1. Uloženou pokutu může zrušit, snížit nebo zvýšit.
KAPITOLA VI
SPRÁVNÍ POVAHA SANKCÍ A ROZDĚLENÍ ÚROKŮ A POKUT
Článek 9
Správní povaha sankcí
Sankce uložené podle článků 4 až 8 jsou správní povahy.
Článek 10
Rozdělení úroků a pokut
Úrok plynoucí Komisi z vkladů složených podle článku 5 a pokuty vybrané podle článků 6 a 8 představují jiné příjmy ve smyslu článku 311 Smlouvy o fungování EU a jsou účelově vázány pro potřeby evropského nástroje finanční stability. V okamžiku, kdy členské státy, jejichž měnou je euro, vytvoří jiný mechanismus stability pro poskytování finanční pomoci, aby zajistily stabilitu eurozóny jako celku, budou pokuty účelově vázány pro potřeby tohoto jiného mechanismu.
KAPITOLA VII
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu tří let od 13. prosince 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Hlasování v Radě
1. Ve věci opatření podle článků 4, 5, 6 a 8 hlasují v Radě pouze členové Rady zastupující členské státy, jejichž měnou je euro, a Rada nepřihlíží k hlasu člena Rady zastupujícího dotčený členský stát.
2. Kvalifikovaná většina členů Rady uvedených v odstavci 1 je vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU.
Článek 13
Přezkum
1. Do 14. prosince 2014 a poté každých pět let zveřejní Komise zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
Tato zpráva mimo jiné zhodnotí:
a)
účinnost tohoto nařízení, včetně možnosti dát Radě a Komisi pravomoci jednat za účelem řešení situací, které by mohly ohrozit řádné fungování měnové unie;
b)
pokrok dosažený při zajišťování užší koordinace hospodářských politik a udržitelné konvergence hospodářské výkonnosti členských států v souladu se Smlouvou o fungování EU.
2. Je-li to vhodné, je ke zprávě připojen návrh změn tohoto nařízení.
3. Zpráva je předkládána Evropskému parlamentu a Radě.
4. Před koncem roku 2011 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o možnosti zavedení „evropských cenných papírů“.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1173/2011
(2011. gada 16. novembris)
par efektīvu budžeta uzraudzības īstenošanu eurozonā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 136. pantu saistībā ar tā 121. panta 6. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, ir sevišķa interese un atbildība īstenot tādu ekonomikas politiku, kura veicina pienācīgu Ekonomikas un monetārās savienības darbību, un izvairīties no tādas politikas, kura varētu apdraudēt minēto darbību.
(2)
Lai nodrošinātu Ekonomikas un monetārās savienības pienācīgu darbību, saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) eurozonā ir iespējams īstenot īpašus pasākumus, kas pārsniedz noteikumus, kuri attiecināmi uz visām dalībvalstīm.
(3)
Ekonomikas un monetārās savienības pirmajā desmitgadē gūtā pieredze un pieļautās kļūdas liecina par nepieciešamību Savienībā uzlabot ekonomikas pārvaldību, kurai būtu jābalstās uz valstu lielāku atbildību par kopīgi pieņemtiem noteikumiem un politikas nostādnēm un stingrāku Savienības līmeņa uzraudzības sistēmu valstu ekonomikas politikas jomā.
(4)
Uzlabotās ekonomikas pārvaldības sistēmas pamatā vajadzētu būt vairākām savstarpēji saistītām un saskaņotām ilgtspējīgas izaugsmes un nodarbinātības politikas nostādnēm, jo īpaši Savienības izaugsmes un nodarbinātības stratēģijai, īpašu uzmanību pievēršot iekšējā tirgus attīstībai un nostiprināšanai, starptautiskās tirdzniecības un konkurētspējas veicināšanai, Eiropas pusgadam ekonomikas un budžeta politikas pastiprinātai koordinācijai, efektīvai sistēmai pārmērīgi liela valsts budžeta deficīta novēršanai un koriģēšanai - (Stabilitātes un izaugsmes paktam (SIP)), stabilai sistēmai makroekonomiskas nelīdzsvarotības novēršanai un koriģēšanai, prasību minimumam attiecībā uz valstu budžeta sistēmām un stingrākam finanšu tirgus regulējumam un uzraudzībai, ietverot makrouzraudzību, ko veic Eiropas Sistēmisko risku kolēģija.
(5)
SIP un ekonomikas pārvaldības sistēmai kopumā būtu jāpapildina Savienības stratēģija izaugsmei un nodarbinātībai, un tām vajadzētu būt savienojamām. Savstarpējām dažādu instrumentu saiknēm nebūtu jāsekmē atkāpes no SIP noteikumiem.
(6)
Dinamiska vienotā tirgus izveide un uzturēšana būtu jāuzskata par Ekonomikas un monetārās savienības pareizas un vienmērīgas darbības elementu.
(7)
Komisijai vajadzētu būt spēcīgākai lomai pastiprinātas uzraudzības procedūrā attiecībā uz katras dalībvalsts konkrētu izvērtējumu, uzraudzību, apmeklējumiem uz vietas, ieteikumiem un brīdinājumiem. Pieņemot lēmumus par sankcijām, Padomes lomai vajadzētu būt ierobežotai un būtu jāizmanto apgrieztais kvalificētā vairākuma balsojums.
(8)
Lai nodrošinātu pastāvīgu dialogu ar dalībvalstīm, kura nolūks ir šīs regulas mērķu sasniegšana, Komisijai vajadzētu veikt uzraudzības misijas.
(9)
Komisijai regulāri vajadzētu veikt plašu ekonomikas pārvaldības sistēmas izvērtējumu, jo īpaši tās sankciju efektivitātes un piemērotības izvērtējumu. Šādi izvērtējumi vajadzības gadījumā būtu jāpapildina ar atbilstīgiem priekšlikumiem.
(10)
Īstenojot šo regulu, Komisijai vajadzētu ņemt vērā pašreizējo ekonomisko situāciju attiecīgajās dalībvalstīs.
(11)
Ekonomikas pārvaldības pastiprināšanai būtu jāietver Eiropas Parlamenta un dalībvalstu parlamentu ciešāka un agrīnāka iesaistīšana.
(12)
Var izveidot dialogu ar Eiropas Parlamentu par ekonomikas jautājumiem, dodot iespēju Komisijai veikto analīzi darīt zināmu atklātībai un Padomes priekšsēdētājam, Komisijai un attiecīgā gadījumā Eiropadomes priekšsēdētājam vai Eurogrupas priekšsēdētājam - veikt pārrunas. Šādas publiskas debates varētu dot iespēju dalībvalstīm apspriest valstu lēmumu netiešās sekas un dot iespēju izdarīt partneru publisku spiedienu uz attiecīgajiem iesaistītajiem. Atzīstot, ka šajā dialogā Eiropas Parlamenta partneri ir attiecīgās Savienības iestādes un to pārstāvji, Eiropas Parlamenta kompetentā komiteja var piedāvāt iespēju piedalīties viedokļu apmaiņā dalībvalstij, uz kuru attiecas Padomes lēmums, kas pieņemts saskaņā ar šīs regulas 4., 5. un 6. pantu. Dalībvalsts piedalīšanās šādā viedokļu apmaiņā ir brīvprātīga.
(13)
Lai eurozonā nodrošinātu efektīvāku budžeta uzraudzības īstenošanu, ir nepieciešamas papildu sankcijas. Minētajām sankcijām būtu jāveicina fiskālās uzraudzības sistēmas uzticamība ES.
(14)
Šajā regulā paredzētajiem noteikumiem būtu jānodrošina taisnīgi, laicīgi, pakāpeniski un efektīvi mehānismi, lai sasniegtu atbilstību SIP preventīvajai un korektīvajai daļai, jo īpaši Padomes Regulai (EK) Nr. 1466/97 (1997. gada 7. jūlijs) par budžeta stāvokļa uzraudzības un ekonomikas politikas uzraudzības un koordinācijas stiprināšanu (4) un Padomes Regulai (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (5), saderības ar budžeta disciplīnu izvērtēšanai izmantojot valsts budžeta deficīta un valsts parāda kritēriju.
(15)
Sankcijām, kas ir saskaņā ar šo regulu un pamatojas uz SIP preventīvo daļu, attiecībā uz dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, būtu jārada stimuli, lai koriģētu un saglabātu vidēja termiņa budžeta mērķi.
(16)
Lai novērstu, ka apzināti vai nopietnas nolaidības dēļ tiek sagrozīti dati par valsts deficītu un parādu, kas ir būtiski ekonomikas politikas koordinācijas īstenošanai Savienībā, atbildīgajām dalībvalstīm būtu jāpiemēro sodanaudas.
(17)
Lai papildinātu noteikumus par sodanaudas aprēķināšanu, ja notiek manipulācija ar statistikas datiem, kā arī noteikumus par procedūru, ko Komisija uzsāk šādu darbību izmeklēšanā, būtu jāpiešķir pilnvaras Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu pieņemt deleģētos aktus par sīki izstrādātiem kritērijiem sodanaudas apmēra noteikšanai un Komisijas izmeklēšanai. Ir īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ar ekspertiem. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(18)
Saskaņā ar SIP preventīvo daļu vidēja termiņa budžeta mērķu korekcija un ievērošana būtu jānodrošina ar pienākumu uz laiku iemaksāt procentus nesošu depozītu, ko nosaka dalībvalstij, kuras naudas vienība ir euro un kura nav nodrošinājusi pietiekamu budžeta konsolidāciju. Tā būtu jārīkojas, ja dalībvalsts, tostarp dalībvalsts, kuras deficīts nepārsniedz 3 % no iekšzemes kopprodukta (IKP) atsauces vērtības, ievērojami novirzās no vidēja termiņa budžeta mērķa vai no atbilstīgajām korekcijām minētā mērķa sasniegšanai un nav šo novirzīšanos novērsusi.
(19)
Procentus nesošo depozītu kopā ar uzkrātajiem procentiem būtu jāatmaksā attiecīgajai dalībvalstij pēc tam, kad Padome ir atzinusi, ka situācija, kas radīja pienākumu iemaksāt depozītu, ir novērsta.
(20)
Saskaņā ar SIP korektīvo daļu dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, kā sankcija būtu jāpiemēro pienākums iemaksāt bezprocentu depozītu saistībā ar Padomes lēmumu, kurā konstatēts, ka pastāv pārmērīgs budžeta deficīts, ja procentus nesošs depozīts attiecīgajai dalībvalstij jau ir piemērots SIP preventīvajā daļā vai ja ir īpaši nopietna to budžeta politikas pienākumu neizpilde, kas noteikti SIP, vai pienākums maksāt sodanaudu, ja netiek ievērots Padomes ieteikums novērst pārmērīgu valsts budžeta deficītu.
(21)
Lai novērstu to, ka SIP preventīvajā daļā saskaņā ar šo regulu paredzētās sankcijas piemēro ar atpakaļejošu datumu, tās būtu jāpiemēro tikai saistībā ar atbilstīgiem lēmumiem, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97 pēc šīs regulas stāšanās spēkā. Līdzīgi, lai novērstu to, ka SIP korektīvajā daļā saskaņā ar šo regulu noteiktās sankcijas piemēro ar atpakaļejošu datumu, tās būtu jāpiemēro tikai saistībā ar atbilstīgiem ieteikumiem un lēmumiem par pārmērīga budžeta deficīta novēršanu, kurus Padome ir pieņēmusi pēc šīs regulas stāšanās spēkā.
(22)
Šajā regulā paredzētā procentus nesošā depozīta, bezprocentu depozīta un sodanaudas apmērs būtu jānosaka tā, lai nodrošinātu, ka SIP preventīvās un korektīvās daļas sankcijas pakāpeniski un taisnīgi pieņemas bardzībā, un lai pietiekami stimulētu dalībvalstis, kuru naudas vienība ir euro, ievērot Savienības fiskālo sistēmu. Sodanaudas saskaņā ar LESD 126. panta 11. punktu un kā precizēts Regulas (EK) Nr. 1467/97 12. pantā, veido nemainīgais komponents, kas ir vienāds ar 0,2 % no IKP, un mainīgais komponents. Tādējādi pakāpeniskums un vienlīdzīga attieksme pret dalībvalstīm tiek nodrošināta, ja šajā regulā noteiktais procentus nesošais depozīts, bezprocentu depozīts un sodanauda ir vienāda ar 0,2 % no IKP, kas ir nemainīgā komponenta apmērs sodanaudai saskaņā ar LESD 126. panta 11. punktu.
(23)
Būtu jāparedz iespēja Padomei samazināt vai atcelt sankcijas, kas pēc Komisijas ieteikuma piemērotas dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro, ja ir saņemts attiecīgās dalībvalsts pamatots lūgums. SIP korektīvajā daļā Komisijai arī vajadzētu būt iespējai ieteikt sankcijas apmēra samazināšanu vai tās atcelšanu, pamatojoties uz ārkārtējiem ekonomiskiem apstākļiem.
(24)
Bezprocentu depozīts būtu jāatmaksā, kad pārmērīgais deficīts ir novērsts, bet par šādiem depozītiem uzkrātie procenti un iekasētās sodanaudas būtu jāpiešķir stabilitātes mehānismiem, kas paredzēti finansiālas palīdzības sniegšanai un ko izveidojušas dalībvalstis, kuru naudas vienība ir euro, lai nodrošinātu visas eurozonas stabilitāti.
(25)
Tiesības pieņemt atsevišķus lēmumus, lai piemērotu šajā regulā paredzētās sankcijas, būtu jāpiešķir Padomei. Minētie atsevišķie lēmumi, kas ir daļa no dalībvalstu ekonomikas politikas koordinēšanas, kuru, kā paredzēts LESD 121. panta 1. punktā, veic Padome, ir pašsaprotams turpinājums pasākumiem, kurus Padome ir pieņēmusi saskaņā ar LESD 121. un 126. pantu un Regulām (EK) Nr. 1466/97 un (EK) Nr. 1467/97.
(26)
Šī regula ietver vispārējus noteikumus efektīvai Regulu (EK) Nr. 1466/97 un (EK) Nr. 1467/97 īstenošanai, tāpēc to būtu jāpieņem saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, kas minēta LESD 121. panta 6. punktā.
(27)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, izveidot vienotu sankciju sistēmu, lai sekmētu SIP preventīvās un korektīvās daļas īstenošanu eurozonā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar subsidiaritātes principu, kas noteikts Līguma par Eiropas Savienību (LES) 5. pantā. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
I NODAĻA
PRIEKŠMETS, DARBĪBAS JOMA UN DEFINĪCIJAS
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Šī regula nosaka tādu sankciju sistēmu, kuras paredzētas, lai sekmētu Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvās un korektīvās daļas īstenošanu eurozonā.
2. Šī regula attiecas uz tām dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“Stabilitātes un izaugsmes pakta preventīvā daļa” ir daudzpusējā uzraudzības sistēma, kā tā organizēta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1466/97;
2)
“Stabilitātes un izaugsmes pakta korektīvā daļa” ir procedūra dalībvalstu pārmērīga budžeta deficīta nepieļaušanai kā noteikts LESD 126. pantā un Regulā (EK) Nr. 1467/97;
3)
“ārkārtēji ekonomiskie apstākļi” ir apstākļi, kad valsts budžeta deficīta pārsniegums pār atsauces vērtību ir uzskatāms par ārkārtas pārsniegumu LESD 126. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrā ievilkuma nozīmē un, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 1467/97.
II NODAĻA
DIALOGS PAR EKONOMIKAS JAUTĀJUMIEM
3. pants
Dialogs par ekonomikas jautājumiem
Lai sekmētu dialogu starp Savienības iestādēm, jo īpaši starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju, un lai nodrošinātu lielāku pārredzamību un pārskatatbildību, Eiropas Parlamenta kompetentā komiteja var uzaicināt Padomes priekšsēdētāju, Komisiju un attiecīgā gadījumā Eiropadomes priekšsēdētāju vai Eurogrupas priekšsēdētāju piedalīties komitejas sanāksmēs, lai apspriestu lēmumus, kurus pieņem saskaņā ar šīs regulas 4., 5. un 6. pantu.
Eiropas Parlamenta kompetentā komiteja var dot iespēju viedokļu apmaiņā piedalīties dalībvalstij, uz kuru attiecas šādi lēmumi.
III NODAĻA
STABILITĀTES UN IZAUGSMES PAKTA PREVENTĪVAJĀ DAĻĀ NOTEIKTĀS SANKCIJAS
4. pants
Procentus nesoši depozīti
1. Ja Padome pieņem lēmumu, konstatējot, ka dalībvalsts nav rīkojusies, lai atsauktos uz Padomes ieteikumu, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1466/97 6. panta 2. punkta otrajā daļā, Komisija 20 dienu laikā pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu, iesaka Padomei, lai tā ar turpmāku lēmumu nosaka attiecīgajai dalībvalstij pienākumu iemaksāt Komisijai procentus nesošu depozītu, kura apmērs ir 0,2 % no tās iepriekšējā gada IKP.
2. Uzskata, ka Padome lēmumu par iemaksāšanu ir pieņēmusi, ja vien tā, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, nenoraida Komisijas ieteikumu desmit dienu laikā, kopš Komisija to pieņēmusi.
3. Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, var grozīt Komisijas ieteikumu un pieņemt šādi grozīto tekstu kā Padomes lēmumu.
4. Komisija pēc pamatota lūguma, ko attiecīgā dalībvalsts tai iesniegusi 10 dienu laikā pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi 1. punktā minēto lēmumu par to, ka attiecīgā dalībvalsts nav rīkojusies, var ieteikt, lai Padome samazina procentus nesošā depozīta apmēru vai depozītu atceļ.
5. Procentus nesošam depozītam piemērotā procentu likme atspoguļo Komisijas kredītrisku un attiecīgo ieguldījuma periodu.
6. Ja situācija, kas bija par pamatu Padomes ieteikumam, kurš minēts Regulas (EK) Nr. 1466/97 6. panta 2. punkta otrajā daļā, vairs nepastāv, Padome pēc Komisijas turpmāka ieteikuma pieņem lēmumu par depozīta un uzkrāto procentu atmaksu attiecīgajai dalībvalstij. Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, var grozīt Komisijas turpmāko ieteikumu.
IV NODAĻA
STABILITĀTES UN IZAUGSMES PAKTA KOREKTĪVAJĀ DAĻĀ NOTEIKTĀS SANKCIJAS
5. pants
Bezprocentu depozīti
1. Ja Padome, lemjot saskaņā ar LESD 126. panta 6. punktu, pieņem lēmumu, ka pārmērīgs budžeta deficīts pastāv dalībvalstī, kura ir Komisijai iemaksājusi procentus nesošu depozītu saskaņā ar šīs regulas 4. panta 1. punktu vai kurā Komisija ir konstatējusi īpaši smagu to budžeta politikas pienākumu neizpildi, kas noteikti SIP, Komisija 20 dienu laikā pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi lēmumu, iesaka Padomei, lai tā ar turpmāku lēmumu nosaka attiecīgajai dalībvalstij pienākumu iemaksāt Komisijai bezprocentu depozītu, kura apmērs ir 0,2 % no tās IKP iepriekšējā gadā.
2. Uzskata, ka Padome ir pieņēmusi lēmumu par iemaksu, ja vien tā, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, nenoraida Komisijas ieteikumu 10 dienu laikā, kopš Komisija to pieņēmusi.
3. Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, var grozīt Komisijas ieteikumu un pieņemt šādi grozīto tekstu kā Padomes lēmumu.
4. Komisija, pamatojoties uz ārkārtējiem ekonomiskajiem apstākļiem vai pēc pamatota lūguma, ko attiecīgā dalībvalsts tai iesniegusi 10 dienu laikā pēc tam, kad Padome saskaņā ar LESD 126. panta 6. punktu ir pieņēmusi 1. punktā minēto lēmumu, var ieteikt, lai Padome samazina bezprocentu depozīta apmēru vai depozītu atceļ.
5. Depozītu iemaksā Komisijai. Ja dalībvalsts ir iemaksājusi procentus nesošo depozītu Komisijai saskaņā ar 4. pantu, minēto procentus nesošo depozītu pārvērš bezprocentu depozītā.
Ja saskaņā ar 4. pantu iemaksātā procentus nesošā depozīta summa un uzkrātie procenti pārsniedz bezprocentu depozīta summu, kas jāiemaksā saskaņā ar šā panta 1. punktu, pārsniegumu atmaksā dalībvalstij.
Ja bezprocentu depozīta summa pārsniedz saskaņā ar 4. pantu iemaksātā procentus nesošā depozīta un uzkrāto procentu summu, dalībvalsts papildina trūkstošo starpību, kad tā iemaksā bezprocentu depozītu.
6. pants
Sodanaudas
1. Ja Padome, lemjot saskaņā ar LESD 126. panta 8. punktu ir pieņēmusi lēmumu, ka dalībvalsts nav efektīvi rīkojusies, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu, Komisija 20 dienu laikā pēc minētā lēmuma pieņemšanas iesaka, lai Padome ar turpmāku lēmumu piemērotu sodanaudu, kuras apmērs ir 0,2 % no dalībvalsts IKP iepriekšējā gadā.
2. Uzskata, ka Padome lēmumu par sodanaudas piemērošanu ir pieņēmusi, ja vien tā ar kvalificētu balsu vairākumu nenoraida Komisijas ieteikumu 10 dienu laikā, kopš Komisija to pieņēmusi.
3. Padome, lemjot ar kvalificētu balsu vairākumu, var grozīt Komisijas ieteikumu un pieņemt šādi grozīto tekstu kā Padomes lēmumu.
4. Komisija, pamatojoties uz ārkārtējiem ekonomiskajiem apstākļiem vai pēc pamatota lūguma, ko attiecīgā dalībvalsts tai iesniegusi 10 dienu laikā pēc tam, kad Padome saskaņā ar LESD 126. panta 8. punktu ir pieņēmusi 1. punktā minēto lēmumu, var ieteikt, lai Padome samazina sodanaudas apmēru vai sodanaudu atceļ.
5. Ja dalībvalsts ir iemaksājusi Komisijai bezprocentu depozītu saskaņā ar 5. pantu, bezprocentu depozītu pārvērš sodanaudā.
Ja saskaņā ar 5. pantu iemaksātā bezprocentu depozīta summa pārsniedz sodanaudas summu, pārsniegumu atmaksā dalībvalstij.
Ja sodanaudas summa pārsniedz saskaņā ar 5. pantu iemaksātā bezprocentu depozīta summu vai ja bezprocentu depozīts nav iemaksāts, dalībvalsts papildina trūkstošo starpību, kad tā samaksā sodanaudu.
7. pants
Bezprocentu depozītu atmaksāšana
Ja Padome, lemjot saskaņā ar LESD 126. panta 12. punktu pieņem lēmumu atcelt dažus vai visus savus lēmumus, jebkuru bezprocentu depozītu, kas iemaksāts Komisijai, atmaksā attiecīgajai dalībvalstij.
V NODAĻA
SANKCIJAS PAR MANIPULĀCIJU AR STATISTIKAS DATIEM
8. pants
Sankcijas par manipulāciju ar statistikas datiem
1. Padome, lemjot pēc Komisijas ieteikuma, var pieņemt lēmumu par sodanaudas piemērošanu dalībvalstij, kas LESD 121. un 126. panta vai LES un LESD pievienotā Protokola par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru piemērošanai vajadzīgos statistikas datus par deficītu vai parādu apzināti vai nopietnas nolaidības dēļ iesniedz nepareizi atspoguļotus.
2. Sodanaudām, kas minētas 1. punktā, jābūt iedarbīgām, atturošām un samērīgām attiecībā pret nepareizā atspoguļojuma būtību, smaguma pakāpi un ilgumu. Sodanaudas apmērs nepārsniedz 0,2 % no attiecīgās dalībvalsts IKP.
3. Komisija var veikt visu veidu nepieciešamo izmeklēšanu, lai noteiktu, vai pastāv 1. punktā minētais nepareizais atspoguļojums. Tā var lemt par izmeklēšanas uzsākšanu, ja tā konstatē nopietnas pazīmes, kas liecina par tādu faktu esamību, kuri veido šādu pārkāpumu. Komisija izmeklē šķietamos nepareizos atspoguļojumus, ņemot vērā jebkurus paskaidrojumus, ko sniedz attiecīgā dalībvalsts. Lai veiktu savus uzdevumus, Komisija dalībvalstij var pieprasīt sniegt informāciju un var veikt pārbaudes uz vietas, un piekļūt visiem valdības struktūru kontiem centrālā, pavalsts, vietējā un sociālās nodrošināšanas līmenī. Ja attiecīgās dalībvalsts tiesību akti prasa iepriekšēju tiesas atļauju attiecībā uz pārbaudi uz vietas, Komisija iesniedz vajadzīgos pieteikumu.
Pēc izmeklēšanas pabeigšanas un pirms jebkāda priekšlikuma iesniegšanas Padomē Komisija attiecīgajai dalībvalstij dod iespēju tikt uzklausītai saistībā ar jautājumiem, kurus izmeklē. Komisija jebkuru priekšlikumu Padomei pamato tikai ar faktiem, par kuriem attiecīgajai dalībvalstij ir bijusi iespēja sniegt paskaidrojumu.
Izmeklēšanu laikā Komisija pilnībā ievēro attiecīgās dalībvalsts aizstāvības tiesības.
4. Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 11. pantu attiecībā uz:
a)
sīki izstrādātiem kritērijiem, lai noteiktu 1. punktā minētās sodanaudas apmēru;
b)
sīki izstrādātiem noteikumiem par 3. punktā minētās izmeklēšanas procedūrām, ar to saistītiem pasākumiem un ziņošanu par izmeklēšanu;
c)
sīki izstrādātiem noteikumiem par procedūru, ar ko garantē tiesības uz aizstāvību, piekļuvi lietas materiāliem, juridisko pārstāvību, konfidencialitāti un noteikumus par termiņiem un 1. punktā minētās sodanaudu iekasēšanu.
5. Eiropas Savienības Tiesai ir neierobežota jurisdikcija pārskatīt Padomes lēmumus, ar kuriem ir piemērota sodanauda saskaņā ar 1. punktu. Tā var atcelt šādi uzlikto sodanaudu, samazināt vai palielināt to.
VI NODAĻA
SANKCIJU ADMINISTRATĪVĀ BŪTĪBA UN PROCENTU UN SODANAUDU SADALE
9. pants
Sankciju administratīvā būtība
Sankcijas, ko piemēro saskaņā ar 4. līdz 8. pantu, ir administratīvas pēc būtības.
10. pants
Procentu un sodanaudu sadale
Procenti, ko Komisija uzkrājusi par depozītiem, kas iemaksāti saskaņā ar 5. pantu, un sodanaudas, kas iekasētas saskaņā ar 6. pantu un 8. pantu, ir LESD 311. pantā minētie citi ieņēmumi, un tos piešķir Eiropas finanšu stabilitātes instrumentam. Ja dalībvalstis, kuru naudas vienība ir euro, izveido citu stabilitātes mehānismu finansiālas palīdzības sniegšanai, lai nodrošinātu visas eurozonas stabilitāti, procentus un sodanaudas piešķir minētajam mehānismam.
VII NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
11. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus, Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā minētos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 8. panta 4. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz triju gadu laikposmu no 2011. gada 13. decembra. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu vēlākais deviņus mēnešus pirms minētā triju gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu vēlākais trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā brīdī var atsaukt 8. panta 4. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģēto aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 8. panta 4. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu lēmumu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
12. pants
Balsošana Padomē
1. Par 4., 5., 6. un 8. pantā minētajiem pasākumiem balso tikai tie Padomes locekļi, kas pārstāv dalībvalstis, kuru naudas vienība ir euro, un Padome lemj, neņemot vērā tā Padomes locekļa balsi, kurš pārstāv attiecīgo dalībvalsti.
2. Padomes locekļu kvalificēto balsu vairākumu, kas minēts 1. punktā, nosaka saskaņā ar LESD 238. panta 3. punkta b) apakšpunktu.
13. pants
Pārskatīšana
1. Līdz 2014. gada 14. decembrim un turpmāk reizi piecos gados Komisija publicē ziņojumu par šīs regulas piemērošanu.
Ziņojumā inter alia sniedz izvērtējumu par:
a)
šīs regulas efektivitāti, tostarp iespēju ļaut Padomei un Komisijai rīkoties, lai risinātu situācijas, kurās var tikt apdraudēta monetārās savienības pienācīga darbība;
b)
progresu dalībvalstu ekonomikas politikas virzienu ciešākas koordinēšanas un dalībvalstu ekonomiskās darbības ilgstošas konverģences nodrošināšanā saskaņā ar LESD.
2. Attiecīgā gadījumā minētajam ziņojumam pievieno priekšlikumu par šīs regulas grozīšanu.
3. Ziņojumu nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
4. Pirms 2011. gada beigām Komisija Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu par iespēju ieviest eurovērtspapīrus.
14. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2011. gada 16. novembrī