ROZHODNUTÍ RADY 2011/518/SZBP
ze dne 25. srpna 2011
o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro jižní Kavkaz a krizi v Gruzii
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 20. února 2006 přijala Rada společnou akci 2006/121/SZBP (1) o jmenování Petera SEMNEBYHO zvláštním zástupcem Evropské unie pro jižní Kavkaz. Mandát Petera SEMNEBYHO skončil dne 28. února 2011.
(2)
Dne 25. září 2008 přijala Rada společnou akci 2008/760/SZBP (2) o jmenování Pierra MORELA zvláštním zástupcem Evropské unie pro krizi v Gruzii. Mandát Pierra MORELA skončí dne 31. srpna 2011.
(3)
Měl by být jmenován zvláštní zástupce Evropské unie pro jižní Kavkaz a krizi v Gruzii (dále jen „zvláštní zástupce EU“) na období od 1. září 2011 do 30. června 2012.
(4)
Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Jmenování
Zvláštním zástupcem Evropské unie pro jižní Kavkaz a krizi v Gruzii na období od 1. září 2011 do 30. června 2012 je jmenován pan Philippe LEFORT. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
Článek 2
Cíle politiky
Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Evropské unie pro jižní Kavkaz, včetně cílů stanovených v závěrech z mimořádného zasedání Evropské rady dne 1. září 2008 v Bruselu a v závěrech Rady ze dne 15. září 2008. Tyto cíle zahrnují:
a)
v souladu se stávajícími mechanismy, včetně Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) a její Minské skupiny, předcházení konfliktům v regionu, přispívání k mírovému řešení konfliktů v regionu, včetně krize v Gruzii a konfliktu v Náhorním Karabachu, podporou návratu uprchlíků a vnitřně vysídlených osob a dalšími vhodnými prostředky a podporu při realizaci tohoto řešení v souladu se zásadami mezinárodního práva;
b)
vedení konstruktivních jednání s hlavními zúčastněnými subjekty o záležitostech regionu;
c)
podněcování a podporu další spolupráce mezi Arménií, Ázerbájdžánem a Gruzií a případně zeměmi s nimi sousedícími;
d)
zvyšování účinnosti a viditelnosti působení Unie v regionu.
Článek 3
Mandát
K dosažení cílů politiky se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:
a)
rozvíjet kontakty s vládami, parlamenty, dalšími klíčovými politickými subjekty, soudy a občanskou společností v regionu;
b)
podporovat země v regionu ve spolupráci na regionálních otázkách společného zájmu, jako jsou společné bezpečnostní hrozby a boj proti terorismu, nedovolenému obchodu a organizované trestné činnosti;
c)
přispívat k mírovému řešení konfliktů v souladu se zásadami mezinárodního práva a napomáhat při realizaci těchto řešení v úzké spolupráci s Organizací spojených národů a s OBSE a její Minskou skupinou;
d)
v souvislostí s krizí v Gruzii:
i)
napomáhat při přípravě mezinárodních jednání konaných na základě bodu 6 dohody ze dne 12. srpna 2008 („Ženevská mezinárodní jednání“) a prováděcích opatření k ní ze dne 8. září 2008 zahrnujících způsob zajištění bezpečnosti a stability v regionu, otázku uprchlíků a vnitřně vysídlených osob podle mezinárodně uznávaných zásad a všechny ostatní otázky v rámci společné dohody dotčených stran;
ii)
přispívat k vymezení postoje Unie a zastupovat ji na uvedených jednáních na úrovni zvláštního zástupce EU; a
iii)
napomáhat provádění dohody ze dne 12. srpna 2008 a prováděcích opatření k ní ze dne 8. září 2008;
e)
usnadňovat rozvoj a provádění opatření k budování důvěry;
f)
v případě potřeby napomáhat při přípravě příspěvků Unie k provádění případného řešení konfliktu;
g)
posilovat dialog mezi Unií a hlavními zúčastněnými subjekty o záležitostech regionu;
h)
napomáhat Unii při dalším rozvoji souhrnné politiky vůči jižnímu Kavkazu;
i)
v rámci činností uvedených v tomto článku přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv a obecných zásad EU pro lidská práva, zejména ve vztahu k dětem a ženám v oblastech zasažených konflikty, především monitorováním a řešením dalšího vývoje.
Článek 4
Provádění mandátu
1. Zvláštní zástupce EU odpovídá za provádění mandátu z pověření vysokého představitele.
2. Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
3. Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ).
Článek 5
Financování
1. Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. září 2011 do 30. června 2012 činí 1 758 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou způsobilé ode dne 1. září 2011. Tyto výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Správa výdajů podléhá smlouvě mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, vysílajícího orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
Článek 7
Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou stranou nebo stranami. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (3).
Článek 9
Přístup k informacím a logistická podpora
1. Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
2. Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v zeměpisné oblasti své působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:
a)
vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi stanovící fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a stanovící pohotovostní plán a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro oblast mise;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy v polovině období a zprávy o provádění mandátu.
Článek 11
Podávání zpráv
Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy Politickému a bezpečnostnímu výboru a vysokému představiteli. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení Politického a bezpečnostního výboru nebo vysokého představitele může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
Článek 12
Koordinace
1. Zvláštní zástupce EU podporuje celkovou politickou koordinaci Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie byly na místě uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi Komise. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
2. Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucími delegací Unie a vedoucími misí členských států, kteří se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce EU v úzké spolupráci s vedoucím delegace Unie v Gruzii poskytuje vedoucímu Pozorovatelské mise Evropské unie v Gruzii (EUMM Georgia) vedení v otázkách místní politické situace. Zvláštní zástupce EU a civilní velitel operace EUMM Georgia se podle potřeby navzájem konzultují. Zvláštní zástupce EU rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
Článek 13
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli, Radě a Komisi do konce ledna roku 2012 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 25. srpna 2011.
PADOMES LĒMUMS 2011/518/KĀDP
(2011. gada 25. augusts),
ar ko ieceļ Eiropas Savienības Īpašo pārstāvi Dienvidkaukāzā un saistībā ar krīzi Gruzijā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 31. panta 2. punktu un 33. pantu,
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Padome 2006. gada 20. februārī pieņēma Vienoto rīcību 2008/121/KĀDP (1), ar ko Peter SEMNEBY kungu iecēla par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Dienvidkaukāzā. Peter SEMNEBY kunga pilnvaru termiņš beidzās 2011. gada 28. februārī.
(2)
Padome 2008. gada 25. septembrī pieņēma Vienoto rīcību 2008/760/KĀDP (2), ar ko Pierre MOREL kungu iecēla par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi saistībā ar krīzi Gruzijā. Pierre MOREL kunga pilnvaru termiņš beidzas 2011. gada 31. augustā.
(3)
Laikposmam no 2011. gada 1. septembra līdz 2012. gada 30. jūnijam būtu jāieceļ Eiropas Savienības īpašais pārstāvis (ESĪP) Dienvidkaukāzā un saistībā ar krīzi Gruzijā.
(4)
ESĪP pilnvaras tiks īstenotas situācijā, kas var pasliktināties un varētu traucēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Iecelšana
Philippe LEFORT kungs ar šo tiek iecelts/iecelta par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Dienvidkaukāzā un saistībā ar krīzi Gruzijā uz laikposmu no 2011. gada 1. septembra līdz 2012. gada 30. jūnijam. ESĪP pilnvaras var beigties agrāk, ja Padome pēc Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) priekšlikuma pieņem tādu lēmumu.
2. pants
Politikas mērķi
ESĪP pilnvaru pamatā ir Savienības politikas mērķi attiecībā uz Dienvidkaukāzu, ietverot mērķus, kas noteikti 2008. gada 1. septembra Eiropadomes ārkārtas Briseles sanāksmes secinājumos un 2008. gada 15. septembrī pieņemtajos Padomes secinājumos. Minētie mērķi ietver:
a)
saskaņā ar pastāvošajiem mehānismiem, tostarp Eiropas Drošības un sadarbības organizācija (EDSO) un tās Minskas grupu, novērst konfliktus reģionā, sekmēt reģiona konfliktu (tostarp krīzi Gruzijā un Kalnu Karabahā) noregulējumu miermīlīgiem līdzekļiem (veicinot bēgļu un valsts robežās pārvietotu personu atgriešanos un ar citiem piemērotiem līdzekļiem) un atbalstīt šāda noregulējuma īstenošanu atbilstīgi starptautisko tiesību principiem;
b)
lietišķi sadarboties ar galvenajiem reģionā ieinteresētajiem darbību veicējiem;
c)
mudināt un atbalstīt turpmāku sadarbību starp Armēniju, Azerbaidžānu un Gruziju, un attiecīgā gadījumā to kaimiņvalstīm;
d)
stiprināt Savienības darbību efektivitāti un pamanāmību reģionā.
3. pants
Pilnvaras
Lai sasniegtu politikas mērķus, ESĪP ir pilnvarots:
a)
izvērst kontaktus ar reģiona valstu valdībām, parlamentiem, citiem svarīgiem politiskiem dalībniekiem, tiesu iestādēm un pilsonisko sabiedrību;
b)
mudināt reģiona valstis sadarboties, risinot reģiona jautājumus, kas rada kopīgu ieinteresētību, piemēram, kopīgus drošības apdraudējumus, terorisma, nelegālas tirdzniecības un organizētas noziedzības apkarošanu;
c)
sekmēt konfliktu noregulējumu miermīlīgā ceļā saskaņā ar starptautisko tiesību principiem un veicināt šāda noregulējuma īstenošanu ciešā sadarbībā ar Apvienoto Nāciju Organizāciju, EDSO un tās Minskas grupu;
d)
ņemot vērā krīzi Gruzijā:
i)
palīdzēt sagatavoties starptautiskām apspriedēm, kas notiek saskaņā ar 2008. gada 12. augusta vienošanās 6. punktu ("Ženēvas starptautiskās apspriedes") un tās 2008. gada 8. septembra īstenošanas pasākumiem, tostarp par reģiona drošības un stabilitātes pasākumiem; bēgļu un iekšzemē pārvietoto personu jautājumiem, pamatojoties uz starptautiski atzītiem principiem, un jebkādiem citiem jautājumiem pēc pušu savstarpējas vienošanās;
ii)
palīdzēt noteikt Savienības nostāju un ESĪP līmenī pārstāvēt to i) apakšpunktā minētajās apspriedēs; un
iii)
veicināt 2008. gada 12. augusta vienošanās un tās 2008. gada 8. septembra īstenošanas pasākumu īstenošanu;
e)
veicināt pašapziņas celšanas pasākumu izstrādi un īstenošanu;
f)
vajadzības gadījumā palīdzēt sagatavot Savienības ieguldījumus konflikta iespējama noregulējuma īstenošanā;
g)
izvērst Savienības dialogu ar galvenajiem reģionā ieinteresētajiem dalībniekiem;
h)
palīdzēt Savienībai turpināt izstrādāt vispārēju Dienvidkaukāza politiku;
i)
saistībā ar šajā pantā minētajām darbībām sekmēt ES cilvēktiesību politikas un cilvēktiesību jomā izstrādāto ES pamatnostādņu īstenošanu, īpaši bērnu un sieviešu cilvēktiesību īstenošanu konfliktu skartās zonās, konkrēti - pārraugot norises šajā jomā un risinot konstatētās problēmas.
4. pants
Pilnvaru īstenošana
1. ESĪP ir atbildīgs par pilnvaru īstenošanu AP pakļautībā.
2. Politikas un drošības komiteja (PDK) uztur privileģētus sakarus ar ESĪP un ir galvenais ESĪP kontaktpunkts sakariem ar Padomi. PDK saskaņā ar savām pilnvarām, neskarot AP pilnvaras, dod ESĪP stratēģiskas norādes un politisku virzību.
3. ESĪP strādā ciešā sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD).
5. pants
Finansējums
1. ESĪP pilnvaru īstenošanas izdevumiem paredzētā finanšu atsauces summa laikposmam no 2011. gada 1. septembra līdz 2012. gada 30. jūnijam ir EUR 1 758 000.
2. Izdevumus, ko finansē no 1. punktā noteiktās summas, var veikt no 2011. gada 1. septembra. Izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.
3. Izdevumus pārvalda saskaņā ar ESĪP un Komisijas noslēgtu līgumu. ESĪP sniedz Komisijai pārskatu par visiem izdevumiem.
6. pants
Komandas izveide un tās sastāvs
1. ESĪP saskaņā ar pilnvarām un atbilstīgajiem piešķirtajiem finanšu līdzekļiem ir atbildīgs par komandas izveidi. Komandā iekļauj personas, kam, kā pilnvarās paredzēts, ir īpašas zināšanas konkrētos politikas jautājumos. ESĪP operatīvi informē Padomi un Komisiju par komandas sastāvu.
2. Dalībvalstis, Savienības iestādes un EĀDD var ierosināt personāla norīkošanu darbā pie ESĪP. Minētajam norīkotajam personālam atalgojumu maksā attiecīgā dalībvalsts, Savienības iestāde vai EĀDD. Darbā pie ESĪP var nosūtīt arī ekspertus, ko dalībvalstis norīkojušas darbā Savienības iestādēs vai EĀDD. Starptautiskajiem personāla līgumdarbiniekiem ir kādas dalībvalsts valstspiederība.
3. Viss norīkotais personāls turpina būt nosūtītājas dalībvalsts, nosūtītājas Savienības iestādes vai EĀDD administratīvā pakļautībā, un tas veic savus pienākumus un rīkojas ESĪP pilnvaru interesēs.
7. pants
ESĪP un ESĪP personāla privilēģijas un imunitāte
Par privilēģijām, imunitāti un citām garantijām, kas vajadzīgas ESĪP misijas veikšanai un sekmīgai norisei un ESĪP personāla locekļiem, attiecīgi vienojas ar uzņēmēju pusi vai uzņēmējām pusēm. Šajā nolūkā dalībvalstis un Komisija sniedz visu vajadzīgo atbalstu.
8. pants
ES klasificētās informācijas drošība
ESĪP un ESĪP komandas locekļi ievēro drošības principus un minimālos standartus, kas ir noteikti Padomes Lēmumā 2011/292/ES (2011. gada 31. marts) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (3).
9. pants
Piekļuve informācijai un materiāltehniskais atbalsts
1. Dalībvalstis, Komisija un Padomes Ģenerālsekretariāts nodrošina, lai ESĪP var piekļūt jebkurai attiecīgai informācijai.
2. Savienības delegācijas reģionā un dalībvalstis attiecīgos gadījumos nodrošina materiāltehnisko atbalstu reģionā.
10. pants
Drošība
Saskaņā ar Savienības politiku par tāda personāla drošību, kas izvietots ārpus Savienības, lai veiktu operatīvas darbības saskaņā ar Līguma V sadaļu, ESĪP saskaņā ar ESĪP pilnvarām un drošības situāciju ģeogrāfiskajā teritorijā, par ko viņš ir atbildīgs, veic visus praktiski iespējamos pasākumus visa ESĪP tiešā pakļautībā esošā personāla drošībai, jo īpaši:
a)
izveidojot misijai paredzētu drošības plānu, kurā ietverti misijai pielāgoti fiziski, organizatoriski un procesuāli drošības pasākumi, vadības pasākumi saistībā ar personāla drošu pārvietošanos uz misijas teritoriju un minētajā teritorijā, un pasākumi drošības negadījumu novēršanai, un paredzot ārkārtas situāciju plānu un misijas evakuācijas plānu;
b)
nodrošinot, ka visam personālam, kas izvietots ārpus Savienības, ir augsta riska apdrošināšana atbilstīgi apstākļiem misijas teritorijā;
c)
nodrošinot, ka visi ESĪP komandas locekļi, ko izvieto ārpus Savienības, tostarp vietējie līgumdarbinieki, pirms vai pēc ierašanās misijas teritorijā ir piedalījušies atbilstīgā drošības apmācībā, kuras pamatā ir misijas teritorijai piešķirtā riska izvērtējuma pakāpe;
d)
nodrošinot, ka tiek īstenoti visi saskaņotie ieteikumi, kas sniegti pēc regulāra drošības izvērtējuma, un - saistībā ar starpposma ziņojumiem un pārskata ziņojumu par pilnvaru īstenošanu - rakstiski ziņojot Padomei, AP un Komisijai par šo ieteikumu īstenošanu un citiem drošības jautājumiem.
11. pants
Ziņojumi
ESĪP regulāri sniedz mutiskus un rakstiskus ziņojumus PDK un AP. Vajadzības gadījumā ESĪP ziņojumus sniedz arī Padomes darba grupām. Rakstiskus ziņojumus regulāri izsūta, izmantojot COREU tīklu. Pēc PDK vai AP ieteikuma ESĪP var sniegt ziņojumus Ārlietu padomei.
12. pants
Koordinācija
1. ESĪP veicina visaptverošu Savienības politisko koordināciju un palīdz nodrošināt, lai visi Savienības instrumenti attiecīgajā jomā būtu saskaņoti Savienības politikas mērķu sasniegšanai. ESĪP darbības saskaņo ar Komisijas darbībām. ESĪP regulāri sniedz ziņojumus dalībvalstu pārstāvniecībām un Savienības delegācijām.
2. Misijas norises vietā ESĪP uztur ciešu saikni ar Savienības delegāciju vadītājiem un dalībvalstu pārstāvniecību vadītājiem, kas dara visu iespējamo, lai palīdzētu ESĪP īstenot pilnvaras. ESĪP ciešā sadarbībā ar Savienības delegācijas Gruzijā vadītāju sniedz Eiropas Savienības Pārraudzības misija Gruzijā (EUMM Georgia) vadītājam vietējus politiskus norādījumus. ESĪP un EUMM Georgia civilās operācijas komandieris vajadzības gadījumos savstarpēji apspriežas. ESĪP uztur saikni arī ar citām starptautiskajām un reģionālajām struktūrām attiecīgajā teritorijā.
13. pants
Pārskatīšana
Šā lēmuma īstenošanu un tā saderību ar citām Savienības darbībām reģionā regulāri pārskata. ESĪP līdz 2012. gada janvāra beigām iesniedz Padomei, AP un Komisijai progresa ziņojumu un ESĪP pilnvaru termiņa beigās - visaptverošu pilnvaru īstenošanas ziņojumu.
14. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2011. gada 25. augustā