NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 380/2012
ze dne 3. května 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o podmínky použití a používaná množství potravinářských přídatných látek obsahujících hliník
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 ze dne 16. prosince 2008 o potravinářských přídatných látkách (1), a zejména na čl. 10 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 stanoví seznam potravinářských přídatných látek Unie schválených pro použití v potravinách a podmínky jejich použití.
(2)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku ze dne 22. května 2008 (2) doporučil snížit tolerovatelný týdenní příjem hliníku na 1 mg/kg tělesné váhy. EFSA se navíc domnívá, že revidovaný tolerovatelný týdenní příjem je v případě nadprůměrných konzumentů, a zejména dětí, ve významné části Unie obecně překračován.
(3)
EFSA se domnívá, že hlavním zdrojem vystavení sloučeninám hliníku jsou v běžné populaci potraviny, a to jak v důsledku přirozeného výskytu hliníku v potravinách, tak v důsledku používání sloučenin hliníku při zpracování potravin, včetně potravinářských přídatných látek. EFSA však není schopen číselně vyjádřit, jakou úlohu zde jednotlivé zdroje plní, a to s ohledem na podobu studií týkajících se lidské výživy a použité analytické metody, které určují pouze celkový obsah hliníku v potravinách.
(4)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 povoluje používání potravinářských přídatných látek obsahujících hliník v celé řadě potravin, přičemž jsou maximální povolené hodnoty často velmi vysoké, nebo údaj o maximálních koncentracích (quantum satis) zcela schází.
(5)
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 a nařízení Komise (EU) č. 231/2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (3), povolují použití některých barviv, která mohou obsahovat hliník ve formě laků, v celé řadě potravin, přičemž obecně vůbec neurčuje maximální koncentrace hliníku v lacích.
(6)
Je proto vhodné, aby byly stávající podmínky použití změněny a aby byly sníženy úrovně použití pro potravinářské přídatné látky obsahující hliník, včetně hliníkových laků, aby se tak zajistilo, že nebude překročen revidovaný tolerovatelný týdenní příjem.
(7)
Jelikož byla výrobní praxe s použitím vyšších množství potravinářských přídatných látek uplatňovaná po desetiletí, mělo by být stanoveno přechodné období, aby se provozovatelé potravinářských podniků mohli přizpůsobit novým požadavkům stanoveným v tomto nařízení a týkajícím se použití potravinářských přídatných látek obsahujících hliník jiných než laků.
(8)
Uvádění obsahu hliníku na etiketách hliníkových laků, které nejsou určeny k prodeji konečnému spotřebiteli, je v současné době dobrovolné. Do 12 měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost by měl být obsah hliníku uváděn povinně, aby se mohli výrobci potravin používající hliníkové laky přizpůsobit navrženým maximálním limitům stanoveným pro tyto laky. Proto by mělo být stanoveno přechodné období delší než 12 měsíců, aby se provozovatelé potravinářských podniků mohli přizpůsobit novým požadavkům stanoveným v tomto nařízení.
(9)
Příloha II ve znění pozměněném nařízením Komise (EU) č. 1129/2011 (4) je v zásadě použitelná od 1. června 2013. Aby bylo usnadněno účinné provedení přílohy II, je vhodné do přílohy vložit data použitelnosti, která nezačínají 1. června 2013 a začínají po vstupu tohoto nařízení v platnost.
(10)
Podle informací předložených výrobci potravin se již nepoužívá nosič bentonit E 558 obsahující hliník. Proto není obsažen v části 1 přílohy III nařízení (ES) č. 1333/2008 a měl by být odstraněn ze seznamu všech přídatných látek v části B přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008.
(11)
Potravinářské přídatné látky obsahující hliník - křemičitan vápenato-hlinitý E 556 a křemičitan hlinitý (kaolin) E 559 - by měly být odstraněny ze seznamu všech přídatných látek v části B přílohy II nařízení (ES) č. 1333/2008, protože mohou být nahrazeny jinými potravinářskými přídatnými látkami.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 1333/2008 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Potraviny, které nesplňují ustanovení uvedená v tomto nařízení použitelná od 1. února 2014 a které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. únorem 2014, mohou být nadále uváděny na trh do data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být potraviny, které obsahují hliníkové laky a nesplňují ustanovení uvedená v tomto nařízení použitelná od 1. srpna 2014 a které byly v souladu s právními předpisy uvedeny na trh před 1. srpnem 2014, nadále uváděny na trh do data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2012.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 380/2012
(2012. gada 3. maijs),
ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumu attiecībā uz alumīniju saturošu pārtikas piedevu lietošanas nosacījumiem un daudzumiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (1) un jo īpaši tās 10. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā paredzēts Savienības to pārtikas piedevu saraksts, kuras ir atļauts lietot pārtikā, un to lietošanas nosacījumi.
(2)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) 2008. gada 22. maija atzinumā (2) ieteica samazināt alumīnija pieļaujamo nedēļas devu (TWI) līdz 1 mg uz ķermeņa svara kilogramu nedēļā. Turklāt EFSA uzskata, ka ievērojamā Savienības daļā intensīvie patērētāji, īpaši bērni, pārsniedz pārskatīto pieļaujamo nedēļas devu.
(3)
EFSA uzskata, ka alumīnija savienojumi iedarbojas uz iedzīvotājiem galvenokārt ar pārtikas starpniecību, izmantojot pārtikā gan produktus, kas dabiski satur alumīniju, gan produktus, kuru apstrādē lieto alumīnija savienojumus, tostarp pārtikas piedevas. Tomēr EFSA nespēj noteikt katra avota kvantitatīvo nozīmi, jo cilvēku uztura pētījumos un ar izmantotajām analītiskajām metodēm nosaka tikai kopējo alumīnija saturu pārtikā.
(4)
Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā atļauts izmantot alumīniju saturošas pārtikas piedevas plašā pārtikas produktu klāstā, tā maksimāli pieļaujamie līmeņi bieži ir vai nu ļoti augsti, vai arī maksimālie koncentrācijas līmeņi (Quantum satis) nav norādīti.
(5)
Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā un Komisijas Regulā (ES) Nr. 231/2012, ar kuru nosaka to pārtikas piedevu specifikācijas, kas uzskaitītas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II un III pielikumā (3), plašā pārtikas produktu klāstā atļauts izmantot dažas krāsvielas, kurās var būt alumīnijs laku veidā, parasti pat nenorādot maksimālos alumīnija koncentrācijas līmeņus lakās.
(6)
Tāpēc ir lietderīgi grozīt pašreizējos lietošanas nosacījumus un samazināt alumīniju saturošo pārtikas piedevu, tostarp alumīnija laku, lietošanas līmeni, lai nodrošinātu, ka pārskatītā pieļaujamā nedēļas deva netiek pārsniegta.
(7)
Tā kā ražošanas praksē vairākas desmitgades ir izmantoti lielāki pārtikas piedevu daudzumi, jāparedz pārejas periods, lai dotu pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem iespēju pielāgoties šajā regulā noteiktajām jaunajām prasībām attiecībā uz tādu alumīniju saturošu pārtikas piedevu lietošanu, kas nav lakas.
(8)
Alumīnija satura norādīšana alumīnija lakās, kas nav paredzētas pārdošanai galapatērētājam, šobrīd nav obligāta. Tai būtu jākļūst obligātai ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc šīs regulas stāšanās spēkā, lai dotu iespēju pārtikas ražotājiem, kas izmanto alumīnija lakas, pielāgoties ierosinātajām maksimālajām vērtībām saistībā ar šīm lakām. Tāpēc būtu jānodrošina par 12 mēnešiem ilgāks pārejas periods, lai dotu iespēju uzņēmējiem, kas iesaistīti pārtikas apritē, pielāgoties šajā regulā noteiktajām jaunajām prasībām.
(9)
Ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1129/2011 (4) grozītā II pielikuma piemērošanas termiņš principā noteikts no 2013. gada 1. jūnija. Lai veicinātu efektīvu II pielikuma īstenošanu, ir lietderīgi iekļaut pielikumā tādus piemērošanas periodus, kas nesākas 2013. gada 1. jūnijā un tiek noteikti pēc šīs regulas stāšanās spēkā.
(10)
Saskaņā ar pārtikas ražotāju sniegto informāciju vairs netiek izmantots alumīnijs, kurā ir bentonīts E 558. Tāpēc tas nav iekļauts Regulas (EK) Nr. 1333/2008 III pielikuma 1. daļā un tas jādzēš arī no visu pārtikas piedevu saraksta Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikuma B daļā.
(11)
No visu pārtikas piedevu saraksta Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikuma B daļā jādzēš tādas alumīniju saturošas pārtikas piedevas kā kalcija alumīnija silikāts E 556 un alumīnija silikāts (kaolīns) E 559, jo šīs vielas var aizstāt ar citām pārtikas piedevām.
(12)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, pret tiem nav iebildis ne Eiropas Parlaments, ne Padome,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
1. Pārtikas produktus, kas likumīgi laisti tirgū pirms 2014. gada 1. februāra un neatbilst šajā regulā paredzētajiem noteikumiem, kurus piemēro no 2014. gada 1. februāra, var turpināt tirgot līdz to minimālajam derīguma termiņam vai “izlietot līdz” datumam.
2. Atkāpjoties no šā panta 1. punkta, pirms 2014. gada 1. augusta tirgū likumīgi laistos pārtikas produktus, kuros ir alumīnija lakas un kuri neatbilst šajā regulā paredzētajiem noteikumiem, ko piemēro no 2014. gada 1. augusta, var turpināt tirgot līdz to minimālajam derīguma termiņam vai “izlietot līdz” datumam.
3. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 3. maijā