ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. března 2011,
kterým se mění rozhodnutí Komise 2010/221/EU týkající se schválení vnitrostátních opatření pro prevenci zavlečení nákazy ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar) do některých oblastí Irska a Spojeného království
(oznámeno pod číslem K(2011) 1825)
(Text s významem pro EHP)
(2011/187/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/88/ES ze dne 24. října 2006 o veterinárních požadavcích na živočichy pocházející z akvakultury a produkty akvakultury a o prevenci a tlumení některých nákaz vodních živočichů (1), a zejména na čl. 43 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Komise 2010/221/EU ze dne 15. dubna 2010, kterým se schvalují vnitrostátní opatření pro omezení dopadu některých nákaz živočichů pocházejících z akvakultury a volně žijících vodních živočichů podle článku 43 směrnice Rady 2006/88/ES (2) umožňuje některým členským státům uplatnit omezení pro uvádění na trh a dovoz zásilek uvedených živočichů za účelem prevence zavlečení určitých nákaz na jejich území, za předpokladu, že buď prokázaly, že jejich území nebo určité vymezené části jejich území jsou prosty dotčených nákaz, nebo zavedly program eradikace, aby status území prostého nákazy získaly.
(2)
Od roku 2008 došlo ke zvýšenému úhynu ústřic obrovských (Crassostrea gigas) v několika oblastech v Irsku, Francii a Spojeném království. Epizootologická šetření provedená v roce 2009 naznačují, že zásadní roli ve zvýšení úhynu hrál nově popsaný kmen ostreid herpesviru-1 (OsHV-1), a sice OsHV-1 μνar.
(3)
S cílem zabránit dalšímu šíření nákazy OsHV-1 μνar bylo přijato nařízení Komise (EU) č. 175/2010 ze dne 2. března 2010, kterým se provádí směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o opatření pro omezení zvýšeného úhynu ústřic druhu Crassostrea gigas v souvislosti se zjištěním nákazy Ostreid herpesvirus 1 μνar (OsHV-1 μνar) (3). To zavedlo opatření pro omezení šíření uvedené nákazy a je použitelné do 30. dubna 2011.
(4)
Dne 27. října 2010 přijal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) vědecké stanovisko k případům zvýšeného úhynu ústřic obrovských, Crassostrea gigas (4) (dále jen „stanovisko EFSA“). EFSA v tomto stanovisku došel k závěru, že OsHV-1, a to jak referenční kmen, tak i nová varianta μ (μνar) tohoto herpesviru postihujícího ústřice souvisí s vysokým stupněm úmrtnosti larev a nedospělých jedinců ústřic obrovských a že tyto dostupné důkazy naznačují, že nákaza OsHV-1 je nutnou příčinou, ale sama o sobě nemusí být dostačující, protože důležitou roli hrají zřejmě i další faktory. EFSA ve svém stanovisku dále dospěl k závěru, že OsHV-1 μνar byl nejspíše dominantním kmenem viru v období výskytu ohnisek zvýšené úmrtnosti (2008-2010), ačkoli není jasné, zda se jednalo o důsledek zvýšené virulence nebo jiných epizootologických faktorů.
(5)
Irsko, Španělsko, Holandsko a Spojené království zavedly v roce 2010 programy zaměřené na včasné zjištění viru OsHV-1 μνar a uplatnily příslušná omezení přesunu stanovená v nařízení (EU) č. 175/2010. Z výsledků získaných z dozoru prováděného uvedenými členskými státy v rámci příslušných programů vyplývá, že některé části Unie jsou prosty nákazy OsHV-1 μνar.
(6)
Irsko a Spojené království předložily Komisi ke schválení programy pro dozor podle směrnice 2006/88/ES (dále jen „programy pro dozor“). Cílem těchto programů pro dozor je dokázat, že oblasti, v nichž OsHV-1 μνar nebyl zjištěn, jsou prosty výskytu tohoto viru, a zabránit jeho zavlečení do těchto oblastí.
(7)
V rámci uvedených programů pro dozor Irsko a Spojené království uplatní základní opatření pro zajištění biologické bezpečnosti proti viru OsHV-1 μνar, jež jsou rovnocenná opatřením stanoveným ve směrnici 2006/88/ES, a cílený dozor. Dále uplatní omezení přesunů ústřic obrovských do všech oblastí, na něž se vztahují programy pro dozor.
(8)
Omezení přesunů stanovená v programech pro dozor by se vztahovala pouze na ústřice obrovské určené pro využití při chovu a pro sádkovací oblasti, střediska pro odesílání, střediska pro čištění nebo podobná zařízení, jež nejsou vybavena systémy čištění odpadních vod, které snižují riziko přenosu nákazy do přírodních vod na přijatelnou úroveň.
(9)
Ze závěrů stanoviska EFSA a z epizootologických údajů pro rok 2010 vyplývá, že rozšíření viru OsHV-1 μνar do oblastí prostých tohoto viru pravděpodobně způsobí nárůst úmrtnosti a následně velké ztráty pro průmysl ústřice obrovské.
(10)
Je tudíž vhodné uplatnit omezení přesunů ústřic obrovských do oblastí, na které se vztahují programy pro dozor s cílem zabránit zavlečení nákazy OsHV-1 μνar do těchto oblastí. Z důvodu přehlednosti a zjednodušení právních předpisů Unie se příslušné požadavky na uvádění na trh zahrnou do nařízení Komise (ES) č. 1251/2008 ze dne 12. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Rady 2006/88/ES, pokud jde o podmínky a požadavky na osvědčení pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh a pro jejich dovoz do Společenství, a kterým se stanoví seznam druhů přenašečů (5).
(11)
Uvedené programy pro dozor by proto měly být schváleny.
(12)
Vzhledem k tomu, že OsHV-1 μνar je nově se objevující nákaza, kolem níž existuje stále mnoho nejasností, měla by omezení přesunů stanovená v programech pro dozor schválených tímto rozhodnutím být v přiměřené době znovu posouzena a jejich vhodnost a potřebnost by měly být znovu zhodnoceny. Proto by se požadavky pro uvádění na trh stanovené v tomto rozhodnutí měly uplatňovat pouze po omezenou dobu. Kromě toho by mělo Irsko a Spojené království posílat Komisi výroční zprávy o tom, jak omezení přesunů funguje, a o uskutečněném dozoru.
(13)
Jakékoliv podezření na výskyt nákazy OsHV-1 μνar v oblastech, na které se vztahují programy pro dozor by mělo být prošetřeno, přičemž v průběhu šetření by se měla uplatňovat určitá omezení přesunů uvedená ve směrnici 2006/88/ES za účelem ochrany dalších členských států se schválenými vnitrostátními opatřeními, která se týkají OsHV-1 μνar. Dále by za účelem usnadnění opětovného posouzení schválených vnitrostátních opatření mělo být jakékoliv následné potvrzení nákazy oznámeno Komisi a ostatním členským státům.
(14)
Rozhodnutí 2010/221/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2010/221/EU se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto rozhodnutím se schvalují vnitrostátní opatření členských států uvedených v přílohách I, II a III, jejichž účelem je omezení dopadu a šíření některých nákaz živočichů pocházejících z akvakultury a volně žijících vodních živočichů, přijatá v souladu s čl. 43 odst. 2 směrnice 2066/88/ES.“
2)
Vkládá se nový článek 3a, který zní:
„Článek 3a
Schválení vnitrostátních programů pro dozor nad ostreid herpesvirem 1 μνar (OsHV-1 μνar)
1. Schvalují se programy pro dozor nad ostreid herpesvirem 1 μνar (OsHV-1 μνar) přijaté členskými státy uvedenými v druhém sloupci tabulky v příloze III, pokud jde o území uvedená ve čtvrtém sloupci této tabulky (dále jen „programy pro dozor“).
2. V období do 30. dubna 2013 mohou členské státy uvedené v tabulce v příloze III požadovat, aby následující zásilky vstupující na území uvedená ve čtvrtém sloupci dané přílohy splňovaly tyto požadavky:
a)
zásilky ústřic obrovských určené pro využití při chovu a pro sádkovací oblasti musí splňovat požadavky pro uvádění na trh stanovené v článku 8a nařízení (ES) č. 1251/2008;
b)
zásilky ústřic obrovských musí splňovat požadavky pro uvádění na trh stanovené v článku 8b nařízení (ES) č. 1251/2008, jsou-li tyto zásilky před lidskou spotřebou určené pro střediska pro odesílání, pro střediska pro čištění nebo podobná zařízení, jež nejsou vybavena systémem čištění odpadních vod schváleným příslušným orgánem, který:
i)
ničí obalené viry nebo
ii)
snižuje riziko přenosu nákaz do přírodních vod na přijatelnou úroveň.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Podávání zpráv
1. Členské státy uvedené v příloze I a II předloží každoročně nejpozději do 30. dubna Komisi zprávu o schválených vnitrostátních opatřeních zmíněných v článcích 2 a 3.
2. Členské státy uvedené v příloze III předloží každoročně nejpozději do 31. prosince Komisi zprávu o schválených vnitrostátních opatřeních zmíněných v článku 3a.
3. Zprávy podle odstavce 1 a 2 musí obsahovat alespoň aktuální informace ohledně:
a)
závažných rizik pro zdravotní stav živočichů pocházejících z akvakultury nebo volně žijících vodních živočichů, která představují nákazy, na které se vztahují příslušná vnitrostátní opatření, a rovněž ohledně vhodnosti a nezbytnosti takových opatření;
b)
vnitrostátních opatření přijatých za účelem zachování statusu území prostého nákazy, včetně jakýchkoli provedených vyšetření; pro poskytnutí informací týkajících se takových vyšetření musí být použit vzorový formulář uvedený v příloze VI rozhodnutí Komise 2009/177/ES (6);
c)
vývoje programu eradikace nebo programů pro dozor včetně jakýchkoli provedených vyšetření; pro poskytnutí informací týkajících se takových vyšetření musí být použit vzorový formulář uvedený v příloze VI rozhodnutí 2009/177/ES.
4)
Vkládá se nový článek 5a, který zní:
„Článek 5a
Podezření na přítomnost ostreid herpesviru 1 μνar (OsHV-1 μνar) a jeho zjištění na územích, kde jsou uplatňovány programy pro dozor
1. Pokud má některý z členských států uvedených v příloze III podezření na výskyt nákazy OsHV-1 μνar na území uvedeném ve čtvrtém sloupci dané přílohy, přijme příslušný členský stát opatření, která jsou alespoň rovnocenná opatřením stanoveným v článku 28, čl. 29 odst. 2, 3 a 4 a článku 30 směrnice 2006/88/ES.
2. Pokud se epizootologickým šetřením prokáže nákaza OsHV-1 μνar v oblastech zmíněných v odstavci 1, uvědomí dotčený členský stát Komisi a ostatní členské státy o této skutečnosti a o opatřeních, která přijal za účelem zastavení této nákazy.“
5)
Doplňuje se nová příloha III, jejíž znění je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. května 2011.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 24. března 2011.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 24. marts),
ar kuru groza Lēmumu 2010/221/ES attiecībā uz valsts pasākumu apstiprinājumu, lai nepieļautu austeru herpesvīrusa 1 μνar (OsHV-1 μνar) ievešanu konkrētās Īrijas un Apvienotās Karalistes zonās
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 1825)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2011/187/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2006. gada 24. oktobra Direktīvu 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (1) un jo īpaši tās 43. panta 2. punktu,
tā kā:
(1)
Ar Komisijas 2010. gada 15. aprīļa Lēmumu 2010/221/ES, ar ko apstiprina valsts pasākumus, lai ierobežotu konkrētu akvakultūras dzīvnieku un savvaļas ūdensdzīvnieku slimību ietekmi saskaņā ar Padomes Direktīvas 2006/88/EK 43. pantu (2), konkrētām dalībvalstīm atļauts piemērot tirgū laišanas un importa ierobežojumus minēto dzīvnieku sūtījumiem, lai nepieļautu konkrētu slimību ievešanu to teritorijā, ja dalībvalstis ir pierādījušas, ka to teritorija vai teritorijas konkrētas norobežotas zonas ir attiecīgo slimību neskartas, vai tās ir sagatavojušas izskaušanas programmu, lai iegūtu šādu statusu.
(2)
Kopš 2008. gada vairākās Īrijas, Francijas un Apvienotās Karalistes zonās ir konstatēta paaugstināta Klusā okeāna austeru (Crassostrea gigas) mirstība. Epidemioloģiskā izmeklēšana, ko veica 2009. gadā, liecina, ka paaugstinātajā mirstībā būtiska nozīme ir jaunam austeru herpesvīrusa 1 (OsHV-1) celmam, kas nesen identificēts, proti, OsHV-1 μνar.
(3)
Lai novērstu turpmāku OsHV-1 μνar izplatīšanos, tika pieņemta Komisijas 2010. gada 2. marta Regula (ES) Nr. 175/2010, ar ko īsteno Padomes Direktīvu 2006/88/EK attiecībā uz pasākumiem, lai kontrolētu Crassostrea gigas sugas austeru paaugstinātu mirstību saistībā ar austeru herpesvīrusa 1 μνar (OsHV-1 μνar) konstatēšanu (3). Ar to ieviesa pasākumus minētās slimības izplatīšanās kontrolei, un to piemēro līdz 2011. gada 30. aprīlim.
(4)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) 2010. gada 27. oktobrī pieņēma zinātnisku atzinumu par Klusā okeāna austeru Crassostrea gigas paaugstinātas mirstības gadījumiem (EFSA atzinums) (4). Atzinumā EFSA secina, ka OsHV-1 austeru herpesvīrusa standarta celms un arī jaunais celma μ variants (μνar) ir saistīti ar augstiem Klusā okeāna austeru ikru un austeru mazuļu mirstības rādītājiem un ka pieejamie dati liecina, ka inficēšanās ar OsHV-1 ir neizbēgams mirstības cēlonis, taču tā var nebūt vienīgais iemesls, jo svarīgi ir arī citi faktori. EFSA atzinumā arī secināts, ka OsHV-1 μνar, šķiet, ir dominējošais vīrusa celms 2008.-2010. gada paaugstinātās mirstības uzliesmojumos, lai gan nav skaidrs, vai tas ir paaugstinātas virulences vai citu epidemioloģisku faktoru rezultāts.
(5)
2010. gadā Īrija, Spānija, Nīderlande un Apvienotā Karaliste izstrādāja programmu OsHV-1 μνar agrīnai konstatēšanai un piemēroja attiecīgos pārvietošanas ierobežojumus, kas paredzēti Regulā (ES) Nr. 175/2010. Saistībā ar minētajām programmām šajās dalībvalstīs veiktās uzraudzības rezultāti liecina, ka daļa no Savienības reģioniem ir OsHV-1 μνar neskarti.
(6)
Saskaņā ar Direktīvu 2006/88/EK (uzraudzības programmas) Īrija un Apvienotā Karaliste uzraudzības programmas iesniedza Komisijai apstiprināšanai. Uzraudzības programmu mērķis ir uzskatāmi parādīt, ka zonas, kurās OsHV-1 μνar nav konstatēts, ir šā vīrusa neskartas, un nepieļaut tā ievešanu šajās zonās.
(7)
Atbilstīgi uzraudzības programmām Īrija un Apvienotā Karaliste OsHV-1 μνar piemēros bioloģiskās drošības pamatpasākumus, kas ir līdzvērtīgi Direktīvā 2006/88/EK noteiktajiem pasākumiem, un mērķtiecīgu uzraudzību. Turklāt tās piemēros ierobežojumus Klusā okeāna austeru pārvietošanai uz visām zonām, uz kurām attiecas uzraudzības programmas.
(8)
Uzraudzības programmās noteiktie pārvietošanas ierobežojumi attieksies tikai uz Klusā okeāna austerēm, kas paredzētas nosūtīšanai uz audzēšanas un izklāšanas zonām un nosūtīšanas centriem, attīrīšanas centriem vai līdzīgiem uzņēmumiem, kuros nav ierīkota notekūdeņu attīrīšanas sistēma, kas līdz pieņemamam līmenim samazina risku, ka slimības varētu pārnest uz dabiskajiem ūdeņiem.
(9)
EFSA atzinuma secinājumi un 2010. gada epidemioloģiskie dati liecina, ka OsHV-1 μνar izplatīšanās vīrusa neskartās zonās varētu izraisīt austeru paaugstinātu mirstību un ar to saistītus zaudējumus Klusā okeāna austeru audzēšanas nozarē.
(10)
Tādēļ, lai novērstu OsHV-1 μνar ievešanu šajās zonās, ir lietderīgi noteikt ierobežojumus Klusā okeāna austeru pārvietošanai uz zonām, uz kurām attiecas uzraudzības programmas. Savienības tiesību aktu skaidrības un vienkāršības labad attiecīgās prasības laišanai tirgū ir jāiekļauj Komisijas 2008. gada 12. decembra Regulā (EK) Nr. 1251/2008, ar ko īsteno Padomes Direktīvu 2006/88/EK attiecībā uz nosacījumiem un sertifikācijas prasībām par akvakultūras dzīvnieku un to produktu laišanu tirgū un importu Kopienā un nosaka pārnēsātājsugu sarakstu (5).
(11)
Tādēļ uzraudzības programmas ir jāapstiprina.
(12)
Ņemot vērā to, ka OsHV-1 μνar ir jauna slimība, attiecībā uz kuru vēl ir daudz neskaidrību, ar šo lēmumu apstiprinātajās uzraudzības programmās noteiktie pārvietošanās nosacījumi ir jānovērtē atkārtoti, kā arī noteiktā laikā atkārtoti jāizvērtē to piemērotība un nepieciešamība. Tāpēc šajā lēmumā noteiktās prasības laišanai tirgū piemēro tikai uz ierobežotu laiku. Turklāt Īrijai un Apvienotajai Karalistei ir jāsūta Komisijai gada ziņojumi par pārvietošanas ierobežojumu izpildi un veiktajiem uzraudzības pasākumiem.
(13)
Jebkādu aizdomu gadījumā par inficēšanos ar OsHV-1 μνar zonās, uz kurām attiecas uzraudzības programmas, situācija ir jāizmeklē, un izmeklēšanas laikā jāpiemēro konkrēti pārvietošanas ierobežojumi, kas paredzēti Direktīvā 2006/88/EK, lai aizsargātu citas dalībvalstis, kurās noteikti apstiprināti valsts pasākumi attiecībā uz OsHV-1 μνar. Turklāt, lai atvieglotu apstiprināto valsts pasākumu atkārtoto novērtēšanu, jāpaziņo Komisijai un citām dalībvalstīm par jebkādiem turpmākiem slimības apstiprināšanas gadījumiem.
(14)
Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums 2010/221/ES.
(15)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmumu 2010/221/ES groza šādi.
1.
Lēmuma 1. pantu aizstāj ar šādu pantu:
“1. pants
Priekšmets un darbības joma
Ar šo lēmumu apstiprina šā lēmuma I, II un III pielikuma sarakstā iekļauto dalībvalstu valsts pasākumus, lai ierobežotu konkrētu akvakultūras dzīvnieku un savvaļas ūdensdzīvnieku slimību ietekmi un izplatību saskaņā ar Direktīvas 2006/88/EK 43. panta 2. punktu.”
2.
Lēmumam pievieno šādu 3.a pantu:
“3.a pants
Valsts uzraudzības programmu apstiprināšana attiecībā uz austeru herpesvīrusu 1 μνar (OsHV-1 μνar)
1. Uzraudzības programmas, ko pieņēmušas III pielikuma tabulas otrajā ailē iekļautās dalībvalstis saistībā ar austeru herpesvīrusu 1 μνar (OsHV-1 μνar) attiecībā uz tabulas ceturtajā ailē iekļautajām zonām (uzraudzības programmas), ir apstiprinātas.
2. Laikposmā līdz 2013. gada 30. aprīlim III pielikuma tabulā iekļautās dalībvalstis var pieprasīt, lai šādi sūtījumi, kas ievesti zonās, kuras iekļautas minētā pielikuma ceturtajā ailē, atbilst šādām prasībām:
a)
Klusā okeāna austeru sūtījumiem, kas paredzēti audzēšanas zonām un izklāšanas zonām, ir jāatbilst Regulas (EK) Nr. 1251/2008 8.a pantā noteiktajām prasībām laišanai tirgū;
b)
Klusā okeāna austeru sūtījumiem ir jāatbilst Regulas (EK) Nr. 1251/2008 8.b pantā noteiktajām prasībām laišanai tirgū, ja šādi sūtījumi pirms lietošanas pārtikā ir paredzēti nosūtīšanas centriem, attīrīšanas centriem vai līdzīgiem uzņēmumiem, kuros nav ierīkota notekūdeņu attīrīšanas sistēma, ko apstiprinājusi kompetenta iestāde un kas:
i)
deaktivizē apvalka vīrusus; vai
ii)
līdz pieņemamam līmenim samazina risku, ka slimības varētu pārnest uz dabiskajiem ūdeņiem.”
3.
Lēmuma 4. pantu aizstāj ar šādu pantu:
“4. pants
Ziņošana
1. Vēlākais līdz katra gada 30. aprīlim I un II pielikuma sarakstā iekļautās dalībvalstis iesniedz Komisijai ziņojumu par apstiprinātajiem valsts pasākumiem, kas minēti 2. un 3. pantā.
2. Vēlākais līdz katra gada 31. decembrim III pielikuma sarakstā iekļautās dalībvalstis iesniedz Komisijai ziņojumu par apstiprinātajiem valsts pasākumiem, kas minēti 3.a pantā.
3. Ziņojumos, kas paredzēti 1. un 2. punktā, iekļauj atjauninātu informāciju vismaz par:
a)
būtiskiem apdraudējumiem akvakultūras dzīvnieku un savvaļas ūdensdzīvnieku veselības stāvoklim, kurus izraisa slimības, attiecībā uz kurām piemēro valsts pasākumus, kā arī informāciju par šādu pasākumu nepieciešamību un piemērotību;
b)
valsts pasākumiem, kas veikti, lai saglabātu slimības neskartas zonas statusu, tostarp par visiem veiktajiem testiem; informācija par minētajiem testiem jāsniedz, izmantojot Komisijas Lēmuma 2009/177/EK (6) VI pielikumā paredzēto veidlapas paraugu;
c)
izskaušanas vai uzraudzības programmas attīstību, tostarp par jebkādiem testiem, kas ir veikti; informācija par minētajiem testiem jāsniedz, izmantojot Lēmuma 2009/177/EK VI pielikumā paredzēto veidlapas paraugu.
4.
Lēmumam pievieno šādu 5.a pantu:
“5.a pants
Aizdomas par inficēšanos ar austeru herpesvīrusu 1 μνar (OsHV-1 μνar) un tā konstatēšana zonās, kurām noteiktas uzraudzības programmas
1. Ja kādai III pielikuma sarakstā iekļautajai dalībvalstij rodas aizdomas par inficēšanos ar OsHV-1 μνar zonā, kas ietverta minētā pielikuma ceturtajā ailē, tad šī dalībvalsts veic pasākumus, kuri ir vismaz līdzvērtīgi tiem pasākumiem, kas noteikti Direktīvas 2006/88/EK 28. pantā, 29. panta 2., 3. un 4. punktā un 30. pantā.
2. Ja epizootiskajā izmeklēšanā tiek apstiprināts, ka OsHV-1 μνar ir konstatēts 1. punktā minētajās zonās, attiecīgā dalībvalsts par to informē Komisiju un pārējās dalībvalstis, kā arī tām sniedz informāciju par jebkādiem veiktajiem pasākumiem, lai ierobežotu minēto slimību.”
5.
Lēmumam pievieno jaunu III pielikumu, kura teksts izklāstīts šā lēmuma pielikumā.
2. pants
Šo lēmumu piemēro no 2011. gada 1. maija.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2011. gada 24. martā