PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 452/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ
(1)
Dne 17. dubna 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. března 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování bezdřevého natíraného papíru a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela náležitě doložený podnět, podle nějž působí subvencovaný dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. V jejich průběhu se nepodařilo řešení na základě dohody nalézt. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Dne 18. února 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
(5)
Dne 17. listopadu 2010 uložila Komise nařízením (EU) č. 1042/2010 (4) na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy, jež vznesly strany při jednom z těchto řízení, zohledněny při obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení výrobců (sdružení papírenského průmyslu), zástupce dotčené země, známé dovozce a známé uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení (sdružení papírenského průmyslu), všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem (vymezeným v oddíle 2.1). Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, dvě skupiny čínských vyvážejících výrobců poskytly požadované informace a souhlasily se zařazením do vzorku. Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(10)
Jak je vysvětleno ve 53. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u výrobců v Unii není výběr vzorku nutný.
(11)
Jak je vysvětleno ve 54. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(12)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o kterých bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení, a to jmenovitě žadateli, dalším známým výrobcům v Unii, známým vyvážejícím výrobcům v ČLR a sdružení výrobců, zástupcům dotčené země, známým dovozcům a známým uživatelům.
(13)
Odpovědi na dotazníky a další podání byly doručeny od dvou skupin čínských vyvážejících výrobců, od CEPIFINE, od čtyř výrobců v Unii vystupujících jako žadatelé a jednoho dalšího výrobce v Unii, dále od třinácti dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, pěti uživatelů a od jednoho sdružení tiskařského průmyslu.
(14)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
Vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii a jejich sdružení:
-
CEPIFINE, Brusel, Belgie,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brusel, Belgie,
-
skupina LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itálie, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francie, a TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španělsko), Barcelona, Španělsko,
-
skupina Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itálie, a společnosti, které jsou s ní ve spojení, tj. Burgo Distribuzione srl, Milán, Itálie, a Ebix sa, Barcelona, Španělsko,
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Německo.
c)
Vyvážející výrobci v ČLR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingová společnost skupiny Asia Pulp & Paper Group (dále jen „APP“)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR.
2)
Skupina Chenming Paper Group (dále jen „Chenming“)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR.
d)
Dovozci v Unii:
-
Cartaria Subalpina, Turín, Itálie,
-
Paperlinx, Northampton, Spojené království.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(15)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(16)
Dotčeným výrobkem je bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90.
(17)
Bezdřevý natíraný papír je vysoce jakostní papír, kartón a lepenka všeobecně používané k tisku materiálů určených ke čtení, jako jsou například časopisy, katalogy, výroční zprávy, ročenky. Dotčený výrobek zahrnuje jak listy (archy), tak kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích (kotouče určené k rozřezání). Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích jsou určeny k tomu, aby byly před tiskem rozřezány na archy, a jsou tudíž považovány za zaměnitelné a za přímo soutěžící s archy.
(18)
Dotčený výrobek nezahrnuje kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Také, na rozdíl od kotoučů používaných v archových tiskařských strojích, se kotouče určené pro použití v kotoučových tiskařských strojích obvykle vkládají do těchto tiskařských strojů přímo a předem se nerozřezávají.
(19)
Jedna ze zúčastněných stran namítla, že výrobek, který je předmětem tohoto šetření, je příliš úzce vymezen a že by do něho měly být zahrnuty i kotouče bezdřevého natíraného papíru určené pro kotoučové tiskařské stroje. Tato strana tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje a kotouče zahrnuté do oblasti působnosti tohoto šetření (kotouče určené k rozřezání a archy) mají stejné základní technické a fyzikální vlastnosti a nejsou navzájem rozlišitelné. Kromě toho tvrdila, že oba tyto druhy se používají pro vysoce kvalitní tisk, a že jsou proto do určité míry vzájemně zaměnitelné.
(20)
Šetření však na rozdíl od výše uvedeného tvrzení potvrdilo, že skutečně existují zřetelně rozdílné technické a fyzikální vlastnosti, jako je vlhkost a tuhost, které papír používaný v kotoučových strojích odlišují od papíru používaného při archovém tisku. Šetření dále potvrdilo, že technické vlastnosti uvedené v 18. bodě odůvodnění jsou charakteristické výhradně pro kotouče papíru vhodné k použití v kotoučových tiskařských strojích. V důsledku těchto rozdílů nelze papír používaný v kotoučových strojích nebo papír používaný v archových strojích používat ve stejném typu tiskařského stroje, a proto nejsou vzájemně zaměnitelné. Je třeba poznamenat, že všechny strany souhlasily s tím, že uvedené dva druhy papíru se od sebe odlišují pevností povrchu a pevností v tahu.
(21)
Navíc zmíněná strana tvrdila, že odběratelé považují bezdřevý natíraný papír ve formě listů (archů), kotoučů určených k rozřezání a kotoučů pro kotoučové stroje za jeden jediný trh, a proto jsou distribuční kanály stejné. Rozdílné technické vlastnosti se odrážejí jen v malých cenových rozdílech u těchto skupin výrobků.
(22)
Šetření však odhalilo, že uvedené dva typy kotoučů jsou nezaměnitelné také z ekonomického hlediska, protože kotouče určené pro kotoučový tisk se používají při velkoobjemovém tisku a obvykle se vyrábějí na zakázku a vyžadují dodání v přesně určenou dobu, a proto nejsou tyto výrobky skladovány zprostředkovateli, nýbrž jsou zasílány přímo konečným uživatelům, tzn. že se také prodávají prostřednictvím odlišného distribučního kanálu než kotouče používané při archovém tisku. Odlišný výrobní postup a odlišné úspory z rozsahu při tisku se odrážejí ve výrazných cenových rozdílech.
(23)
Navíc z ČLR nebyly v posuzovaném období dovezeny žádné kotouče určené pro kotoučové stroje. Rovněž lze považovat za nepravděpodobné, že by tyto výrobky byly dováženy v budoucnu, neboť pořizování těchto výrobků na dlouhou vzdálenost je z důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění ekonomicky neúnosné.
(24)
Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(25)
Stejná strana tvrdila, že pevnost v tahu není vhodnou technickou vlastností pro odlišení těchto výrobků, protože tato zkouška je obecná a její výsledky kromě toho mohou být ovlivněny vlhkostí zkoušeného papíru. Tato strana dále tvrdila, že na základě některých dalších zkoušek, jež proběhly v její vlastní laboratoři a při nichž byla měřena pevnost v tahu kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii, je zřejmé, že tyto výrobky nespadají do současné definice výrobku, což by dokazovalo, že kritérium „pevnosti v tahu“ není pro odlišení bezdřevého natíraného papíru používaného pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru používaného pro archový tisk vhodné. Tato strana na základě tohoto důkazu tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje byly z oblasti působnosti šetření vyloučeny svévolně.
(26)
V souvislosti s tvrzením, že vlhkost papíru může způsobit, že výsledky zkoušky podle normy ISO 3783:2006 nejsou spolehlivé, nebyl předložen žádný důkaz.
(27)
Výsledky zkoušek předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly v souhrnu výsledků zkoušek provedených v jeho vlastní laboratoři. Nejdůležitější však je, že výsledky nebyly poskytnuty k nahlédnutí a připomínkování dalšími zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce ani přes opakované upomínky nepředložil smysluplné shrnutí nedůvěrné povahy.
(28)
Po poskytnutí základních informací vyvážející výrobce nepředložil žádné další podrobnější informace, které by mohly pomoci posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta nedůvěrná verze této zkoušky, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na výsledky zkoušky reagovat. Komise proto nemohla objektivně zjistit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda se na ně lze pro účely šetření spolehnout. Na základě údajů, jež měla Komise k dispozici, bylo zjištěno, že objektivita a spolehlivost zkoušky je nedostatečná, jelikož informace předložené v rámci utajení nemohly být ověřeny podle žádných spolehlivých zdrojů.
(29)
Po zveřejnění příslušných zjištění týž vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky provedené v jeho zastoupení externí zkušební laboratoří a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. V protokolu o zkoušce je uvedeno, že pevnost v tahu se měřila na 25 vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, jež laboratoři poskytl vyvážející výrobce a označil je za vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný ze vzorků papíru nesplnil obě kritéria uvedená v 18. bodě odůvodnění.
(30)
Posouzení zprávy o zkoušce ukázalo, že tato zpráva vypracovaná zmíněnou externí laboratoří se za prvé týká většinou výrobků, pro něž byly tyto výsledky bezpředmětné, neboť naprostá většina zkoušených vzorků ve skutečnosti nebyly kotouče pro kotoučové stroje; za druhé se zpráva týká výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož na základě protokolu o zkoušce nelze určit, zda je testovaný papír určen k archovému tisku nebo k tisku z kotoučů, jelikož druh papíru popsaný v protokolu existuje v obou formátech. Kromě toho neposkytl protokol o zkoušce jistotu, že kotouče, z nichž vzorky údajně pocházejí, jsou skutečně totožné s kotouči, jež byly testovány.
(31)
V reakci na zprávu o zkoušce vypracovanou zmíněnou externí laboratoří žadatel předložil výsledky zkoušek, jež provedl jeden z unijních výrobců na stejných vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, které údajně zkoušela uvedená externí laboratoř. Výsledky této zkoušky byly odlišné. Dle žadatele byly odlišnosti způsobeny možnými odlišnými podmínkami zkoušky, a tudíž možným nedodržením normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle které by měla měřit pevnost v tahu dle vymezení v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po poskytnutí konečných zjištění zmíněný vyvážející výrobce zpochybnil objektivnost rozhodnutí Komise odmítnout výsledek uvedené zkoušky provedené externí laboratoří. Prohlásil, že zkoušku provedl nezávislý odborník na náhodném vzorku a v souladu s příslušnou normou ISO. Poskytl přísežné prohlášení svého vedoucího s vysvětlením postupu výběru vzorku pro zkoušky tak, aby byla zajištěna nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky.
(33)
Za prvé, Komise nikdy nezpochybnila objektivitu zprávy o zkoušce vypracované uvedenou externí laboratoří a z tohoto hlediska není důležité, zda byla zkouška provedena na náhodném vzorku. Na druhou stranu byly vyjádřeny pochyby, pokud jde o ujištění týkající se výběru a původu zkoušených vzorků, a nikoli pokud jde o zkoušku samotnou. Argumenty zmíněného vyvážejícího výrobce tyto pochybnosti neodstranily, neboť nebyly ucelené a byly v řadě ohledů nejasné; např. zařazení výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo podle jeho tvrzení způsobeno administrativními chybami nebo byla vina připisována chybám dodavatelů, kteří údajně zřejmě dodali špatné vzorky.
(34)
Jelikož ani zdroj, ani vzorky údajně zkoušených výrobků nebyly jasně identifikovány a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, mělo se za to, že předložená zpráva o zkoušce vypracovaná externí laboratoří jednající jménem příslušného čínského vyvážejícího výrobce neprokazuje nade vší pochybnost, že zkouška pevnosti v tahu nebyla vhodná pro odlišení bezdřevého natíraného papíru vhodného pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevého natíraného papíru vhodného pro archové tiskařské stroje. Uvedená zpráva o zkoušce tudíž neprokázala, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje byl z oblasti působnosti šetření vyloučen svévolně.
(35)
Co se týče vhodnosti zvolení pevnosti v tahu jako rozlišovacího kritéria pro určení kotoučů vhodných pro tisk na kotoučových tiskových strojích, je třeba připomenout, že v definici výrobku jsou tyto dvě skupiny výrobků od sebe odlišeny mimo jiné na základě jejich použití, tzn. zda je daný výrobek vhodný k použití při kotoučovém tisku, nebo archovém tisku, což se určuje na základě požadavků příslušných strojů, pro něž jsou určeny, kterým odpovídá, mimo jiné, pevnost v tahu. Dále je třeba poznamenat, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití při kotoučovém tisku od bezdřevého natíraného papíru používaného při archovém tisku; v 18. a 20. bodě odůvodnění jsou uvedena další kritéria, která nebyla dotyčným vyvážejícím výrobcem zpochybněna. Jedna ze stran prohlásila, že vlhkost, jak je definována ve 20. bodě odůvodnění, není základní rozlišující vlastností výrobků. Během šetření se však další strany k této otázce vyjadřovaly různě. V každém případě bylo shledáno, že tuhost a pevnost v tahu jsou nejdůležitější činitele.
(36)
V podání v reakci na výše uvedené žadatel uznal, že mohou existovat kotouče, které sice zcela nesplňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 18. bodě odůvodnění, ale přesto by se daly použít při kotoučovém tisku. Nadále však trval na svém názoru, že pevnost v tahu je jedinou zkouškou, která může s jistotou stanovit, že je daný kotouč skutečně vhodný pro kotoučový tisk, tzn. že pokud určitý kotouč splňuje kritérium pevnosti v tahu uvedené v 18. bodě odůvodnění, jedná se zcela jistě o kotouč pro kotoučový tisk.
(37)
Na podporu výše uvedených tvrzení o pevnosti v tahu odkázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním žadatelem z řad výrobců v Unii v rámci antidumpingových a antisubvenčních šetření v USA, ve kterých dotyčný výrobce z Unie údajně uznal, že kotouče pro kotoučový tisk nelze rozlišit na základě zkoušky pevnosti v tahu ani žádným jiným měřením.
(38)
Žadatel zpochybnil tato tvrzení vyvážejícího výrobce a tvrdil, že z řízení v USA naopak vyplývá, že existuje jasná dělicí čára, která odlišuje kotouče pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru.
(39)
Za prvé je třeba si uvědomit, že výroky, na něž odkazoval vyvážející výrobce, byly předneseny v rámci šetření v jiných jurisdikcích a odlišnými stranami, než jsou strany tohoto řízení, a tudíž nejsou relevantní. Za druhé, orgány USA ve zmíněných šetřeních dospěly k závěru, že existuje jasný rozdíl mezi bezdřevým natíraným papírem používaným při archovém tisku na straně jedné a kotouči vhodnými k použití při kotoučovém tisku na straně druhé. Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích byly považovány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučový tisk nebyly považovány za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici dotčeného výrobku kotouče pro kotoučové stroje explicitně nedefinují. Při vymezení výrobku, který byl předmětem zmíněných šetření, proto nebyla pevnost v tahu relevantní.
(40)
Na základě výše uvedených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností k popisu bezdřevého natíraného papíru vhodného k použití při kotoučovém tisku.
(41)
Vznesené připomínky však také ukázaly, že existují i kotouče, jež lze při kotoučovém tisku použít, přestože plně nesplňují všechna kritéria pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu bylo považováno za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučový tisk.
(42)
S cílem poskytnout další kritérium pro odlišení kotoučů pro kotoučový tisk, které ne zcela splňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu, žadatel navrhl, že by se kotouč, který sice plně nevyhověl při zkoušce pevnosti v tahu, ale má vnitřní cívku o velikosti menší než 80 mm, měl považovat za kotouč pro kotoučový tisk.
(43)
Čínská vláda a dotyčný vyvážející výrobce uvedli, že přidáním velikosti cívky jako nové součásti definice výrobku dochází k úpravě definice kotoučů pro kotoučový tisk, a tedy definice dotčeného výrobku. Rovněž uvedli, že velikost vnitřní cívky není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučový tisk o velikosti vnitřní cívky vyšší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání o velikosti vnitřní cívky nižší než 80 mm.
(44)
Komise usilovala o zpřesnění definice kotoučů vhodných pro kotoučový tisk a o další objasnění s cílem ještě zřetelněji rozlišit dotčený výrobek a další výrobky, též za účelem minimalizace možnosti, že opatření budou obcházena. Předložené údaje týkající se vhodnosti velikosti cívky jako alternativního kritéria pro definici však prokázaly, že toto kritérium by vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů určených k rozřezání o velikosti cívky nižší než 80 mm, z působnosti opatření. Proto bylo od záměru použít toto kritérium pro definici kotoučů vhodných k použití při kotoučovém tisku upuštěno.
(45)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, podle níž byly kotouče vhodné k použití při kotoučovém tisku vyloučeny z oblasti působnosti šetření, jak to tvrdily čínské skupiny vyvážejících výrobců.
(46)
V průběhu šetření některé zúčastněné strany také tvrdily, že by z oblasti působnosti šetření měly být vyloučeny vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka (dle definice v 47. bodě odůvodnění). Tvrdily, že vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka mají odlišné fyzikální vlastnosti, například několik vrstev, vyšší tuhost a nižší hustotu, a že je konečné použití těchto výrobků odlišné, neboť se obvykle používají pro výrobu skládačkových krabic a obalových materiálů. Tyto strany nakonec tvrdily, že jednovrstvý papír, kartón a lepenku a vícevrstvý papír, kartón a lepenku lze navzájem snadno rozlišit podle jejich fyzického vzhledu.
(47)
Vícevrstvý papír, kartón a lepenka, definované ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 4805, jsou výrobky získané stlačením dvou či více vrstev vlhké buničiny, z nichž alespoň jedna má jiné vlastnosti než ostatní. Tyto rozdíly mohou být způsobeny vlastnostmi použité buničiny (např. recyklovaný odpad), výrobním postupem (např. mechanický či chemický), nebo stupněm zpracování (např. nebělené, bělené nebo barvené), má-li buničina stejné vlastnosti a je-li vyrobena stejným postupem.
(48)
Šetření ukázalo, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka mají skutečně některé odlišné fyzikální a technické vlastnosti, konkrétně jsou složeny z více vrstev buničiny, což jim poskytuje větší tuhost. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka se vyrábějí odlišným výrobním postupem, který vyžaduje jiný papírenský stroj, než jaký se používá při výrobě bezdřevého natíraného papíru, jelikož se při výrobním postupu navrství několik vrstev buničiny do podoby jediného výrobku. A konečně vícevrstvý papír, kartón a lepenka slouží k odlišným účelům (hlavně jako obalový materiál) ve srovnání s bezdřevým natíraným papírem, který se používá pro vysoce kvalitní tisk propagačních materiálů, časopisů apod. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka definované ve 47. bodě odůvodnění se proto považují za výrobek, který není dotčeným výrobkem. V důsledku toho se uvedené kódy KN, které se vztahují na dovoz vícevrstvého papíru, kartónu a lepenky, vyjímají z oblasti působnosti šetření.
(49)
A konečně jeden čínský výrobce tvrdil, že by tzv. „lepenka“ neboli „kartón“ měl být vyloučen z oblasti působnosti šetření, protože nespadá pod definici bezdřevého papíru (ať už natíraného, či nikoli) kvůli údajným rozdílům ve své hmotnosti, tloušťce a tuhosti. Bylo zjištěno, že výrazy „lepenka“ a „kartón“ se obvykle používají pro papír obsahující látky o vysoké hustotě, které činí papír obecně těžším, tzn. že „lepenka“ a „kartón“ se běžně definují jako papír o hmotnosti vyšší než 224 g/m2. Šetření však odhalilo, že rozdíl v hmotnosti nemá významný dopad na zbývající fyzikální a technické vlastnosti a konečná užití, jež by lepenku/kartón odlišily od dotčeného výrobku. Rovněž je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, veškerý bezdřevý natíraný papír o hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, byl výslovně zahrnut do definice dotčeného výrobku. Proto se lepenka/kartón považuje za dotčený výrobek.
2.1.1. OBDOBNÝ VÝROBEK
(50)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na trhu Unie výrobci v Unii mají tytéž základní fyzikální a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. VÝBĚR VZORKŮ
3.1. VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ V ČLR
(51)
Pouze dvě skupiny vyvážejících výrobců v ČLR se přihlásily a odpověděly na žádost o poskytnutí údajů týkajících se výběru vzorku, která byla součástí oznámení o zahájení řízení. Jedna skupina (Chenming) zastupuje dva vyvážející výrobce ve spojení, zatímco druhá skupina (APP) zastupuje čtyři vyvážející výrobce ve spojení. Tito spolupracující vyvážející výrobci představují celkový vývoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(52)
U dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení ze skupiny APP bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku uvedené ve 47. bodě odůvodnění. V této souvislosti je třeba připomenout vyvozený závěr, že by vícevrstvý kartón a lepenka měly být z vymezení výrobku, který je předmětem tohoto šetření, vyloučeny. Dále je třeba připomenout, že vícevrstvý kartón a lepenka byly vyloučeny z vymezení výrobku, který je předmětem souběžného antidumpingového řízení. Byl tedy učiněn závěr, že uvedení dva vyvážející výrobci ve spojení, u nichž bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nebudou zahrnuti do tohoto šetření. Zjištění předložená v tomto nařízení se proto nezakládají na informacích a údajích, jež tito dva výrobci poskytli.
3.2. VÝBĚR VZORKU VÝROBCŮ V UNII
(53)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Po přezkoumání předložených informací a vzhledem ke skutečnosti, že se ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení přihlásili pouze čtyři výrobci v Unii, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný. Tito čtyři výrobci byli považováni za reprezentativní (při pokrytí 61 % celkové výroby) pro výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Informace poskytnuté těmito čtyřmi společnostmi byly ověřeny na místě a byly použity pro analýzu mikroekonomických ukazatelů, jak je uvedeno ve 386. bodě odůvodnění.
3.3. VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(54)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Avšak po přezkoumání předložených informací a vzhledem k malému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
4. SUBVENCOVÁNÍ
4.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(55)
Je nutno připomenout, že čínská vláda a čtyři čínští vyvážející výrobci poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě, jež měly jejich odpovědi ověřit.
(56)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise poté, co obdržela odpovědi na dotazník, jí zaslala tři písemná upozornění na nedostatky a jedno oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. V několika případech tak byly čínské vládě výrazně prodlouženy lhůty, jmenovitě o dva týdny v případě odpovědi na dotazník, takže celková lhůta pro předložení odpovědi na dotazník činila 49 dní, a o tři týdny v případě odpovědi na první z písemných upozornění na nedostatky, takže celková lhůta pro její předložení činila 40 dní.
(57)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam orgánů státní správy, jež se měly inspekcí na místě účastnit. Čínská vláda uvedla, že dokud jí tyto informace nejsou k dispozici, neplní Komise své povinnosti orgánu provádějícího šetření podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, zejména pak povinnosti podle odstavce 8 přílohy VI. Tvrdila dále, že nebudou-li jí tyto informace předloženy, nebude schopna zaručit výsledek inspekcí.
(58)
S tímto požadavkem čínské vlády vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas. V této souvislosti je nutno poznamenat, že Komise splnila veškeré příslušné podmínky, jež stanoví odstavec 8 přílohy VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a článek 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů příslušných pro dotyčné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány příslušné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, zná pouze čínská vláda. K seznamu svých konkrétních dotazů Komise před provedením inspekcí na místě a v jejich průběhu vysvětlila, že tento seznam nepožadují právní předpisy WTO ani Unie a že účelem šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a relevantní doplňující podání, a že se inspekce tedy bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítne-li čínská strana poskytovat potřebné informace či být orgánu provádějícímu šetření nápomocna při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, může to postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky článku 28 základního nařízení.
(59)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s články 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Dospěla přitom k předběžnému závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů nebyla zodpovězena. Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(60)
Čínská vláda uvedla, že orgán provádějící šetření by měl určit nezbytnost informací přiměřeným způsobem tak, aby přitom nezneužil svých práv. Uvedla dále, že přestože nejsou informace pokládány za ideální ve všech ohledech, neměly by být považovány za bezpředmětné. Na základě těchto argumentů uvedla, že součinnost poskytuje podle svého nejlepšího vědomí a že její odpověď na dotazník je úplná. Tvrdila rovněž, že jsou inspekce na místě špatně naplánovány, neboť z oznámení o inspekci nebylo dostatečně zřejmé, co má být předmětem ověřování, a Komise neprovedla specifické inspekce na místě u všech vládních subjektů. V neposlední řadě tvrdila, že jí Komise ukládá neúměrnou zátěž a požaduje irelevantní a zbytečné informace.
(61)
V souvislosti s plánováním inspekcí na místě je třeba připomenout, že čínská vláda s termínem, programem inspekce i místem jejího konání souhlasila. Konkrétně byl termín inspekce na místě projednán v srpnu 2010. Komise původně navrhla, aby se inspekce na místě uskutečnila v prvním říjnovém týdnu roku 2010, a svůj návrh následně na základě požadavků čínské strany dvakrát změnila, nejprve na druhý a poté na třetí říjnový týden roku 2010. Stížnosti na načasování inspekcí na místě jsou tedy neopodstatněné, neboť Komise učinila maximum pro to, aby řádně odůvodněným požadavkům čínské vlády vyhověla. K požadovaným informacím je nutno poznamenat, že čínská vláda nic nenamítala vůči formátu dotazníku ani způsobu, jakým byly informace vyžádány. Odpověď na dotazník a následná vyjádření předkládalo jménem čínské vlády čínské ministerstvo obchodu. Komise si vyžádala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření žádala o tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení k předloženým informacím a jejímu zapojení do programů, jež byly předmětem šetření.
4.2. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(62)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující programy, jež byly údajně zapojeny do poskytování vládních subvencí.
I)
Preferenční úvěry výrobcům natíraného papíru
II)
Programy týkající se daně z příjmu
-
Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
-
Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
III)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
-
Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
-
Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
IV)
Grantové programy
-
Známé značky
-
Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
-
Pomoc v antidumpingovém řízení
-
Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
-
Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
-
Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
-
Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
V)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování práv na využití půdy
-
Poskytování chemikálií na výrobu papíru
-
Poskytování elektřiny
4.2.1. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
a) Úvod
(63)
Čínští výrobci dotčeného výrobku údajně využívají výhod úvěrů s nízkými úrokovými sazbami, které jim poskytují banky spojené s vládní politikou a komerční banky ve státním vlastnictví. Děje se tak v souladu s politikou čínské vlády poskytovat podnikům finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat hospodářský růst a rozvoj čínského papírenského průmyslu. Jak vyplývá z pětiletých plánů a průmyslové politiky, nabízí bankovní systém papírenskému průmyslu zvýhodněné finanční programy.
b) Využití dostupných údajů
(64)
Komise se na základě informací v podnětu snažila vyšetřit poskytování bankovních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Proto bylo pokládáno za nezbytné požádat čínskou vládu, aby ve své odpovědi na dotazník a následných podáních uvedla konkrétní informace a údaje k několika vládním plánům a projektům, jež jsou zaměřeny na stimulaci a podporu rozvoje čínského odvětví výroby papíru. Jednalo se o tyto plány a projekty:
-
Desátý pětiletý plán civilního hospodářství a společenského rozvoje v Číně („10. pětiletka“),
-
„Desátý pětiletý plán“ papírenského průmyslu („pětiletka papírenského průmyslu“),
-
Desátý pětiletý plán a zvláštní plán na rok 2010 pro budování národního lesnictví a integraci papírenského průmyslu („integrační projekt“),
-
Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“ („rozhodnutí č. 40“),
-
Směrný index restrukturalizace průmyslu („směrný index“),
-
Hlavní směry pro Jedenáctý pětiletý plán národního hospodářského a společenského rozvoje (2006-2010) („11. pětiletka“),
-
Oběžník Státní rady k realizaci hlavních cílů (11. pětiletka) a dělbě úkolů („prováděcí oběžník k 11. pětiletce“),
-
Koncepce rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007 („strategie papírenství na rok 2007“),
-
Rozvojový plán provincie Kuan-tung,
-
Jedenáctá pětiletka města Čan-ťiang,
-
Jedenáctá pětiletka města Ťi-ning.
(65)
Informace vyžádané k uvedeným plánům poskytla čínská vláda jen zčásti. V plném rozsahu, tj. v čínském znění s anglickým překladem, byly předloženy pouze dva z vyžádaných plánů (rozhodnutí č. 40 a směrný index restrukturalizace průmyslu). Ke třem regionálním plánům, jež si Komise původně vyžádala, čínské orgány uvedly, že nejsou relevantní, neboť v daných regionech nejsou usazeni vyvážející výrobci, kteří na šetření spolupracují („spolupracující vyvážející výrobci“). Tyto plány proto nebyly předloženy, což Komise akceptovala, avšak požádala o plány rozvoje oblastí (regionů, provincií, obcí), v nichž tito výrobci usazeni jsou. Čínská vláda předložila znění 11. pětiletky provincie Ťiang-su a 11. pětiletky provincie Šan-tung v čínském jazyce, nikoli však jejich překlad, a to ani překlad jejich obsahu. Ke dvěma plánům, jež předloženy nebyly, čínská vláda uvedla, že se týkají období 2000-2005, a jsou tedy již zastaralé. Komise toto tvrzení akceptovala. Zbývající plány (integrační projekt, 11. pětiletka, prováděcí oběžník k 11. pětiletce a strategie papírenství na rok 2007) byly předloženy pouze v čínštině spolu s anglickým překladem jejich obsahu. Čínská vláda uvedla, že požadavky Komise bylo příliš náročné splnit a že vláda má pouze omezené zdroje, a tedy nemohla tyto dokumenty přeložit.
(66)
K výše uvedenému je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež pro účely šetření pokládala za nezbytné vzhledem k tomu, že je zmiňoval podnět. Komise navíc opakovaně zdůrazňovala, že je požadované dokumenty zapotřebí předložit v angličtině. U tohoto druhu důležitého dokumentu se jedná o nezbytnost, jelikož ze samotného obsahu nebylo možno určit, která část dokumentu je pro šetření relevantní. Plány předložené v čínštině navíc nejsou dlouhé a podle všeho jsou k dispozici relevantní dokumentace i v angličtině, která byla pořízena buď nezávislými zdroji (advokátní kanceláře specializované na čínské právo) nebo při antisubvenčních šetřeních, jež v Číně prováděly Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(67)
Komise tak měla možnost ověřit pouze tyto dokumenty: rozhodnutí č. 40, směrný index a strategii papírenství na rok 2007, jejichž anglická verze byla součástí podnětu a kterou poskytl i jeden z vyvážejících výrobců.
(68)
K tomu, aby mohla vyšetřit míru vládních zásahů na čínském finančním trhu a vytvořit si potřebný přehled o finančním sektoru v ČLR, si Komise vyžádala jednak informace o tom, jaký procentní podíl představuje majetková účast vlády ve finančních institucích, jednak údaje k výši, resp. procentnímu podílu úvěrů, jež poskytují banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda tvrdila, že nemá o podílnících bank k dispozici žádné záznamy, přestože článek 61 zákona o komerčních bankách (Law on Commercial Banks) [2003] č. 13 stanoví, že banky tyto údaje vykazují „orgánu bankovního dohledu při Státní radě a Čínské lidové bance (People's Bank of China)“. Pokud jde o výši, resp. procentní podíly úvěrů, jež banky ve státním vlastnictví poskytují, čínská vláda potvrdila, že přestože jsou relevantní údaje zaznamenávány, nemůže je dát Komisi k dispozici. Komise dále usnadnila čínské vládě práci tím, že omezila požadované informace o výši vládní účasti pouze na ty finanční instituce, o nichž se zjistilo, že úvěrují spolupracující vyvážející výrobce. Čínská vláda však neposkytla relevantní údaje ani o tomto omezeném segmentu finančních institucí, jež v Číně působí.
(69)
K tomu, aby mohla vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank (např. metod při určování úrokových sazeb úvěrů, oceňování úvěrů atd.), požádala Komise čínskou vládu o informace ke strategiím, jež sledují příslušné státní orgány, konkrétně Čínská lidová banka a Komise pro bankovní dohled. Čínská vláda k této úvěrové politice neposkytla žádné relevantní informace. K doložení úlohy, jakou Čínská lidová banka sehrává při určování úrokových sazeb, a vztahu, jaký zaujímá vůči bankovnímu systému, nebyl předložen jediný dokument, předpis ani pokyny, jež by uvedená banka bankovnímu systému adresovala. Vysvětlena nebyla ani aplikace zákona o komerčních bankách [2003] č. 13, zejména jeho článků 34, 38 a 39, jež stanoví základní pravidla pro poskytování úvěrů a další podnikatelské činnosti komerčních bank, přestože Komise o toto vysvětlení výslovně žádala.
(70)
Za účelem vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank, jež během období šetření poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, požádala Komise čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s těmito konkrétními bankami, tak aby mohla Komise ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru. Čínská vláda uvedla, že nemůže bankám ve státním vlastnictví uložit, aby tyto schůzky organizovaly. K otázce, zda uvedené banky při poskytování úvěrů posuzují úvěrová rizika, a pokud ano, jakým způsobem, tedy nebyly od čínských bank shromážděny žádné důkazy.
(71)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo vedle relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, nezbytné použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu. Čínská vláda vznesla vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné nové důkazy nepředložila.
(72)
Aby bylo možno ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru, byli spolupracující vyvážející výrobci požádáni, aby uspořádali schůzky s konkrétními bankami, které je během období šetření pokytovaly úvěry. Žádné schůzky však neproběhly. Opakované žádosti Komise o jejich uspořádání postupovali spolupracující vyvážející výrobci příslušným bankám, ty však odmítaly na šetření spolupracovat. Spolupracující vyvážející výrobci byli upozorněni na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly těmto výrobcům poskytnuty, na dostupných údajích. Výrobci vznesli vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložili.
(73)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců byl požádán o konkrétní informace ke konkrétní dohodě se třemi čínskými bankami o restrukturalizaci dluhu. Uvedený výrobce odmítl nezbytné informace poskytnout, a proto nebylo možné ověřit ani tuto celkovou dohodu a související úvěry poskytnuté na základě smluv, ani žádné konkrétní údaje, např. dobu, na niž byly úvěry poskytnuty, splátkový harmonogram či úrokovou sazbu. Tento spolupracující vyvážející výrobce byl upozorněn na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly tomuto spolupracujícímu vyvážejícímu výrobci poskytnuty, na dostupných údajích. Tento výrobce vznesl vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložil.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
i) Vládní zásahy do finančního bankovního systému v souvislosti s preferenčními úvěry papírenskému průmyslu
- Úloha vládních plánů
(74)
Šetření zjistilo, že jsou papírenskému průmyslu věnovány konkrétní strategické plány. Podle nich mají výkonnost tohoto odvětví pozorně sledovat státní orgány, jež mají v úkolu realizovat zvláštní politiku (např. provádět dekrety), tak aby byly cíle těchto strategických plánů naplněny. Šetření dále zjistilo, že tyto specifické strategické plány upravují i preferenční úvěry papírenskému průmyslu.
(75)
Po prostudování rozhodnutí č. 40 a zvláštního oddílu o financování ve strategii papírenství na rok 2007 je totiž zřejmé, že čínský systém státního plánování bankám ukládá poskytovat papírenskému průmyslu úvěry.
(76)
K rozhodnutí č. 40 je nutno poznamenat, že se jedná o příkaz Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu ČLR, a je tedy právně závazný pro další veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí klasifikuje průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulovat a podporovat určité skupiny podniků či odvětví, např. papírenského odvětví, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že jich je celkem 26, a představují tedy jen zlomek čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto 26 odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že pro „podporované investiční projekty“ platí zvláštní výhody a pobídky (finanční podpora, osvobození od dovozního cla, osvobození od DPH či osvobození od daně). Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „restriktivními a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 de facto požadují, aby příslušný orgán uložil finančním institucím úvěry již neposkytovat, a útvaru státní cenové správy ukládají, aby zvýšil ceny elektřiny a dodavatelům elektřiny nařídil, aby své dodávky „restriktivním a eliminovaným projektům“ ukončily. Z výše uvedeného je zřejmé, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě směrnic o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž papírenský průmysl.
(77)
Strategie papírenství na rok 2007 stanoví pro uvedené odvětví konkrétní podmínky, směr a cíle. Popisuje stav papírenského průmyslu v Číně (např. počet podniků, výrobu, spotřebu, vývoz či statistické údaje k druhu používaných surovin). Stanoví strategie a cíle papírenského průmyslu, pokud jde o plánování v tomto odvětví, využívání surovin, technologií a zařízení, strukturu výrobků a organizační strukturu výrobců. Strategie dále upravuje „vstupní kritéria“ tohoto odvětví, neboť určuje konkrétní požadavky na poměr mezi majetkem a závazky a stanoví, jaký konkrétní úvěrový rating a konkrétní cílové úspory z rozsahu, podíly na trhu a spotřebu energie a vody mají společnosti v tomto odvětví dosáhnout. Podniky mají na jejím základě zpracovat vlastní plány rozvoje. Provinciím a regionům dále strategie ukládá, aby se podílely na její realizaci, a celou kapitolu věnuje „investicím a financování“ papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle strategie finanční instituce výslovně nesmějí úvěrovat žádný projekt, který neodpovídá jejím ustanovením. Úhrnem řečeno je po prostudování strategie papírenství na rok 2007 a z její formulace zřejmé, že se jedná o specifický nástroj státu, jehož cílem je regulovat papírenský průmysl v Číně a jejž je nutno pokládat za povinný nástroj průmyslové politiky, který jsou příslušné zúčastněné strany v Číně (státní orgány, finanční instituce a výrobci) povinny konkrétním způsobem realizovat.
(78)
Čínská vláda uvedla, že je strategii papírenství na rok 2007 nutno pokládat za směrný, nezávazný plán. Tvrdila dále, že v témže kontextu není právně závazný žádný z vládních plánů a projektů, a tudíž nelze v jejich rámci poskytnout žádný finanční příspěvek či výhodu. Pouhé pročtení strategie papírenství na rok 2007 a jeho výše uvedených konkrétních ustanovení však ozřejmí, že tento dokument nelze pokládat za nezávaznou směrnici. V tomto ohledu se připomíná, že ve strategii papírenství na rok 2007 se mimo jiné uvádí: „Politika průmyslového rozvoje je vytvářena na základě požadavků zdokonalení reformy socialistického tržního hospodářství, jakož i na základě souvisejících právních a správních předpisů s cílem vytvořit spravedlivé tržní podmínky a prostředí příznivé pro rozvoj, řešit stávající problémy rozvoje papírenského průmyslu a řídit zdravý rozvoj tohoto odvětví“. K ostatním plánům a projektům, jež jsou vyjmenovány v 64. bodě odůvodnění, je třeba uvést, že přinejmenším jeden z nich odkazuje na prováděcí oběžník k 11. pětiletce. Není snadné porozumět tomu, jak může být k právně údajně nezávaznému dokumentu (vládnímu plánu) vydán právně závazný prováděcí akt (v daném případě oběžník Státní rady).
(79)
Článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 mimoto uvádí, že banky „vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“. V tomto zvláštním případě je relevantní státní průmyslová politika zakotvena ve strategii papírenství na rok 2007. Je tedy jen logické vyvodit závěr, že úvěry, jež výrobci bezdřevého natíraného papíru získávají u komerčních bank ve státním vlastnictví, se řídí vládními směrnicemi.
(80)
Předmětem šetření byla i úloha, kterou sehrává Národní komise pro rozvoj a reformy (National Development and Reform Commission). Čínská vláda k němu uvedla, že se jedná o agenturu Státní rady, která koordinuje makroekonomickou politiku a řídí vládní investice. Tento státní orgán vydal kromě jiných plánů i strategii papírenství na rok 2007. K právnímu rámci, podle nějž byla Národní komise pro rozvoj a reformy zřízena a vyvíjí svou činnost, např. její stanovy, nebyly přes výslovnou žádost předloženy žádné dostupné informace. Komisi se od čínské vlády dostalo pouze vysvětlení, že se Národní komise pro rozvoj a reformy musí řídit pokyny Státní rady jakožto nejvyššího orgánu státní správy, že jsou však tyto informace pro šetření irelevantní. Toto tvrzení nelze akceptovat. Stanovy orgánu, který vydává vládní plány, jsou pro účely šetření pokládány za relevantní, neboť jsou to vládní plány a projekty, které jsou jeho předmětem. Komise požádala i o zdůvodnění skutečnosti, proč čínská Národní komise pro rozvoj a reformy systematicky shromažďuje od společností podrobné údaje. Čínská vláda k tomu uvedla, že tyto informace lze shromažďovat prostřednictvím průmyslových sdružení a z jiných veřejných zdrojů. Ze skutečnosti, že jsou v rámci zvláštního mechanismu systematicky shromažďovány údaje o společnostech určené pro zpracování vládních plánů a projektů, však vyplývá, že jsou tyto plány a projekty pokládány za významnou součást státní průmyslové politiky.
(81)
Z uvedeného vyplývá, že veškerá rozhodnutí, jež finanční instituce přijímají vůči papírenskému průmyslu, musí brát v úvahu nutnost plnit cíle příslušných strategických plánů. O společnostech, jež tyto konkrétní strategické plány zařazují mezi „podporovaná odvětví“, se totiž předpokládá, že mají velmi dobrý úvěrový rating, což má přímý dopad na hodnocení jejich úvěruschopnosti v čínském finančním systému. Jak dále vyplývá z kapitoly o financování ve strategii papírenství na rok 2007 a ze sdělení o úvěrovém ratingu, které Komisi poskytl jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, nařizuje čínský systém státního plánování bankám, aby úvěrovaly papírenský průmysl; podle těchto zdrojů je společnostem udělován velmi dobrý úvěrový rating, neboť tyto společnosti splňují podmínky konkrétních strategických plánů. Zde je třeba poznamenat, že uvedené sdělení o úvěrovém ratingu, jež bylo předloženo během šetření, přímo spojuje pozitivní budoucí vyhlídky společnosti s existencí strategických plánů pro papírenství a splnění jejich cílů. Existují i důkazy o tom, že státní orgány sledují výkonnost společností, neboť každoročně přezkoumávají jejich podnikatelská oprávnění a shromažďují tímto způsobem statistické údaje o jejich finanční situaci a výkonnosti. Z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců byly dále získány důkazy o tom, že Čínská lidová banka sleduje v souladu s článkem 9 nařízení o registraci a konzultaci bank úvěrovou situaci společností, a to prostřednictvím ročního přezkumu úvěrů, jež si společnosti každoročně berou.
(82)
Všechny výše uvedené skutečnosti prokazují, že mezi konkrétními strategickými plány a financováním papírenského průmyslu existuje vazba.
- Vládní zásahy v bankovním sektoru
(83)
Pokud jde o spolupracující vyvážející výrobce, šetření zjistilo, že dvěma z nich byla ve většině případů automaticky poskytována nejnižší možná úroková sazba v rámci limitů, jež stanovila Čínská lidová banka, zatímco další dva využívali výhodných změn splátkového harmonogramu, jež byly sjednány v roce 2008. Čínské banky ve státním vlastnictví totiž odkoupily veškeré úvěry poskytnuté zahraničními bankami; úvěry se změněným splátkovým harmonogramem nebyly poskytovány s významnou rizikovou prémií nad rámec základní úrokové sazby Čínské lidové banky.
(84)
Šetření dále zjistilo, že jsou vládní zásahy pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, tak aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou bankám svěřeny pravomoci státní správy nebo zda je vykonávají, nezjišťovala Komise pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen zákonem.
(85)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Zpráva WTO o výsledcích přezkumu obchodní politiky Číny ke stejnému tématu uvádí: „Dalším významným rysem finančního sektoru v Číně je vysoká míra státního vlastnictví“. (5) Je třeba poznamenat, že na čtyři velké banky ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank a Industrial and Commercial Bank) připadá z čínského bankovního sektoru podle všeho více než polovina. Podíl státu v bankách spojených s vládní politikou a v dalších bankách ve státním vlastnictví dosahuje přes 50 %, a tyto banky tak kontroluje vláda. Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ani uvedené banky nicméně takové informace neposkytly. Pouze opakovaně odkazovaly na informace obsažené ve výročních zprávách bank, které předložily. Informace ve výročních zprávách bank však neobsahovaly (a nemohly obsahovat) informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno.
Komise musela tudíž použít dostupné informace. Na základě dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež buď předložila čínská vláda, nebo jsou veřejně dostupné, dále informace extrahované z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (6). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o zvýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (7). V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším třináct z uváděných devatenácti bank je ve státním vlastnictví; patří k nim i dvě banky spojené s vládní politikou (Export-Import Bank of China a China Development Bank) a významné čínské komerční banky, např. Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
Pokud jde o ostatní státem vlastněné banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Tyto podrobné informace opět nebyly poskytnuty kromě opakovaného odkazu na informace v příslušných výročních zprávách bank, které byly ve většině případů pouze v čínštině bez anglického překladu. Informace ve výročních zprávách bank však nemohou poskytnout informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno. Pokud jde o banky spojené s vládní politikou, jak je vysvětleno níže, šetřením bylo zjištěno, že neexistuje žádná jasná právní úprava jejich úlohy a jejich vztahu k vládě. Podle tvrzení čínské vlády při inspekci na místě se však zdá, že banky spojené s vládní politikou podporují pro vládní politiku v Číně a nejsou provozovány za účelem dosahování zisku. Všechny výše uvedené skutečnosti potvrzují, že uvedené čtyři banky jsou kontrolovány vládou a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu.
(86)
Komise se dále snažila prošetřit rozdíl mezi bankami spojenými s vládní politikou (podle dostupných informací se jedná o Export-Import Bank of China, China Development Bank a Agricultural Development Bank of China) a státem vlastněnými bankami komerčními. K těmto dvěma odlišným kategoriím finančních institucí si vyžádala vysvětlení. Podle vyjádření čínské vlády nereguluje činnost bank spojených s vládní politikou žádný právní předpis, neboť čínské orgány v současnosti teprve pracují na návrhu příslušného zákona. Čínská vláda dále uvedla, že jedna z bank spojených s vládní politikou (jmenovitě China Development Bank) by neměla být pokládána za banku spojenou s vládní politikou, neboť byla přeměněna na holdingovou společnost a nachází se v přechodné fázi. K tomu budiž poznamenáno, že předložené informace potvrzují, že k bankám spojeným s vládní politikou je přistupováno odlišně od komerčních bank. Ačkoli činnost ani chování těchto bank na čínském finančním trhu nejsou upraveny žádnými pravidly, vyplývá z oběžníků Čínské lidové banky, kde se o nich výslovně hovoří, že banky spojené s vládní politikou mají v porovnání s komerčními bankami zvláštní postavení. Pokud jde o postavení China Development Bank, čínský stát v ní drží (prostřednictvím čínského ministerstva financí) více než 50 % akcií, a její přeměna na holdingovou společnost tedy nemá na vládní kontrolu žádný vliv.
(87)
Dalším faktorem, jenž zkresluje podmínky na čínském finančním trhu, je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob určování úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - Yinfa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Čínská vláda uvedla, že tyto oběžníky byly součástí reformy, v jejímž rámci probíhala liberalizace úrokových sazeb, bližší vysvětlení však nepodala. K žádosti o vysvětlení k preferenčním a dalším úvěrům, jež blíže vymezuje Státní rada, čínská vláda uvedla, že znění příslušného čínského dokumentu vychází z předpokladu, že další úvěry blíže vymezí Státní rada.
K vysvětlení, proč čínské právní předpisy vymezují preferenční úvěry, čínská vláda neuvedla žádné další údaje ani relevantní dokumentaci. I pokud tato tvrzení čínské vlády akceptujeme, není v souvislosti s dalšími druhy úvěrů zřejmé, proč zákonodárce pokládal za nezbytné možnost dalších úvěrů vymezovaných Státní radou zavádět. Komise dále žádala o vysvětlení k existenci komerčně spravovaných politických úvěrů, o nichž se zmiňuje oběžník č. 251. Čínská vláda v této věci neposkytla žádná vysvětlení ani důkazy. Čínská vláda byla dále požádána o aktualizace či právní předpisy vydané v návaznosti na uvedené oběžníky, jež by se týkaly úvěrové politiky komerčních bank a bank spojených s vládní politikou, tyto informace však neposkytla.
(88)
V neposlední řadě je třeba poznamenat, že čínská vláda nepředložila ke struktuře čínského bankovního systému žádné další informace ani statistické údaje.
(89)
Na základě 74. až 88. bodu odůvodnění a s přihlédnutím k nedostatečné spolupráci čínské strany (a na základě úvah v 90. bodě odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že finanční trh v Číně je narušen vládními zásahy a úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, jsou se sazbami vládními pravděpodobně sladěny. Úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, tedy nelze pokládat za vhodný komerční základ pro srovnání při určování případné výhody, kterou získávají příjemci vládních úvěrů.
ii) Finanční příspěvek
(90)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dále konstatuje, že naprostou většinu úvěrů poskytly uvedeným dvěma spolupracujícím výrobcům banky spojené s vládní politikou či jiné banky ve státním vlastnictví, jež jsou z důvodu úzkých vazeb na vládu považovány za veřejnoprávní subjekty. Tyto banky jsou z více než 50 % vlastněny státem, a jsou tedy považovány za banky kontrolované vládou. Existují i další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti konají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, zasahuje stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem; přitom v některých případech uvedených v 83. bodě odůvodnění byla společnostem téměř automaticky poskytnuta nejnižší možná sazba v rámci rozmezí, jež určil stát. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým zajišťují naplňování průmyslové politiky vlády strategie papírenství na rok 2007, rozhodnutí 40 a článek 34 zákona o komerčních bankách (viz 74. až 81. bod odůvodnění). Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím (viz 312. bod odůvodnění). A konečně, Čína neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou (viz 68. až 70. a 84. až 86. bod odůvodnění). V případě úvěrů, jež poskytují banky spojené s vládní politikou či ve státním vlastnictví, tak Komise dospívá k závěru, že výrobci natíraného papíru získávají finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
iii) Výhoda
(91)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je jim poskytována výhoda podle čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek, byl tento srovnávací základ sestaven pomocí metody popsané v 96. až 102. bodě odůvodnění.
iv) Specifičnost
(92)
Čínská vláda byla požádána o informace jednak ke kritériím, jejichž splněním vzniká na subvenci nárok, jednak k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
-
důkaz specifičnosti subvence, jenž předložil žadatel,
-
zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu,
-
důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným odvětvím“ (rozhodnutí č. 40),
-
článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 (viz 79. bod odůvodnění), podle nějž komerční banky vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky; v tomto konkrétním případě tedy úvěrová činnost těchto bank probíhá v intencích pětiletky papírenského průmyslu,
-
zjištění (viz 81. bod odůvodnění), podle nichž čínský systém státního plánování nařizuje bankám, aby papírenský průmysl úvěrovaly, a podle nichž se u společností předpokládá velmi dobrý úvěrový rating, neboť splňují podmínky podle konkrétních strategických plánů.
(93)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně dostupné všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích či podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěry
(94)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování papírenského průmyslu pokládat za subvenci.
(95)
Tato subvence by měla být vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(96)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí daná společnost za poskytnutí vládní půjčky, a částkou, kterou by tato společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla získat na trhu.
(97)
Jak je vysvětleno výše, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupných údajů.
(98)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(99)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 68. až 72. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem zúčastněné strany tyto informace neposkytly. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je pokládáno za náležité uvažovat situaci, že je všem podnikům v Číně udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. V případě úvěrů v cizí měně uplatňuje Komise na standardní úvěrovou sazbu uvedenou v příslušných čínských úvěrových smlouvách (sazbu LIBOR) adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Nicméně vzhledem k celkově nedostatečné spolupráci čínské vlády při poskytování informací o bankách ve státním vlastnictví a při zjednávání přístupu k nim je v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení a s ohledem na všechny dostupné skutečnosti pokládáno za náležité použít úvěrový rating BB (v neinvestičním, spekulativním stupni).
(100)
Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že byl úrokový diferenciál v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(101)
Jak je vysvětleno v 73. bodě odůvodnění, odmítl jeden z vyvážejících výrobců předložit důležitou dohodu o restruktualizaci dluhu. Nebylo tak možno ověřit základní informace o úvěrech, jež jsou předmětem dohody, např. úrokovou sazbu, splatnost, splátkový harmonogram atd. Vyvážející výrobce ani neprokázal, že z předmětných úvěrů splatil jistinu. Při výpočtu výše výhody byly proto tyto úvěry posouzeny jako grant a byly rozpočítány na období šetření spolu s úrokem, jenž během tohoto období zůstal nezaplacen a jehož výpočet je uveden v 100. bodě odůvodnění.
(102)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 5,37 % a v případě společností ze skupiny Chenming 1,26 %.
4.2.2. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU
- Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
(103)
Společnostem, jež si úspěšně požádají o vydání osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, tento program umožňuje využít snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % oproti běžné sazbě, jež činí 25 %.
a) Právní základ
(104)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven jednak v článku 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (Enterprise Income Tax Law of the PRC) (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jednak ve Správních opatřeních k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie. Týká se jej i Oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985). Toto oznámení podrobněji upravuje realizaci tohoto programu.
b) Nárok na subvenci
(105)
Článek 10 správních opatření k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie, vyjmenovává seznam kritérií, jejichž splněním vzniká společnostem nárok na využití programu. Splňuje-li společnost veškeré podmínky článku 10, musí podat příslušným orgánům žádost postupem podle článku 11 zmíněných opatření.
c) Praktická realizace
(106)
Společnost, jež zamýšlí o účast v programu požádat, musí podat elektronickou cestou žádost u místního odboru pro vědu a technologie, který tuto žádost předběžně posoudí. Tento odbor následně společnost doporučí u útvaru pro vědu a technologie příslušné provincie. Před vydáním rozhodnutí o tom, že bude žadateli uděleno osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, je uvedený útvar oprávněn provést přímo v prostorách žadatele šetření.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(107)
Tohoto podpůrného programu se účastnili tři spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, jenž tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(108)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(109)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(110)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. V kapitole 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007) věnované „daňovým pobídkám“ totiž článek 25 stanoví, že „pobídky v oblasti daně z příjmů podniků poskytuje stát hlavním odvětvím a projektům, jež stát podporuje“. Komise má za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(111)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(112)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za posuzované období. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně vypočtené podle snížené preferenční sazby. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(113)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,22 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,58 %.
- Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
(114)
Tento program nabízí výhodu všem společnostem, jež jsou uznávanými realizátory výzkumných a vývojových projektů. Toto zařazení jim umožňuje u daně z příjmů právnických osob uplatnit 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
a) Právní základ
(115)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven i) v čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), dále ii) v článku 95 Prováděcího nařízení k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007, a iii) v Průvodci hlavními odvětvími (oznámení č. 6 z roku 2007).
b) Nárok na subvenci
(116)
Tento program nabízí výhodu společnostem, jež byly uznány za realizátory výzkumných a vývojových projektů. Podmínky pro účast v něm splňují pouze výzkumné a vývojové projekty společností, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu; tyto podmínky splňují dále projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií v rámci stávající rozvojové priority, který vydala Národní komise pro rozvoj a reformy.
c) Praktická realizace
(117)
Společnosti, jež zamýšlejí podat žádost o účast v programu, musí místnímu odboru pro vědu a technologie poskytnout podrobné údaje o daných výzkumných a vývojových projektech. Projekty schvaluje na základě posouzení žádosti daňový odbor. Částka, jež podléhá dani z příjmů právnických osob, se snižuje o 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(118)
Tohoto programu se účastnili spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, který tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(119)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(120)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(121)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(122)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(123)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje celková daňová povinnost vypočtená podle běžné daňové sazby, od níž se odečte daň skutečně zaplacená po 50 % odpočtu skutečných výdajů na výzkum a vývoj u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí 0,02 % u společností ze skupiny APP a 0,05 % u společností ze skupiny Chenming.
- Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
(125)
Program je určen podnikům se sídlem v Číně, které drží podíly v jiných tuzemských podnicích. V případě příjmů, jež jim plynou z určitých dividend vyplácených těmito tuzemskými podniky, mají tito podílníci nárok na osvobození od daně.
a) Právní základ
(126)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven v článku 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků a je blíže rozveden v článku 83 prováděcího předpisu k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007.
(b) Nárok na subvenci
(127)
Tento program poskytuje výhody všem společnostem se sídlem v Číně, které mají podíly v jiných podnicích se sídlem v Číně.
c) Praktická realizace
(128)
Společnosti mohou programu využít přímo při vyplňování daňového přiznání.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(129)
Spolupracující vyvážející výrobci ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami přílohy 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Tyto společnosti neodváděly z vykázaných částek daň z příjmů.
e) Závěry
(130)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(131)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace neposkytla. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(132)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních.
(133)
Vzhledem k tomu, že jsou všechny uvedené daňové programy podle kapitoly 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků vyhrazeny výlučně významným výrobním odvětvím a projektům, které stát podle článku 25 podporuje či stimuluje, jedná se rovněž v tomto případě o specifický program, neboť tento je vyhrazen pouze určitým podnikům a výrobním odvětvím, jež jsou klasifikovány jako podporované a k nimž patří např. výroba natíraného papíru. Komise má totiž za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podniků podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou v daném případě dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(134)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(135)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti (včetně daně z příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně), po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(136)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,34 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,21 %.
4.2.3. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
- Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
(137)
Tento program stanoví výhody v podobě osvobození dlouhodobých aktiv od DPH a jejich bezcelního dovozu, jichž mohou využít podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, které si u čínských orgánů opatří osvědčení o státem podporovaných projektech v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti investic, daní a cel.
a) Právní základ
(138)
Tento program se opírá o soubor právních předpisů, jmenovitě o i) Oběžník Státní rady č. 37/1997 o úpravě daňových schémat pro dovážené zařízení, ii) Sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, iii) Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a o iv) Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Nárok na subvenci
(139)
Nárok na subvenci mají pouze žadatelé z řad podniků se zahraničními investicemi a podniků domácích, jež si opatří osvědčení o státem podporovaných projektech.
c) Praktická realizace
(140)
Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů ve svém článku I.1 stanoví, že v případě projektů zahraničních investic, jež odpovídají „podporovaným projektům podle Katalogu výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a podle Katalogu prioritních výrobních odvětví pro účely zahraničních investic ve středozápadním regionu spojených s přenosem technologií, je od cla a DPH osvobozeno jednak zařízení určené k vlastnímu použití a dovezené v rámci celkové investice, jednak technologie, díly, součásti a náhradní díly dovezené spolu s tímto zařízením v souladu se smlouvou; toto neplatí pro komodity uvedené v Katalogu komodit dovážených v rámci projektů zahraničních investic, jež nejsou osvobozeny od daně“. Potvrzení vystavované podporovaným projektům zahraničních investic, v jejichž případě dosahuje celková investice alespoň 30 milionů USD, vydává Národní komise pro rozvoj a reformy. V případech, kdy je celková investice nižší než 30 milionů USD, vystavují potvrzení téhož druhu komise či odbory pro ekonomiku na úrovni provincie. Poté, co obdrží uvedené potvrzení o podporovaném projektu, předloží společnosti místním celním orgánům uvedená osvědčení a další doklady k žádosti, aby získaly nárok na osvobození dovezeného zařízení od cla a DPH.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(141)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(142)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(143)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(144)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky, které svou investiční činnost uskutečňují v rámci specifických kategorií podnikání, jejichž taxativní výčet podávají právní předpisy (tj. katalog výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a katalog prioritních výrobních odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj stát v současnosti podporuje). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(145)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(146)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(147)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 1,17 % a u společností ze skupiny Chenming 0,61 %.
- Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
(148)
Tento program stanoví výhody v podobě vracení DPH, jež podniky se zahraničními investicemi uhradí při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu.
a) Právní základ
(149)
Program se opírá o Oběžník státní daňové správy č. 171, 1999 ze dne 20. září 1999 o vyhlášení prozatímních opatření o navrácení daně daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky se zahraničními investicemi. Platnost programu pak ukončil Oběžník o ukončení politiky refundací daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu ze strany podniků se zahraničními investicemi [Caishui 2008, č. 176]. Druhý uvedený oběžník stanoví po ukončení programu k 1. lednu 2009 přechodné období.
b) Nárok na subvenci
(150)
Nárok na subvenci vzniká jen podnikům se zahraničními investicemi, jež nakupují zařízení vyrobené na domácím trhu.
c) Praktická realizace
(151)
Cílem programu je refundovat podnikům se zahraničními investicemi DPH zaplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Předpokladem je, že toto zařízení není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nepřekračuje celkový investiční limit pro podniky se zahraničními investicemi podle „Zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(152)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(153)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(154)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(155)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky určitého druhu (tj. podniky se zahraničními investicemi). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(156)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť subvence je poskytována v závislosti na používání zboží vyrobeného na domácím trhu na úkor zboží dovezeného.
(157)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(158)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k vrácení DPH uhrazeného při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(159)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 0,03 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,05 %.
- Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
(160)
Tento program vyjímá podniky se zahraničními investicemi z povinnosti hradit místní daně za údržbu města, výstavbu a příplatek na vzdělávání.
a) Právní základ
(161)
Program se opírá o Dočasný předpis Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Kuo-fa, (zveřejněno dne 8. února 1985, č. 19) a Předpis ministerstva financí k několika specifickým otázkám provádění Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Cchaj-šuej-c' (zveřejněno dne 22. března 1985, č. 69).
b) Nárok na subvenci
(162)
Nárok na subvenci vzniká pouze podnikům se zahraničními investicemi.
c) Praktická realizace
(163)
Podle Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města se základ daně za údržbu města a za výstavbu určí jako „výše daně z výrobku, DPH a daně z podnikatelské činnosti, kterou poplatníci daně skutečně zaplatí, a je hrazena současně s daní z výrobku, DPH a daní z podnikatelské činnosti“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Jak je vysvětleno v 347. a 348. bodě odůvodnění, daňové povinnosti v souvislosti s tímto programem platí od 1. prosince 2010 pro všechny společnosti působící v Číně.
e) Závěry
(165)
Proto a na základě informací do 30. listopadu 2010 je program nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(166)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, osvobozují od daňové povinnosti v případě daně za údržbu města a za výstavbu určité podniky (tj. podniky se zahraničními investicemi).
(167)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(168)
Vzhledem k informacím, které poskytla čínská vláda a příslušní spolupracující vyvážející výrobci, se však usuzuje, že se dotyčným stranám podařilo prokázat, že tento program již nepředstavuje žádnou výhodu pro dotyčné výrobce.
(169)
Jsou proto splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že v souvislosti s tímto programem nebudou uložena vyrovnávací opatření.
4.2.4. GRANTOVÉ PROGRAMY
(170)
U dvou z grantových programů uvedených v podnětu bylo zjištěno, že jich využívali spolupracující vyvážející výrobci; jednalo se o cenu za známou značku a o Zvláštní fondy pro podporu hospodářské a obchodní výměny se zahraničím a pro přilákání významných zahraničních investičních projektů do provincie Šan-tung. Ostatní programy, jejichž využití bylo v daném případě zjištěno, oznámili spolupracující vyvážející výrobci. Čínská vláda byla na existenci těchto programů upozorněna a byla požádána o nezbytné informace k nim. Podle jejího vyjádření nemohou být programy v podnětu neuvedené předmětem šetření, neboť to odporuje pravidlům WTO. Žádost Komise je podle ní tedy v rozporu s pravidly pro provádění důkazů a konzultací, jež upravuje Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda dále uvedla, že informace, jež Komise k těmto programům předložila, jsou obecné povahy a že by Komise i za předpokladu, že by programy předmětem šetření být mohly, měla čínské vládě zaslat novou, řádně zdůvodněnou žádost o podrobnosti k nově namítaným subvencím, jež by byly pro šetření relevantní.
(171)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že je běžným postupem Unie vyrozumívat orgány země, proti níž je vedeno šetření, o existenci dalších namítaných subvenčních programů, než o jakých hovoří podnět a jichž využívají spolupracující vyvážející výrobci, a tyto orgány požádat o příslušné informace a vysvětlení. Postup zvolený v daném případě je v souladu s příslušnými pravidly WTO. Komise čínskou vládu vyrozuměla o existenci těchto programů v okamžiku, kdy se o nich dozvěděla, a poskytla čínské vládě informace, jež od čínských spolupracujících vyvážejících výrobců obdržela. Čínské vládě současně poskytla příležitost ke konzultacím o těchto programech a čínská vláda této příležitosti využila. Byly tak v plném rozsahu dodrženy články 12.1, 13.1 a 13.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních i čl. 11 odst. 10 základního nařízení. Níže uvedená zjištění zohledňují informace, jež čínská vláda k příslušným programům poskytla.
i) Programy uvedené v podnětu
- Známé značky
a) Právní základ
(172)
Program je realizován na základě Sdělení provincie Šan-tung o rozpočtových prostředcích vyčleněných v roce 2008 na zvláštní cenu za rozvoj vývozních značek [Lucaiqizhi (2008) č. 75]. Na základě programu jsou společnostem poskytovány granty, jejichž účelem je podpořit vývozní značky a zvýšit tržní podíl známých značek.
b) Nárok na subvenci
(173)
Cenu mohou získat pouze podniky, jež vyvážejí známé značky a jsou usazeny v provincii Šan-tung. K doložení kritérií pro vznik nároku na cenu nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(174)
Cílem programu je odměnit podniky, jež jsou uznávanými vývozci známých značek a jsou usazeny v provincii Šan-tung, a podpořit tak jejich rozvoj a konkurenceschopnost. Žádost o účast v programu nemusí podnik podávat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(175)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(176)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(177)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(178)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky, jež vyvážejí známé značky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(179)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(180)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(181)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
a) Právní základ
(182)
Oficiálním dokumentem, který je tomuto programu věnován, je Oznámení lidové vlády města Šou-kuang o vyznamenání podniků za zásluhy v roce 2008 (Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008). Tento program zřízený dne 9. února 2008 vyznamenává podniky, jež v roce 2008 dosáhly vynikajících výsledků.
b) Nárok na subvenci
(183)
Do programu se mohou zapojit společnosti, jež byly uznány jako „podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či jako „podniky se zásluhami o zahraniční obchod“ a jež vykazují pozoruhodné výsledky v zahraničním obchodu či dokázaly přilákat významné zahraniční investice. Čínská vláda k této strategii ani k vymezení „podniku se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podniku se zásluhami o zahraniční obchod“ nepředložila žádný právní ani správní předpis.
c) Praktická realizace
(184)
Přidělování prostředků z fondů „podnikům se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podnikům se zásluhami o zahraniční obchod“ je věcí lidové vlády města Šou-kuang.
(185)
Podle údajů čínské vlády nemusí podnik o účast v programu žádat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(186)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(187)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(188)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(189)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic a podniky se zásluhami o zahraniční obchod. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(190)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(191)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(192)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než0,01 %).
ii) Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci
- Pomoc v antidumpingovém řízení
a) Právní základ
(193)
Oficiálním dokumentem, jenž je tomuto programu věnován, jsou Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření (Rules for the Implementation of the Support Policy for Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent). Podle tvrzení čínské vlády byl tento program ukončen v roce 2008, nebylo však doloženo relevantní vyhlášení právního předpisu.
b) Nárok na subvenci
(194)
Subvenci uděluje finanční odbor příslušného regionu či provincie s cílem usnadnit dané společnosti účast v antidumpingovém šetření, které pro ní vedou USA. K získání nároku na subvenci musí být společnost registrována v provincii Šan-tung (s výjimkou města Čching-tao) a postupovat v souladu s pokyny, jež vydávají ministerstvo obchodu a orgány dané provincie.
c) Praktická realizace
(195)
Program je specifický pro určitý region (platí pouze v provincii Šan-tung, avšak s výjimkou jejího největšího města Čhing-tao) a kritéria způsobilosti pro účast v něm nejsou objektivně stanovena právním předpisem.
(196)
Podle příslušného právního předpisu je ve prospěch žadatele hrazeno 40 % nákladů na právní poradenství.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(197)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(198)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(199)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti.
(200)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(201)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(202)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
a) Právní základ
(203)
Realizace programu se řídila Stanoviskem k urychlení rozvoje odvětví využívajících špičkových technologií (zkušební realizace) (Shoufa [2005] č. 37) (Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37), jež vydala obecní samospráva města Šou-kuang. Podle údajů čínské vlády se program opírá o konkrétní právní rámec, avšak nepředložila jeho znění.
b) Nárok na subvenci
(204)
V případě tohoto programu se jedná o subvenci, jež je poskytována ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků. K doložení kritérií vzniku nároku na subvenci nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(205)
Podle údajů čínské vlády se jedná o grantový program na místní úrovni, jenž má podporovat výzkum a vývoj, úspory energie a ochranu životního prostředí. Postup podávání žádosti o účast v programu není upraven. Regionální vláda vydává nepravidelná sdělení, jimiž vyvážející výrobce informuje o tom, že jim byl udělen grant v určité výši.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(206)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(207)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(208)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(209)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(210)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(211)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny Chenming 0,59 %.
- Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
a) Právní základ
(213)
Realizace programu se řídí Dočasnými opatřeními k posílení práce na ochraně práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou a dále Správními předpisy o Fondu na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou.
b) Nárok na subvenci
(214)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež získaly osvědčení o zápisu v rejstříku autorských práv k programovému vybavení počítačů, osvědčení o zápisu v rejstříku topografie integrovaných obvodů a jež nově vytvořily výrobky známých značek.
c) Praktická realizace
(215)
K získání grantu na podání žádosti o registraci patentu či obchodní známky musí daná společnost vyplnit formulář žádosti o udělení ceny za známou značku na úrovni města Su-čou či nadřazeného územního celku a předložit jej odboru pro vědu a technologie uvedené průmyslové zóny. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(216)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce. Komise však poznamenává, že jí k tomuto výrobci nebyla předložena žádná relevantní dokumentace, neboť jí nebyla dodána ani žádost o účast v programu, ani rozhodnutí o udělení ceny.
e) Závěry
(217)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(218)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(219)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(220)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(221)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(222)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(223)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP méně než 0,01 %.
- Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
a) Právní základ
(224)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Program upravuje finanční pomoc společnostem v průmyslové zóně ve městě Su-čou a podle údajů čínské vlády je jeho cílem jednak urychlit reformu a modernizaci této zóny, jednak podpořit kvalitnější vědecký výzkum, kterým se podniky v této průmyslové zóně zabývají.
b) Nárok na subvenci
(225)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež splňují požadavky řady plánů a mají zpracovány příslušné vědeckovýzkumné projekty. Čínská vláda předložila popis programu, avšak nepředložila znění příslušných plánů.
c) Praktická realizace
(226)
Pomoc v rámci tohoto programu získávají společnosti, jež v průmyslové zóně investují a žádají o granty na specifické druhy opatření (výzkum a vývoj, pomoc při vývoji nových výrobků, správa práv duševního vlastnictví, rozvoj trhů v zámoří, koordinace projektů s vládou, veřejné služby v oblasti technologií). Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(227)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(228)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(229)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(230)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní či správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(231)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(232)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(233)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(234)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,03 %.
- Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
a) Právní základ
(235)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Podle údajů čínské vlády je program realizován v souladu se Stanoviskem průmyslové zóny ve městě Su-čou k podpoře hladkého, stabilního a rychlého hospodářského růstu a jeho cílem je urychlit strukturální růst průmyslu a zahraničního obchodu.
b) Nárok na subvenci
(236)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou. Pro účast v něm nestanovily čínské orgány jednoznačná kritéria, avšak k získání grantu musí podniky usazené v průmyslové zóně dosáhnout v roce 2009 ve srovnání s rokem předchozím lepší vývozní výkonnosti.
c) Praktická realizace
(237)
Přestože podniky nemusí podle čínské vlády o účast v programu žádat, předložil příslušný spolupracující vyvážející výrobce formulář žádosti průmyslové zóny ve městě Su-čou o příspěvek z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií. Podle údajů čínské vlády je program vázán na vývozní výkonnost podniků tím způsobem, že je podnikům vyplácena předem stanovená částka v RMB za každý dolar, o který se zvýší objem a hodnota jejich vývozu. Tato pobídka znějící na RMB se dále rozlišuje podle druhu výrobků a modelů. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(238)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(239)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(240)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(241)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(242)
Program je navíc po právní stránce vázán na vývozní výkonnost, a je proto podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení pokládán za specifický a napadnutelný. Grant je spojen s vývozní výkonností a jeho výše je podle této výkonnosti určována, neboť výhoda, kterou jeho příjemci získávají, je odvozena od zvýšení objemu a hodnoty vývozu v meziročním srovnání.
(243)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(244)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z vývozu, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence byla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti.
(245)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,05 %.
- Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci, jež však nebyly předmětem posouzení
(246)
Spolupracující vyvážející výrobci uvedli rovněž následující režimy a programy vázané na úspory energie a ochranu životního prostředí:
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
(247)
Vzhledem k tomu, že je s uvedenými programy spojeno jen málo výhod, nepovažovala Komise za nutné podrobit tyto programy šetření.
4.2.5. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
i) Programy uvedené v podnětu, jež byly předmětem posouzení
- Poskytování práv na využití půdy
a) Právní základ a nárok na subvenci
(248)
Podle údajů v podnětu poskytla čínská vláda spolupracujícím vývozcům užívací práva k pozemkům za cenu nižší než přiměřenou. V reakci na toto tvrzení předložila čínská vláda Zákon o správě půdy a Předpis č. 39 ze dne 28. září 2007 o přidělování práv užívání ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů. Čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje ke skutečným cenám za práva užívání k pozemkům, srovnávací základ pro minimální ceny půdy, o nichž tvrdí, že existují, ke způsobu hodnocení těchto srovnávacích základů, ani k metodice, kterou se stát řídí při vyvlastňování půdy.
b) Praktická realizace
(249)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze půdu prodávat, lze však přidělovat práva užívání k ní; státní orgány tak činí na základě veřejných soutěží, cenových nabídek či aukcí.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
(d) Závěry
(251)
Poskytování užívacích práv k pozemkům čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 260. až 262. bodě odůvodnění, neexistuje v Číně fungující trh s půdou; jak ukázalo použití externího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za užívací práva k pozemkům zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.
(252)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
(253)
Důkazy o specifičnosti subvence, jež předložili žadatelé.
(254)
Zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že články 7 až 11 uvedeného plánu stanoví pro strukturu odvětví konkrétní pravidla, neboť uvádějí, které kategorie papírenské výroby mají být v tom kterém zeměpisném regionu země realizovány.
(255)
Důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným výrobním odvětvím“ (rozhodnutí č. 40).
(256)
Zjištění (viz 260. až 262. bod odůvodnění), že v Číně neexistuje fungující trh s půdou.
(257)
Zjištění na základě údajů spolupracujících vyvážejících výrobců, jež byla potvrzena v současně probíhajícím antidumpingovém šetření, o tom, že byla těmto výrobcům přidělena půda vzhledem k jejich projektům v oblasti papírenství (8).
(258)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda s Komisí během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně k dispozici všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(259)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(260)
Z výše uvedeného by měl být vyvozen závěr, že pokud jde o užívací práva k půdě, neřídí se situace v Číně tržními pravidly. Podle všeho se totiž zdá, že v Číně nejsou k dispozici žádné údaje ze soukromého sektoru, jež by mohly sloužit jako srovnávací základ. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání externí základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala a nenavrhla žádný externí základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti pokládala za vhodné použít k jeho stanovení údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) (dále jen „Tchaj-wan“).
(261)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Všichni tito výrobci jsou usazeni na východě Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích v okolí Šanghaje, jež se vyznačují vysokou hustotou obyvatel. Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, se vypočte s přihlédnutím k rozdílu mezi částkou, kterou jednotlivé společnosti za užívací práva k pozemkům zaplatily, a částkou, kterou by musely zaplatit za běžných podmínek při zohlednění tchaj-wanského srovnávacího základu.
(262)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o depreciaci měny ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny byla vypočtena na základě míry inflace na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2009 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná životnost užívacích práv k pozemkům určeným k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(263)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností skupiny APP 2,81 % a v případě společností skupiny Chenming 0,69 %.
(ii) Programy uvedené v podnětu, jež nebyly předmětem posouzení
- Poskytování elektřiny
(264)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
- Poskytování chemikálií na výrobu papíru
(265)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
4.3. PŘIPOMÍNKY STRAN TÝKAJÍCÍ SE SUBVENCOVÁNÍ
4.3.1. ÚVOD
(266)
Čínská vláda, dvě skupiny spolupracujících vyvážejících výrobců (APP a Chenming) a žadatel z Unie předložili své připomínky k poskytnutí konečných informací.
(267)
Žadatel z Unie podpořil zjištění Komise.
(268)
Čínská vláda a skupiny APP a Chenming zjištění Komise zpochybnily. Vzhledem k tomu, že argumenty již byly v plném rozsahu řešeny v rámci poskytnutí konečných informací, nejsou v tomto nařízení znovu uváděny.
4.3.2. TVRZENÍ O DVOJÍ NÁPRAVĚ
(269)
Čínská vláda tvrdila, že návrh vyrovnávacích opatření svým rozsahem představuje dvojí nápravu. Bylo konstatováno, že v Unii se v rámci antidumpingových šetření vůči Číně určuje běžná hodnota podle údajů získaných od výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. V takových případech by tudíž vyrovnávací cla představovala dvojí nápravu ve stejné záležitosti, jelikož antidumpingová cla prakticky kompenzují případné subvence údajně poskytované čínským společnostem.
(270)
Skupina APP tvrdila, že pokud běžná hodnota vychází z prodeje na domácím trhu ve srovnatelné zemi, zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a použití nesubvencované běžné hodnoty se projeví zvýšením cla o výši subvence, a tudíž budou tyto subvence započítány dvakrát.
(271)
Čínská vláda uvedla, že stejnými údajnými zkresleními se již zabývalo souběžné antidumpingové řízení. Čínská vláda rovněž uvedla, že praxe Komise je v rozporu s právem Unie a WTO a že by Komise měla buď zastavit řízení o vyrovnávacím clu, nebo spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v souběžném antidumpingovém řízení přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Čínská vláda rovněž uvedla, že nepřijímá tvrzení Komise, že nedochází k dvojímu započítání na základě rozpětí újmy, které je nižší než dumpingové rozpětí. A konečně, čínská vláda namítla, že na základě zjištění odvolacího orgánu WTA ve sporu US - ČLR DS379 (9) týkajících se dvojí nápravy, by toto řízení mělo být zastaveno.
(272)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba poznamenat, že dvojí náprava nehraje v tomto řízení žádnou úlohu. Ať již současné uložení antidumpingových a vyrovnávacích cel v případě netržního hospodářství může či nemůže vést k možné „dvojí náhradě“, k této situaci by mohlo z povahy věci dojít pouze v případě kumulace dumpingového rozpětí a výše subvence, tzn. pokud celková úroveň obou dvou druhů cla přesahuje vyšší z částek dumpingového rozpětí a subvence. Tak tomu ovšem, jak bude vysvětleno níže, v tomto případě není.
(273)
Především je třeba připomenout, že Unie při ukládání antidumpingových a vyrovnávacích cel na stejný výrobek uplatňuje pravidlo nižšího cla. Jinými slovy, v rámci šetření Unie Komise zjistí úroveň dumpingu, subvencí a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Úroveň cel nemůže být nikdy vyšší než rozpětí újmy, přičemž v tomto případě je rozpětí újmy stejné v obou řízeních. V souběžném antidumpingovém řízení Komise zjistila dumpingové rozpětí, které je mnohem vyšší než rozpětí újmy. V souladu s pravidlem nižšího cla Komise navrhla zavedení opatření, která jsou založena na rozpětí újmy (viz nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (10). Rozpětí subvence zjištěné v rámci tohoto antisubvenčního šetření tudíž ve srovnání s dumpingovým rozpětím neposkytne výrobnímu odvětví Unie žádnou dodatečnou ochranu, neboť maximální výše antidumpingového cla již bude omezena rozpětím újmy. Proto v těchto dvou souběžných řízeních nedochází k žádnému překrývání ani kumulaci cel, a tudíž i za předpokladu, že existuje možnost dvojí nápravy, jak je popsáno v 269. bodě odůvodnění, nemůže ze zákona vyplývat žádný požadavek upravit výši dumpingu podle výše subvence. Rozdíl mezi rozpětími dumpingu a újmy zjištěnými v rámci antidumpingových řízení byl skutečně mnohem vyšší než výše subvencí zjištěná v tomto šetření. Rovněž je třeba zdůraznit, že pokud jde o skutečné složení cel, která je nutno uhradit, Komise v praxi nejprve uloží clo ve výši, jež vyplývá z šetření, které se týká vyrovnávacího cla. Pokud zůstane rozdíl mezi výše uvedenou úrovní cla a rozpětím újmy, může být tento rozdíl pokryt clem vyplývajícím z antidumpingového šetření. To však neznamená, že dochází k dvojímu započítání, jelikož celková úroveň cel by mohla být zdůvodněná již výsledkem samotného antidumpingového šetření.
(274)
Za druhé je třeba poznamenat, že opravné prostředky navržené čínskou vládou nejsou právně přípustné, neboť i) šetření prokázalo existenci vyrovnávacích subvencí, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a bylo shledáno, že zavedení dotyčných opatření bylo v zájmu Unie, takže toto řízení nelze ukončit, ii) ne všechny čínské strany požádaly v souběžném antidumpingovém řízení o zacházení jako v tržním hospodářství, iii) zacházení jako v tržním hospodářství nelze automaticky přiznat stranám, které o ně nepožádaly a iv) u těch stran, jejichž žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta, došlo k zamítnutí z důvodu závažných nedostatků zjištěných s ohledem na kritéria 1, 2 a 3 čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení.
4.3.3. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEPŘÍZNIVÝCH ZÁVĚRŮ
(275)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise protiprávně použila nepříznivé závěry v důsledku nedostatečné spolupráce. V této souvislosti se čínská vláda odvolává na čl. 28 odst. 6 základního nařízení, který mimo jiné uvádí, že pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje jen částečně, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval. Podle čínské vlády je uplatnění nepříznivých závěrů v rozporu s čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jakož i přílohy II antidumpingové dohody WTO.
(276)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že toto chápání čl. 28 odst. 6 základního nařízení čínskou vládou je neopodstatněné. Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry v tom smyslu, že by záměrně zvolila méně příznivý výsledek pro dotyčné vývozce, ani se nesnažila uplatnit sankční možnost, co se týče existence subvencí nebo výše vyrovnávacích cel. Komise, jakožto orgán provádějící šetření, požádala čínskou vládu, aby v přiměřené lhůtě předložila soubor příslušných informací. Čínská vláda však neposkytla informace považované za nezbytné pro šetření (například kopie plánů, informace o bankách, posouzení, jež banky prováděly při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ocenění práv k užívání pozemků). Za těchto okolností byla Komise nucena použít článek 28 základního nařízení o dostupných údajích umožňujících dospět k reprezentativnímu zjištění. Je vhodné zdůraznit, že to neproběhlo formou uplatnění sankčních zjištění vůči čínské vládě. Jako příklad se uvádí, že Komise neodmítla informace o právech k užívání pozemků, nýbrž že čínská vláda naopak nepředložila všechny požadované informace o oceňování těchto práv. Stejně tak Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry, pokud jde o preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, nýbrž si musela vyhledat chybějící informace, které se týkají plánů, úlohy bank a úvěrové politiky uplatňované bankami vůči spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, jelikož tyto informace čínská vláda prostě neposkytla. Komise tedy použila veškeré informace předložené čínskou vládou. Pokud předložené informace nebyly dostatečné nebo nebyly shledány průkaznými, Komise je musela doplnit dalšími důležitými údaji, aby mohla dospět ke svým zjištěním. V některých případech nelze vyloučit, že výsledek byl pro čínskou vládu méně příznivý, než kdyby plně spolupracovala, avšak toto nebylo záměrem Komise.
(277)
Přístup Komise v tomto případě lze porovnat se způsobem, jakým pojetí „nepříznivých závěrů“ podle odstavce 7 přílohy V Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních využívají panely WTO. Například panel EC-Aircraft uplatnil nepříznivé závěry při dvou příležitostech v souvislosti se španělským programem výzkumu a vývoje „PROFIT“ v případech, kdy Unie poskytla nedostatečné údaje. Co se týče jak výše finanční částky, tak otázky faktické specifičnosti, panel nezohlednil důkazy předložené Unií a své závěry nahradil řešením navrženým žadatelem (USA) (11). V tomto šetření tomu tak nebylo, jelikož nedošlo k tomu, že by Komise nezohlednila jakékoli údaje předložené čínskou vládou a jednoduše nahradila řešení navržené žadatelem, nýbrž použila celý souhrn informací, které měla k dispozici, aby dospěla k závěru. S ohledem na tyto skutečnosti se konstatuje, že výše uvedená tvrzení musela být odmítnuta.
(278)
Jelikož Komise nepoužila nepříznivé závěry ve vztahu k čínské vládě nebo kterémukoli vývozci, tvrzení, že uplatnění nepříznivých závěrů vůči vládě je v rozporu s právem WTO, postrádá jakýkoli účel.
(279)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, jelikož není podloženo skutečnými fakty. O článku 28 a o tom, na jaké případy se může uplatnit, Komise informovala čínskou vládu v prvním dopise, který čínská vláda obdržela při zahájení tohoto řízení, jakož i v posledním dopise, který čínská vláda obdržela před inspekcí na místě. Kromě toho byla čínská vláda upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce vysvětlené v 59. bodě odůvodnění.
(280)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že ji Komise nikdy nepožádala, aby zajistila setkání s představiteli státem vlastněných bank.
(281)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požádala o přímé zapojení čínské vlády při sjednávání schůzek s bankami, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Za tímto účelem byl také čínské vládě předán seznam bank, které takové úvěry poskytly. Čínská vláda byla rovněž požádána, aby zajistila účast představitelů bank spojených s vládní politikou a představitelů dalších finančních institucí při inspekci na místě na čínském úřadu vlády za účelem zodpovězení otázek týkajících se části dotazníku určené pro tyto strany. Čínská vláda na žádnou z výše uvedených žádostí nikdy nezareagovala.
(282)
Čínská vláda tvrdila, že použití nepříznivých závěrů je v tomto případě neodůvodněné, jelikož podle svých nejlepších schopností poskytla informace, které měla k dispozici. Čínská vláda uvedla, že banky jsou v tomto řízení třetími stranami, a nikoli zúčastněnými stranami, které jsou vymezeny v čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a proto nejsou povinny spolupracovat. Bylo rovněž konstatováno, že Komise jednala svévolně a v rozporu s pravidly WTO, jelikož čínská vláda předložila dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami a právech k užívání pozemků.
(283)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise nepříznivé závěry vůči čínské vládě neuplatnila. Kromě toho, jak je uvedeno v 276. bodě odůvodnění, Komise použila veškeré informace, které čínská vláda poskytla, ale jelikož chyběly podstatné informace, musela údaje doplnit o další dostupné zdroje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(284)
Pokud jde o tvrzení o zúčastněných stranách, je třeba připomenout, že čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně stanoví, že za zúčastněné strany lze považovat i jiné domácí nebo zahraniční strany než ty, které jsou v něm uvedeny. Pokud jde o toto řízení, Komise si na základě podnětu vyžádala informace o poskytování preferenčních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Tyto informace navíc přímo souvisejí s bankami, jejichž většinovým vlastníkem je stát. Čínská vláda i oba spolupracující vyvážející výrobci o tom byli informováni. Skutečnost, že prostě nebyly předloženy dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami, donutila Komisi uchýlit se k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
4.3.4. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEJSPOLEHLIVĚJŠÍCH DOSTUPNÝCH INFORMACÍ
(285)
Skupina APP tvrdila, že Komise nemůže vyřadit informace, které nejsou ve všech ohledech dokonalé, pokud zúčastněná strana, která tyto informace poskytla, nicméně jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Skupina APP také tvrdila že i v případech, kdy některá zúčastněná strana nespolupracovala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, musí Komise při použití jí dostupných údajů brát v úvahu všechny odůvodněné skutečnosti předložené zúčastněnou stranou, ačkoli tyto skutečnosti nemusejí představovat úplné informace vyžadované od dotyčné zúčastněné strany. Komise je proto nucena jak podle základního nařízení, tak podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních tyto informace neopomíjet.
(286)
Čínská vláda uvedla, že uchýlit se k použití dostupných údajů není přípustné, pokud zúčastněný člen nebo zúčastněná strana prokázali, že jednali podle svého nejlepšího vědomí a svědomí a poskytli informace, které bylo možno ověřit, byly předány vhodným způsobem, takže je lze použít při šetření, byly předloženy včas a na takovém nosiči dat nebo v takovém počítačovém jazyce, jak o to orgány provádějící šetření požádaly.
(287)
V tomto případě tomu tak nebylo. V této souvislosti je třeba připomenout, že se Komise, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení a čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože čínská vláda a vyvážející výrobci navzdory opakovaným žádostem neposkytli informace, které byly považovány za nezbytné pro šetření. Komise se totiž skutečně musela snažit vyřešit základní problém, s nímž se jakožto orgán provádějící šetření setkala, tzn. skutečnost, že čínská vláda odepřela přístup k aktuálním informacím o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření. Stejně tak spolupracující vyvážející výrobci neposkytli informace o úvěrech, jež jim poskytly čínské banky. Způsob, jakým čínská vláda a vyvážející výrobci spolupracovali, proto nesplňuje normy stanovené odvolacím orgánem WTO ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Spojené státy - Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska), jenž dospěl k závěru, že se od zúčastněných stran požaduje „vysoká“ úroveň spolupráce a že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“ (12). Komise nechápe, proč čínská vláda a vyvážející výrobce nemohli předložit nebo zařídit přdložení chybějící údajů, přičemž čínská vláda ani vyvážející výrobci neposkytli žádné věrohodné vysvětlení. Čínská vláda rovněž uvedla, že nebyly splněny podmínky k tomu, aby se Komise uchýlila k použití nejspolehlivějších dostupných informací, a že čínská vláda možná neposkytla určité informace prostě proto, že tyto informace neexistují, nejsou už relevantní nebo jsou nedostupné a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(288)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že jak bylo jasně prokázáno v oddíle Subvencování, bylo použití dostupných údajů jedinou možností, kterou Komise jakožto orgán provádějící šetření měla, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Co se týče druhu požadovaných informací, je třeba připomenout, že Komise požádala o informace, které existovaly (například informace o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření), a od zahájení řízení při mnoha příležitostech nabízela čínské vládě možnost tyto informace poskytnout.
(289)
Dále je třeba zdůraznit, že jakožto orgán provádějící šetření musela Komise vyšetřovat tvrzení, která byla uvedena v podnětu a pro něž existovaly dostatečné důkazy umožňující zahájit šetření (například o použití pětiletých plánů a průmyslové politiky pro preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, o úloze bank jakožto veřejnoprávních subjektů, o existenci přímých nebo nepřímých daní a grantových programů), a tak byla čínská vláda jakožto zúčastněná strana požádána, aby poskytla veškeré informace, které považuje za nezbytné. Čínská vláda však zaujala jiný přístup, který v podstatě znamenal, že sama sebe postavila do role subjektu, který nahrazuje orgán provádějící šetření. Čínská vláda skutečně chtěla sama posuzovat, co je relevantní, a předkládat pouze dokumenty, jež považuje za důležité, aniž by orgánu provádějícímu šetření povolila tyto záležitosti přezkoumat. Dokonalým příkladem, který to dokládá, je přístup čínské vlády k otázce státem vlastněných bank (viz 282. bod odůvodnění).
Čínská vláda tvrdila, že tyto banky jsou „třetími stranami“, avšak žadatel předložil dostatečné důkazy o tom, že jsou „veřejnoprávními subjekty“, takže Komise byla oprávněna žádat, aby čínská vláda poskytla požadované informace o jejich činnosti. V reakci na to čínská vláda sama rozhodla, že tyto banky nejsou veřejnoprávními subjekty, a odmítla o nich poskytnout jakékoliv informace. Toto rozhodnutí však náleží orgánu provádějícímu šetření, tj. Komisi, a nikoli čínské vládě. Takové chování zcela jednoznačně není v souladu s výše uvedenou judikaturou WTO, která stanoví, že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“. Je obtížné pochopit, jak se to srovnává se závěrem odvolacího orgánu ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, že „…spolupráce je proces, který znamená společné pracovní úsilí stran za účelem dosažení společného cíle“ (13). Je třeba rovněž poznamenat, že Komise poskytla každé zúčastněné straně na předložení požadovaných informací dostatek času a prováděla šetření v souladu s přílohou VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
(290)
Čínská vláda namítala, že požadované plány jsou objemné, protože obsahují 282 000 stran, a proto jejich překlad představuje neúměrnou mimořádnou zátěž. Tvrdila rovněž, že neví o plánech uvedených v nezávislých překladech a že v rámci řízení v USA národní pětileté plány neposkytla.
(291)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Rozsah plánů zmíněných v 65. bodě odůvodnění, které čínská vláda přeložila v čínštině, činil méně než 300 stran. Tvrzení o 282 000 stran není potvrzeno tím, co čínská vláda oficiálně předložila. Toto tvrzení je nicméně znepokojivé, protože může ukazovat na ještě mnohem podrobnější vládní zásahy, než jaké byly zjištěny v rámci tohoto šetření a souběžného antidumpingového šetření. Pokud jde o plány v nezávislých překladech, je třeba poznamenat, že Komise takovou dokumentaci obdržela od jiných zúčastněných stran, přičemž pro účely tohoto šetření byly tyto přeložené plány použity v tom rozsahu, v jakém je Komise obdržela. Závěrem je třeba objasnit, že Komise nechtěla tvrdit, že čínská vláda předložila plány pro účely řízení v USA. V 66. bodě odůvodnění se pouze uvádí, že podle všeho existují přeložené informace tohoto druhu.
4.3.5. TVRZENÍ O POUŽITÍ INFORMACÍ, KTERÉ NEJSOU VE VŠECH OHLEDECH DOKONALÉ
(292)
Čínská vláda tvrdila, že Komise před použitím nejspolehlivějších dostupných informací musí provést analýzu, jak to vyžaduje čl. 28 odst. 3 základního nařízení, a vyslovit závěr, zda jsou splněny zvláštní podmínky stanovené v uvedeném odstavci.
(293)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se Komise uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení, protože zvláštní podmínky stanovené v čl. 28 odst. 3 nebyly splněny. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda buď předložila informace, které byly nedostatečné, nebo v mnoha případech požadované informace ani neposkytla. Je nutno připomenout, že informace o plánech buď nebyly poskytnuty vůbec nebo byly poskytnuty jen částečně, informace o úloze bank byly neúplné nebo nepřesvědčivé, hodnocení úvěrového rizika bankami při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nebylo předloženo, ocenění práv k užívání pozemků nebylo předloženo a řada právních dokumentů týkajících se některých daňových a grantových programů rovněž nebyla poskytnuta. Vzhledem k nedostatkům nebo neexistenci informací nebyla Komise schopna některé předložené informace ověřit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, vzhledem k tomu, že za těchto okolností nelze mít za to, že čínská vláda jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, a vzhledem k neúměrným obtížím ztěžujícím snahu Komise dospět k přiměřeně správným závěrům, byla Komise nucena uchýlit se k použití dostupných údajů.
(294)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise měla jako nejspolehlivější dostupné informace použít informace, které již poskytla čínská vláda.
(295)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise použila celý souhrn informací poskytnutých zúčastněnými stranami (včetně veškerých informací předložených čínskou vládou) a vyhledaných z veřejně dostupných zdrojů, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(296)
V souvislosti s úvěry bylo konstatováno, že v případě neexistence informací od konkrétních bank za účelem vyhodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů se měla Komise uchýlit k vysvětlením poskytnutým Čínskou lidovou bankou (PBOC) a Čínskou bankovní regulační komisí (CBRC), jakož i k výročním zprávám komerčních bank.
(297)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že banky, ačkoli o to byly výslovně požádány, potřebné údaje neposkytly. Informace poskytnuté Čínskou lidovou bankou a Čínskou bankovní regulační komisí byly pouze velmi obecné povahy a v žádném případě přímo nesouvisely s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda zařadila do spisu několik výročních zpráv komerčních bank (z nichž některé byly pouze v čínštině) a tvrdila, že komerční banky o své podnikatelské činnosti rozhodují samy v souladu s právními předpisy, bez jakýchkoli zásahů jakékoli organizace nebo osoby. Jedná se však o prosté výroky, které neumožňují ověřit, zda a jak banky hodnotily úvěrové riziko při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, a je nutno je porovnat s konkrétními případy, jež se vyskytly při šetřeních, kdy firmy zcela jasně získaly úvěry, aniž proběhlo jakékoli zřejmé ohodnocení jejich úvěrového rizika.
(298)
Pokud jde o práva k užívání pozemků, bylo konstatováno, že Komise měla použít údaje předložené čínskou vládou, které podle čínské vlády prokazují existenci fungujícího trhu. Bylo uvedeno, že informace požadované Komisí o minimálních cenách práv k užívání pozemků byly velmi rozsáhlé a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(299)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že bez informací o ocenění práv k užívání pozemků nelze dospět k jakémukoli závěru, pokud jde o existenci fungujícího trhu s pozemky v Číně, který odráží síly nabídky a poptávky. Rovněž je třeba poznamenat, že Komise dala čínské vládě dostatek času, aby poskytla tyto informace za oblasti, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu jediný údaj. V každém případě Komise dodržela přílohu VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
4.3.6. TVRZENÍ O DEFINICI VEŘEJNOPRÁVNÍCH SUBJEKTŮ
(300)
Čínská vláda tvrdila, že státní vlastnictví není přiměřeným kritériem pro zjištění, zda je určitá banka nebo subjekt provozující veřejnou službu veřejnoprávním subjektem, a že by k takové analýze měla Komise používat pravidla Unie pro státní podpory. Čínská vláda rovněž žádala, aby na základě zjištění odvolacího orgánu WTO ve sporu US - ČLR DS379 týkajících se definice veřejnoprávního subjektu bylo toto řízení zastaveno.
(301)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise v 90. bodě odůvodnění vysvětlila definici veřejnoprávního subjektu. Tato definice je v souladu s příslušnou judikaturou WTO týkající se antisubvenčních řízení, včetně výše zmíněné zprávy odvolacího orgánu. Není tudíž nutné se odchylovat od obecně přijímaného pojetí a používat jiný srovnávací základ (tj. pravidla Unie pro státní podporu), který se vztahuje na velmi odlišné odvětví práva. Je třeba si uvědomit, že právní úprava státní podpory se uplatňuje ve zcela jiných souvislostech, tj. nikoli za účelem regulace mezinárodního obchodu se zbožím, nýbrž jako doplněk ke společnému trhu. A konečně požadavek, aby bylo toto řízení zastaveno, nemá žádné právní ani věcné opodstatnění.
4.3.7. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
(302)
Čínská vláda v souvislosti s preferenčním úvěrováním výrobců natíraného papíru uvedla, že Komise neposkytla dostatečné důkazy o specifickém subvencování, jak to vyžaduje čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Bylo namítnuto, že analýza Komise nesplnila svůj úkol potvrdit de jure specifičnost údajné subvence.
(303)
Dva spolupracující vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že úvěry poskytnuté čínskými státními bankami nejsou specifické.
(304)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že specifičnost byla zjištěna na základě celkového souhrnu informací obsažených ve spisu včetně informací poskytnutých čínskou vládou, jejichž přehled je uveden v 92. bodě odůvodnění. Tyto informace potvrzují existenci specifičnosti de jure v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(305)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komisi se nepodařilo subvencování průkazně doložit v souladu s čl. 2 odst. 4 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 5 základního nařízení, jelikož důkazy, které Komise použila, nelze považovat za skutečné důkazy, protože nejsou potvrzující, objektivní a ověřitelné, a tedy důvěryhodné.
(306)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že skutečnosti popsané v 92. bodě odůvodnění průkazně dokládají specifičnost (tzn. že byly poskytnuty specifické subvence prostřednictvím odvětvového průmyslového plánu, papírenský průmysl se považuje za podporované odvětví, je potvrzena úloha komerčních bank a čínského státního plánovacího systému, jakož i vysoký úvěrový rating firem, jelikož splňují kritéria pro uplatnění konkrétních politických plánů). Tyto informace jsou potvrzující, protože jsou jasné, objektivní a přesvědčivé. Pocházejí z různých zdrojů a byly poskytnuty zúčastněnými stranami nebo vyhledány mezi veřejně dostupnými údaji.
(307)
Pokud jde o Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, čínská vláda tvrdila, že papírenskému průmyslu neposkytuje specifické subvence ani preferenční zacházení. Cílem ustanovení tohoto plánu, že finanční instituce nesmějí poskytovat úvěry na jakýkoli projekt, který není v souladu s jeho regulací, je podle čínské vlády pouze pozastavit projekty, které způsobily vážné znečištění.
(308)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že formulace použité v Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, jak je podrobně vysvětleno v 77. bodě odůvodnění, nenechávají nikoho na pochybách o existenci specifických subvencí a preferenčního zacházení pro papírenský průmysl. Tvrzení, že podrobná pravidla týkající se finančních institucí existují pouze z důvodů ochrany životního prostředí, není skutečným zněním příslušných textů potvrzeno.
(309)
V souvislosti s politickými plány, jakož i průvodními dokumenty, například integračním projektem a směrným indexem, čínská vláda znovu zopakovala, že podle čínského zákona o legislativě nejsou jako takové právně závazné. Čínská vláda prý spíše potřebovala právně závazný prováděcí akt. Byla rovněž vznesena námitka, že plány jsou příliš obecné, než aby mohly sloužit jako podklad pro určení specifičnosti, a pouhá skutečnost, že papírenský průmysl je podporovaným odvětvím, nedokazuje, že čínská vláda výslovně omezuje přístup k subvencím jen na určité podniky.
(310)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo, že plány jsou právně závazné z důvodů uvedených v 78. bodě odůvodnění. Šetření rovněž prokázalo, že přiznání statutu „podporovaného odvětví“ papírenskému průmyslu s sebou přináší zvláštní výhody pro příslušné podniky.
(311)
O poskytování úvěrů čínská vláda tvrdila, že z analýzy výročních zpráv čínských bank, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, nevyplývá, že byly úvěry poskytnuty na základě politických plánů.
(312)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je uvedeno výše, výroční zprávy bank neposkytují konkrétní informace o poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Ve skutečnosti jsou výroční zprávy všeobecnými dokumenty, které neposkytují žádné informace o tom, jak čínské banky poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ani o způsobu, jakým banky hodnotily úvěrové riziko u spolupracujících vyvážejících výrobců. Tyto informace byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (14), ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (15), ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že kapitálové náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady různých vstupů (včetně kapitálu a půdy) (16), ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (17) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (18), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
(313)
V souvislosti s výše uvedeným sdělením o úvěrovém ratingu čínská vláda tvrdila, že jediné sdělení o úvěrovém ratingu nelze považovat za průkazné doložení specifičnosti. Čínská vláda se domnívá, že pokud se u většiny nebo dokonce u všech úvěrů poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcům neukáže, že průmyslová politika umožnila, aby tito výrobci měli během období šetření vyšší úvěrový rating, nemůže Komise podmínky jednoho konkrétního případu vztahovat na všechna úvěrová rozhodnutí.
(314)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V tomto ohledu je třeba připomenout, že sdělení o úvěrovém ratingu zmíněné v 81. bodě odůvodnění vytváří přímou souvislost mezi příznivými vyhlídkami spolupracujícího vyvážejícího výrobce do budoucna a existencí plánů papírenské politiky a plněním jejich cílů. Při formulování svých závěrů kladla Komise značný důraz na tento dokument spolu s Koncepcí rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, protože - jak je popsáno výše- další informace požadované v této souvislosti, například hodnocení rizik u úvěrů, nebyly přes opakované žádosti poskytnuty.
(315)
Čínská vláda rovněž argumentovala, že Komise při analýze tvrzení o preferenčních úvěrech nevzala v úvahu oběžník PBOC o zlepšení správy zvláštních úvěrů YINFA [1999] č. 228. Podle čínské vlády výše uvedený oběžník potvrzuje, že preferenční úvěrování nebo zvláštní úvěry byly odstraněny.
(316)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že jak je vysvětleno v 87. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že existují novější oběžníky PBOC než oběžník z roku 1999, přičemž tyto oběžníky jednoznačně zmiňují existenci preferenčních úvěrů a dalších úvěrů určených Státní radou. Argumenty čínské vlády o zrušení preferenčního úvěrování a zvláštních úvěrů nejsou tudíž podloženy fakty o skutečných případech. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba poznamenat, že oběžník z roku 1999 uvádí, že banky, které jsou zcela ve vlastnictví státu, musí aktivně komunikovat s orgány odpovědnými za příslušná odvětví, aby získaly jejich pochopení a podporu. To je další výrok, který potvrzuje kontrolu státních orgánů nad bankami, které jsou zcela ve vlastnictví státu.
(317)
V souvislosti s důkazy specifičnosti předloženými žadatelem byl vznesen argument, že se jedná pouze o odkazy na zjištění z různých šetření v USA, v rámci kterých byla specifičnost potvrzena mimo jiné odkazem na pětileté plány.
(318)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, použila Komise všechny podstatné informace, jež měla k dispozici. Veřejně dostupné informace uvedené v podnětu, ačkoli odkazují na zjištění jiných orgánů provádějících šetření, byly tudíž považovány za podstatné a jejich použití bylo vhodné.
(319)
V souvislosti s rozhodnutím Státní rady č. 40 a směrným indexem byl vznesen argument, že výslovně nedefinují výrobu bezdřevého natíraného papíru jako podporované odvětví nebo podporované projekty. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výraz „podporované projekty“ zahrnuje v Číně širokou škálu hospodářských činností pokrývajících různá odvětví.
(320)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že rozhodnutí č. 40 a směrný index definují papírenský průmysl, do něhož výroba bezdřevého natíraného papíru patří, jako podporované odvětví nebo podporované projekty. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci 26 odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem „papírenský průmysl“, například pro účely rozhodnutí č. 40 a směrného indexu.
(321)
V souvislosti se zákonem o komerčních bankách čínská vláda tvrdila, že článek 34 je obecné povahy a že v souladu s článkem 41 téhož zákona nejsou komerční banky povinny poskytovat úvěry na základě průmyslové politiky.
(322)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že znění článku 34 dává poskytování úvěrů komerčními bankami do přímé souvislosti s průmyslovou politikou státu. Nelze je tudíž považovat za ustanovení obecné a nepovinné povahy. Pokud jde o článek 41 uvedeného zákona, je třeba poznamenat, že tento článek hovoří o pravomoci komerčních bank poskytovat úvěry, avšak nestanoví podmínky, jež budou muset banky brát v úvahu při přijímání úvěrových rozhodnutí.
(323)
Skupina APP tvrdila, že poskytla Komisi dostatečné informace a dokumenty, které prokazují, že skupina APP byla ratingovou agenturou Moody v letech 2007 a 2008 hodnocena známkou A-1, a proto nebylo správné, že Komise tento rating nezohlednila a použila známku BB od agentury Bloomberg.
(324)
Ratingové zprávy předložené skupinou APP Komise pečlivě analyzovala. Tyto ratingové zprávy dávají slibný výhled papírenského průmyslu do budoucna do souvislosti s vyhlášením Koncepce rozvoje papírenského průmyslu. Informace obsažené v těchto dokumentech proto vlastně potvrzují zjištění Komise, že současný finanční stav vývozce byl zjištěn ve zkresleném tržním prostředí, a tudíž nebylo možné vycházet z této míry úvěruschopnosti čínských vývozců uznat za bernou minci. Toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(325)
Skupina APP rovněž tvrdila, že interní zprávy o finančním řízení zmíněné v tomto bodě v připomínkách APP k poskytnutí obecných informací jsou „mnohem uspokojivější než údaje, z nichž se momentálně vychází“.
(326)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Údaje vypočtené v těchto zprávách vycházejí z finanční situace společnosti dosažené ve zkresleném tržním prostředí, které je samozřejmě ovlivněno preferenčním úvěrováním, jehož existenci Komise zjistila. Jedná se tedy o uzavřený kruh, tzn. že společnost obdrží preferenční úvěr, který má příznivý vliv na její finanční ukazatele, jež mají následně příznivý vliv na podmínky budoucích úvěrů.
(327)
Skupina APP tvrdila, že metodika použitá Komisí při stanovení srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR je nesprávná a že Komise započítala přirážku k sazbě LIBOR dvakrát, čímž zvýšila referenční úrokovou sazbu.
(328)
Toto tvrzení je nutno odmítnout. Komise nezapočítala přirážky k sazbě LIBOR dvakrát. Jak je vysvětleno v poskytnutí konečných informací, při zjišťování srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR s lhůtou splatnosti delší než 1 rok Komise k příslušné jednoleté sazbě LIBOR přičetla rozdíl mezi firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti 1 roku a firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti n let, kde n je počet let představující dobu, pro kterou byla „dlouhodobá sazba LIBOR v USD“ vypočtena (tj. dva roky, tři roky, …, patnáct let). Je třeba zdůraznit, že tento rozdíl, jak je popsán výše, se připočítával k „čisté“ jednoleté sazbě LIBOR (tzn. nikoli k sazbě zvýšené o x základních bodů, jak tvrdila skupina APP).
4.3.8. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO PODNIKY, KTERÉ JSOU UZNÁNY, ŽE VYUŽÍVAJÍ NEJNOVĚJŠÍ A ŠPIČKOVÉ TECHNOLOGIE
(329)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Uvedla, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků je obecný právní předpis, který se vztahuje na celé čínské hospodářství, a nikoli jen na výrobce bezdřevého natíraného papíru.
(330)
Čínská vláda také tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená, že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(331)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků omezuje přístup k tomuto programu pouze na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie „podporovaných“, tzn. na určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, Komise dospěla k závěru, že odvětví výroby natíraného papíru do této kategorie patří, a proto jsou výhody v rámci tohoto programu specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení mimo jiné uvádějí, že výrobky musí spadat do rozmezí uvedeného v popisu odvětví využívajících nejnovější a špičkové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a že podniky musí neustále provádět výzkum a vývoj za účelem získání nových vědeckotechnických poznatků, inovativně uplatňovat nové poznatky nebo výrazně zdokonalovat technologie či výrobky. Tyto podmínky jako celek nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(332)
Skupina APP se dotázala, zda by se výše napadnutelných subvencí vyplývajících z těchto programů neměla vypočítávat spíše na základě daňového přiznání a platby za rok 2008 namísto za rok 2009 (období šetření). Skupina tvrdila, že tyto dva programy souvisejí s daní z příjmů, která se v Číně obvykle v plné výši platí a vyrovnává v kalendářním roce následujícím po zdaňovacím období. Proto bylo o dani z příjmů za rok 2009 nebo o jakémkoli preferenčním zacházení přiznaném za uvedený rok rozhodnuto teprve v roce 2010.
(333)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Skutečná výše získaných výhod byla potvrzena a ověřena na základě daňového přiznání za rok 2009, a proto se jedná o výhody týkající se prodeje a příjmů vytvořených v roce 2009, tj. v období šetření.
4.3.9. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO VÝZKUM A VÝVOJ
(334)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Rovněž uvedla, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(335)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, u nichž je prokázáno, že provádějí určitý druh výzkumných a vývojových projektů, tzn. pro určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, jedná se o společnosti, které patří do odvětví, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu, a projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií, tedy například i v rámci výroby natíraného papíru, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení, jež předložili spolupracující vyvážející výrobci, jsou obecná a neprůhledná, a tudíž je nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.10. OSVOBOZENÍ OD DANĚ DIVIDEND VYPLÁCENÝCH MEZI ZPŮSOBILÝMI TUZEMSKÝMI PODNIKY
(336)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Bylo namítnuto, že osvobození dividend od daně není subvencí ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož osvobození dividend od daně není svou povahou subvencí a příslušné čínské předpisy mají objasnit daňový základ, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(337)
Skupina APP tvrdila, že tento program není specifický, jelikož je obecně a jednotně uplatňován v celé Číně na základě objektivního kritéria, kterým je zdroj příjmů z dividend. Tvrdila také, že tento program nepředstavuje subvenci.
(338)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba upozornit, že příjmy z dividend od tuzemských podniků jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob odváděné tuzemskými podniky. Především je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, tj. tuzemské podniky, které dostávají dividendy od jiných tuzemských podniků, a kromě toho také pro důležitá průmyslová odvětví a projekty podporované státem, jako je například i výroba natíraného papíru, tj. pro konkrétní podmnožinu podniků v Číně. Proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Za druhé, jedná se o daňovou pobídku, která vede k tomu, že v souladu s definicí subvence uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení stát nevybere určitý příjem. Pokud jde o tvrzení, že cílem této pobídky je zabránit dvojímu zdanění, je třeba poznamenat, že ačkoli Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uznává, že členové WTO nejsou omezeni v přijímání opatření, jež mají zamezit dvojímu zdanění (viz Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, příloha I, poznámka pod čarou č. 59), toto ustanovení je tzv. „afirmativní námitkou“ a nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy, jež by dokládaly tvrzení, že například dividendám od tuzemských podniků je z důvodu právních závazků, jež ČLR přijala v rámci příslušných dvoustranných dohod o dvojím zdanění uzavřených se třetími zeměmi, přiznáno jiné zacházení než dividendám od podniků se sídlem mimo Čínu.
(339)
Bylo rovněž konstatováno, že tento program je zcela bezvýznamný pro podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, avšak z definice tohoto programu vyplývá, že se vztahuje na všechny tuzemské společnosti. Čínská vláda rovněž uvedla, že čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví, že stanovení obecně platných daňových sazeb se za specifickou subvenci nepovažuje. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(340)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že právní předpisy, které vytyčují tento program, spadají pod kapitolu 4 „Zvýhodněné daňové režimy“ zákona o daních z příjmů podniků, která předpokládá zvláštní daňové pobídky pro významná odvětví a projekty podporované státem. Jak je vysvětleno výše, výhody v rámci tohoto programu jsou za těchto podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Pokud jde o tvrzení o čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, je třeba poznamenat, že tento program se nevztahuje na stanovení obecně platné daňové sazby, nýbrž na existenci osvobození určitého druhu příjmů od daně, které vyplývá z příslušnosti k určitému druhu společností.
4.3.11. OSVOBOZENÍ DOVÁŽENÉHO ZAŘÍZENÍ OD DPH A CLA
(341)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Byla vznesena námitka, že konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem nejsou specifické, protože zahrnují široké rozpětí hospodářských činností pokrývajících různá odvětví. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(342)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investují do určitých obchodních kategorií taxativně vymezených zákonem (tj. prostřednictvím katalogu, který slouží jako vodítko pro zahraniční investice do jednotlivých odvětví, a katalogu klíčových průmyslových odvětví, produktů a technologií, jejichž rozvoj stát v současné době podporuje). Skutečnost, že způsobilost je omezena na určité obchodní kategorie, potvrzuje, že tento program není běžně k dispozici pro široká hospodářská odvětví, a proto výhody, které z něho vyplývají, jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(343)
Skupina APP tvrdila, že doba odepisování použitá Komisí pro výpočet výhody vyplývající z tohoto programu, která připadá na období šetření, není správná a že měla Komise použít dobu odepisování uváděnou společnostmi ze skupiny APP. Podle skupiny APP je tato metodika v rozporu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení.
(344)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Doba odepisování uváděná skupinou APP je určena pro účetní a finanční účely. Jiní spolupracující vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie vykázali odlišné doby odepisování. Komise proto v souladu se svou obvyklou praxí a s čl. 7 odst. 3 základního nařízení použila pro účely tohoto výpočtu jako životnost stroje dobu patnácti let, která se v dotyčném odvětví považuje za „běžnou“ dobu odepisování.
4.3.12. VRACENÍ DPH V PŘÍPADĚ ZAŘÍZENÍ VYROBENÉHO NA DOMÁCÍM TRHU
(345)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Tvrdila rovněž, že vysvětlila kritéria způsobilosti pro tento program, a tudíž není žádný důvod k tomu, aby Komise použila pouze dostupné údaje.
(346)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že účast v tomto programu je vyhrazena pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují určitý druh zařízení vyrobených v tuzemsku, tj. pro určitou podmnožinu podniků v Číně, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.13. OSVOBOZENÍ PODNIKŮ SE ZAHRANIČNÍMI INVESTICEMI OD DANÍ ZA ÚDRŽBU MĚSTA, VÝSTAVBU A OD PŘÍPLATKŮ NA VZDĚLÁVÁNÍ
(347)
Jak APP, tak Chenming tvrdily, že se podle Oznámení o sjednocení daní za údržbu města a výstavbu a příplatků za vzdělávání vztahujících se na domácí podniky, podniky se zahraničními investicemi a fyzické osoby vydaného Státní radou Číny dne 18. října 2010 a použitelného ode dne 1. prosince 2010 výše uvedená daň a příplatky nyní vztahují na všechny podniky a fyzické osoby v Číně bez jakékoli výjimky. Podle těchto tvrzení již není tento program subvencí napadnutelný.
(348)
Tato tvrzení byla analyzována na základě předložené dokumentace a podkladů, které strany poskytly. Čínská vláda byla požádána o potvrzení výše uvedených informací. Čínská vláda, která je účastníkem řízení a orgánem, který v rámci tohoto programu subvenci poskytuje, Komisi sdělila, že byl tento program ukončen a nebyl nahrazen žádnými jinými pobídkami souvisejícími s toutéž daňovou povinností. Na základě informací od spolupracujících vyvážejících výrobců se konstatuje, že obě uvedené skupiny prokázaly, že již nevyužívají subvencí v rámci tohoto programu. V tomto ohledu se připomíná, že v souladu s článkem 15 základního nařízení se žádná opatření nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Vzhledem k výše uvedenému a na základě spisu se usuzuje, že subvence v rámci tohoto programu již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Zjištění uvedená ve 160. až 169. bodě odůvodnění byla proto odpovídajícím zpsobem upravena.
4.3.14. ZNÁMÉ ZNAČKY A ZVLÁŠTNÍ FONDY PRO PŘILÁKÁNÍ ZAHRANIČNÍCH INVESTIČNÍCH PROJEKTŮ
(349)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Čínská vláda tvrdila, že poskytla dostatečné informace o těchto programech a že neexistuje žádný zákon ani nařízení, které se jich týkají.
(350)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tyto programy byly shledány specifickými a napadnutelnými na základě informací předložených čínskou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože nebyly předloženy žádné právní předpisy jako takové. Skutečnost, že - jak tvrdila čínská vláda - nejsou pro tyto programy přijaty žádné právní předpisy, potvrzuje mimo jakoukoli pochybnost, že objektivní kritéria ani podmínky stanovené zákonem upravujícím tyto programy prostě neexistují. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Zdá se, že při absenci jakýchkoli kritérií či podmínek má vláda široký prostor pro vlastní uvážení, a tudíž se má za to, že přístup k subvencím je omezen jen na určité podniky.
4.3.15. SUBVENCE Z FONDU PRŮMYSLOVÉHO ROZVOJE V OBLASTI ŠPIČKOVÝCH TECHNOLOGIÍ A CENA PRŮMYSLOVÉ ZÓNY VE MĚSTĚ SU-ČOU ZA ZACHOVÁNÍ HOSPODÁŘSKÉHO RŮSTU
(351)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož průmyslové zóny nejsou vymezenými zeměpisnými oblastmi.
(352)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že průmyslová zóna ve městě Su-čou je jednoznačně dílčí hospodářskou a správní jednotkou v rámci výsostného území ČLR, a tedy vymezenou zeměpisnou oblastí podle čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba rovněž poznamenat, že i kdyby skutečná fakta zjištěná v rámci šetření nepotvrdila výše uvedené skutečnosti, může se v průmyslové zóně, jak vyplývá již z její samotné definice, nacházet pouze podmnožina ze všech podniků na území dané země nebo v působnosti orgánu poskytujícího subvence, a v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních by se tudíž subvence poskytnuté průmyslovou zónou považovaly za specifické.
4.3.16. POSKYTOVÁNÍ PRÁV NA VYUŽITÍ PŮDY
(353)
Co se týče práv k užívání pozemků, čínská vláda tvrdila, že je protiprávní použít vnější srovnávací základ spočívající v odkazu na čl. 14 písm. d) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV). Bylo namítnuto, že právo Unie a WTO omezuje použití vnějších srovnávacích základů na velmi výjimečné okolnosti, což znamená, že je lze použít pouze tehdy, když jsou ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty zkreslené v důsledku rozhodující úlohy vlády jakožto poskytovatele dotyčného zboží nebo služby. Podle čínské vlády Komise neprokázala, že ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty jsou zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele.
(354)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Především je třeba poznamenat, že pravidla WTO, jak potvrdil odvolací orgán WTO ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (DS257) a příslušný panel WTO ve věci US - China countervailing duties (USA - Vyrovnávací cla uvalená na Čínu) (DS379), nezakazují použití vnějších srovnávacích základů. Za druhé, Komise ve svém přístupu plně zohlednila zvláštní podmínky, které požaduje judikatura WTO v případech, kdy se Komise uchyluje k použití vnějších srovnávacích základů. Jak bylo prokázáno v 248. až 259. bodě odůvodnění, půda je v Číně majetkem státu a vláda poskytuje pozemky soukromým subjektům na základě nájemních smluv. Čínské orgány navíc regulují poskytování a přidělování pozemků podnikům, a to i na sekundárních trzích, a přidělování pozemků podnikům se řídí přísnými pravidly, přičemž každý druh změny přidělení pozemků, jako je například převod smlouvy o udělení práv k užívání pozemků z jednoho podniku na jiný, musí být schválen státem a potvrzen novou smlouvou o udělení práv k užívání pozemků mezi nabyvatelem a příslušným státním orgánem. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se konstatuje, že čínská vláda má rozhodující úlohu v udělování práv k užívání pozemků a že jakékoli ceny uplatňované na čínském trhu soukromými subjekty (pokud vůbec existují - v rámci tohoto šetření totiž nebyly žádné takové ceny předloženy) jsou nutně zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele a jeho monopolního postavení regulátora transakcí s pozemky. V důsledku toho by finanční příspěvek čínské vlády prakticky určoval úroveň případných cen uplatňovaných soukromými subjekty.
(355)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zvolení Tchaj-wanu jako vnějšího srovnávacího základu znamená, že Komise nepoužila vnější srovnávací základ, který se vztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně nebo na ně odkazuje či s nimi souvisí. Bylo namítnuto, že použití tchajwanského základu pro vyrovnání rozdílů v poměrných výhodách jednotlivých zemí je výslovně zakázáno pravidly WTO.
(356)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise považuje Tchaj-wan (19) za vhodný vnější srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) prostorovou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Ťiang-su a Šan-tung jsou navíc považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR (20). Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Nejnovější údaje navíc naznačují, že ČLR i Tchaj-wan mají podobné míry růstu reálného HDP (21). Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanu) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech dostupných důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(357)
Na základě celkového souhrnu výše uvedených informací se má za to, že zvolený srovnávací základ je v souladu s požadavky rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (odst. 103), které konstatovalo, že „zvolený srovnávací základ se musí nicméně vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje, jak to vyžaduje čl. 14 písm. d)“. Celkový souhrn podmínek na Tchaj-wanu se skutečně vztahuje k převažujícím podmínkám na trhu v dotyčných dvou čínských provinciích. Pozemky jsou k dispozici v oblastech s podobně hustým osídlením, prostorová blízkost oblastí zajišťuje, že kvalita pozemků je podobná, zatímco skutečnost, že Tchaj-wan a dotyčné dvě čínské provincie mají stejný jazyk a kulturu, vývozně orientované hospodářství a významná odvětví zpracovatelského průmyslu, potvrzuje, že cena, prodejnost a další podmínky nákupu nebo prodeje pozemků jsou úzce spjaty.
(358)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že informace, jež měla Komise k dispozici, byly dostatečné k závěru, že v Číně existuje trh s pozemky.
(359)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Na základě informací, které měla Komise k dispozici, nebylo možné dospět k závěru, že v Číně existuje funkční trh s pozemky. Z právních předpisů, jež čínská vláda poskytla Komisi, je zřejmé, že veškerá půda v ČLR patří státu a pozemky jsou poskytovány pouze na základě nájemních smluv. Čínské úřady mají plně pod kontrolou nabídku a přidělování pozemků podnikům, a to včetně transakcí na sekundárním trhu. Navzdory příslušným žádostem Komise nebyly předloženy žádné důkazy, že v oblasti udělování práv k užívání pozemků existuje nějaký tržní mechanismus. Situace je podrobně vysvětlena v 354. bodě odůvodnění, který se týká podobných tvrzení čínské vlády.
(360)
Skupina APP uvedla, že by se jako srovnávací základ měly použít současné čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků nebo případně dnešní ceny půdy v indickém státě Maháráštra. Skupina Chenming rovněž navrhla jako srovnávací základ indický stát Maháráštra.
(361)
Jak již bylo popsáno v 359. bodě odůvodnění, funkční trh s pozemky v Číně neexistuje. Proto není vhodné používat jako srovnávací základ dnešní čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků. Ve svých tvrzeních, že jako srovnávací základ by se mohly použít ceny pozemků ve státě Maháráštra, vycházeli vyvážející výrobci ze srovnání indického státu Maháráštra, pokud jde o HDP na obyvatele a hustotu osídlení v době pořízení práv k užívání pozemků. Jak je vysvětleno výše, Komise je toho názoru, že HDP na obyvatele a hustota obyvatelstva nemohou být jedinými rozhodujícími faktory při výběru země nebo oblasti za účelem jejího použití jako vnějšího srovnávacího základu. V každém případě, metodika navržená spolupracujícími vyvážejícími výrobci není v souladu s jejich tvrzeními. V období šetření činila v Bombaji, hlavním městě a zdaleka nejrozvinutější oblasti státu Maháráštra, úroveň příjmů na jednoho obyvatele 2 675 USD, což je ve skutečnosti méně než čínský celostátní průměr 3 529 USD (22), nemluvě o HDP na obyvatele ve vysoce rozvinutých provinciích Šan-tung a Ťiang-su (5 255 USD respektive 6 550 USD). Co se týče hustoty osídlení, ani ta není sama o sobě rozhodujícím faktorem, ale pro pořádek uvádíme, že ve státě Maháráštra připadá 314 obyvatel na 1 km2, zatímco v Ťiang-su je to 736 obyvatel na 1 km2 a v Šan-tungu 600 obyvatel na 1 km2, což znamená, že tyto hodnoty nejsou na stejné úrovni. Další faktory, jako je nedostatek prostorové blízkosti a společných charakteristik mezi Indií a Čínou, navíc vedou k závěru, že srovnávací základ v podobě státu Maháráštra se nevztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně ani na ně neodkazuje a nesouvisí s nimi. Z důvodů vysvětlených v 356. bodě odůvodnění trvá Komise na svém názoru, že ceny pozemků na Tchaj-wanu jsou jako vnější srovnávací zaklad mnohem vhodnější.
(362)
Skupina APP tvrdila, že některá práva k užívání pozemků, jež Komise vzala v úvahu při výpočtu výhody vyplývající z tohoto programu, již nemá skupina APP v držení. Skupina APP dále tvrdila, že na základě informací z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu došla k jiné průměrné ceně pozemků za metr čtvereční a že Komise nevyvinula žádnou snahu hledat reprezentativní nabídky průmyslových pozemků.
(363)
Pokud jde o celkovou rozlohu pozemků, které skupina APP využívala, Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Takto opravený údaj se odrazil ve výpočtu subvence. Pokud jde o informace získané z Tchaj-wanu, oznamuje se, že toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ačkoli tato strana nenavrhovala použít tuto cenu pro výpočet vhodného srovnávacího základu, je třeba zdůraznit následující skutečnosti. Komise použila, co se týče cen pozemků na Tchaj-wanu, informace dostupné ve spise a metoda, kterou došla ke srovnávací ceně byla stranám sdělena a vysvětlena v oznámení týkajícím se případu ze dne 11. února 2011. Na druhé straně údaje, které předložila skupina APP, se týkají pouze února 2011, tj. jiného období, než bylo použito ve výpočtu Komise, a také se zdá, že se jedná pouze o příklady určitých údajů vztahujících se pouze k některým oblastem Tchaj-wanu. Komise se také nemůže vyjádřit k výpočtu srovnávacího základu, který provedla skupina APP, jelikož APP neposkytla žádné podrobnosti o metodě výpočtu a nezdůvodnila, proč by její výpočet měl lépe odrážet ceny pozemků na Tchaj-wanu.
(364)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že jakákoli subvence v podobě udělení práva k užívání pozemku za nižší než přiměřenou odměnu nebude specifická.
(365)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v konečném informačním dokumentu, čínská vláda poskytla v souvislosti s tímto programem nedostatečné informace, které musely být ve spisu doplněny o další informace a údaje. Na tomto základě se tudíž dospělo k uvedeným zjištěním, která jsou vysvětlena a rozebrána v 253. až 258. bodě odůvodnění.
4.3.17. OSTATNÍ
(366)
Skupina APP tvrdila, že úroková sazba použitá Komisí k přepočtu nominální hodnoty subvence na hodnotu v období šetření není správná.
(367)
Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Při výpočtu subvence byla použita úroková sazba navržená skupinou APP. Tato změna se již odráží v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence u jednotlivých dotyčných programů.
(368)
Skupina APP tvrdila, že výše subvence musí být vyjádřena jako procento jimi uváděné ceny CIF, a ne jako procento z obratu a že Komise by pro výpočet rozpětí subvence měla použít tuto metodu.
(369)
Předložené argumenty byly analyzovány v souladu s dokumentací a podklady, které příslušná strana poskytla. Je třeba poznamenat, že s výjimkou jednoho ze subvenčních programů, jež byly shledány jako napadnutelné, nebylo u žádného jiného programu konstatováno, že je závislý na vývozní výkonnosti a poskytovaný podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Proto byla výše subvence přepočtena na celkový obrat z prodeje společností skupiny APP v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, který zní: „Pokud se subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že celková výše subvence se přiměřeně přepočte na množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo vyvezeny“. Jelikož není tato subvence spojena s výrobou žádného konkrétního výrobku ani s vývozem, je nejvhodnějším ukazatelem celkový obrat z prodeje, kterého daná společnost dosáhla. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příslušný obrat byl stanoven na základě, jenž zajišťuje, že odráží co nejvěrněji prodejní hodnotu výrobku, který prodává společnost, jež je příjemcem. Tato změna je již zohledněna v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence pro jednotlivé dotčené programy. Jakákoli jiná navrhovaná metoda výpočtu napadnutelných subvencí by byla v rozporu s příslušnými ustanoveními základního nařízení (články 7 a 15) a s úředním postupem Komise při jejích antisubvenčních řízeních, kterým vybírá vhodného čitatele/jmenovatele pro přepočet výše napadnutelných subvencí.
Uvedená strana se rovněž odvolávala na část obecných zásad (23) týkající se výpočtu subvencí na jednotku jako na základ pro své tvrzení. Nicméně ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny výše, nebyl výpočet na jednotku považován za vhodný přístup pro tento případ. Navrhovaná metodika se skutečně nepokládá za reprezentativní, neboť směšuje obrat a počet vyrobených jednotek, pouze co se týče dotčeného výrobku, a nezohledňuje počet jiných vyrobených výrobků. Nebyly předloženy ani ověřeny žádné informace o celkovém počtu vyrobených jednotek všech výrobků podle jednotlivých společností a subvence nebyly v žádném případě poskytovány na základě množství. Co se týče cen CIF, je na místě připomenout, že údaje ze spisu naznačují, že se tyto ceny liší jak mezi různými typy výrobků, tak v rámci jednoho typu. Dotčené subvence každopádně nesouvisí s typem výrobku. Komise navíc stanovila výši subvencí v ČLR a přepočetla ji tak, že vydělila výši celkové subvence výší obratu zaznamenaného v Číně, s ohledem na zvláštní situaci příslušných spolupracujících čínských vyvážejících výrobců. Tím je zajištěno použití ověřené výše subvencí a nejvhodnějšího obratu. A konečně se připomíná, že vzhledem k praktickým okolnostem tohoto řízení, tj. uvalení antidumpingových a antisubvenčních cel na úrovni rozpětí újmy, se usuzuje, že to nemá absolutně žádný dopad na postavení APP, bez ohledu na to, jaká metoda pro přepočet napadnutelných subvencí a vyrovnávacího cla se použije.
4.4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(370)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Antisubvenční rozpětí
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Z informací z podnětu a od spolupracujících čínských vyvážejících výrobců je patrné, že v ČLR existují i další známí výrobci dotčeného výrobku. Nicméně s ohledem na skutečnost, že uvedený objem vývozu byl shledán vyšším než údaj o dovozu získaný z Eurostatu, byla úroveň spolupráce považována za vysokou. V zájmu účelnosti opatření bylo tedy pokládáno za vhodné stanovit výši subvence v případě nespolupracujících vyvážejících vývozců na nejvyšší úrovni subvencování, jež byla zjištěna u spolupracujících vyvážejících výrobců, tj. na úrovni 12,04 %.
5. VÝROBCI V UNII
5.1. VÝROBCI V UNII
(372)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek čtrnáct známých výrobců a někteří další velmi malí výrobci v Unii. Odhaduje se, že údaj poskytnutý sdružením CEPIFINE představuje 98 % výroby výrobců v Unii. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii během období šetření činila asi 5 270 000 tun. Výrobci v Unii tvořící celkovou výrobu Unie představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení.
(373)
Výroba bezdřevého natíraného papíru je energeticky a kapitálově náročná. Z tohoto důvodu se uplatňují úspory z rozsahu, které vysvětlují koncentraci výroby do několika velkých společností, doplněných o menší výrobce, kteří se zaměřují na zeměpisně blízké trhy. Většinu trhu Unie pokrývá pět podobně velkých výrobců s výrobními závody po celé Evropě. Velká část bezdřevého natíraného papíru představuje výrobek komoditního typu, s nímž se obchoduje hlavně prostřednictvím obchodníků a velkoobchodníků s papírem. Tyto distribuční kanály se vyznačují vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek.
(374)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení by podle této strany nemělo výrobní odvětví Unie, které podalo podnět, v tomto řízení dostatečně silnou pozici. Vzhledem k závěrům uvedeným ve 22. a 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou dva různé výrobky, muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(375)
Čínská vláda poznamenala, že jeden z reprezentativních výrobců byl údajně ve spojení s čínskou společností, a proto by měl být z definice výrobního odvětví Unie vyloučen. Šetření však ukázalo, že výrobky vyráběné zmíněnou čínskou společností nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah proto neměl žádný dopad na analýzu újmy ani na zahrnutí tohoto výrobce v Unii do výrobního odvětví Unie, tak jak bylo vymezeno.
6. ÚJMA
6.1. SPOTŘEBA V UNII
(376)
Spotřeba byla stanovena na základě těchto údajů:
-
údaje Eurostatu o dovozu ze třetích zemí, náležitě upravené na základě informací poskytnutých výrobci Unie o výrobcích, na které se nevztahuje toto řízení. Šetřením bylo na základě předložených dokladů zjištěno, že tyto předpoklady byly přiměřené a oprávněné,
-
ověřená výše celkového objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR na trh Unie, jelikož bylo zjištěno, že vykázaný objem vývozu je vyšší než údaje o dovozu získané z Eurostatu,
-
celkový prodej všech výrobců v Unii na trhu Unie zjištěný na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(377)
Na tomto základě byla celková spotřeba v Unii zjištěna takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
Spotřeba v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Tuny
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník, upravené údaje Eurostatu a ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(378)
Celkově spotřeba v Unii v posuzovaném období klesla o 14 %. Bylo zjištěno, že spotřeba nejprve mezi lety 2006 a 2007 vzrostla o 4 %, načež mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla o 18 %. Snížení spotřeby v roce 2008 a v období šetření bylo způsobeno nižší poptávkou, zejména v první polovině roku 2009 v důsledku hospodářského útlumu.
6.1.1. DOVOZ DO UNIE Z ČLR
(379)
Jak je uvedeno ve 376. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ověřená výše celkového objemu prodeje dotčeného výrobku uskutečněného spolupracujícími vyvážejícími výrobci z ČLR na trhu Unie byla vyšší než údaje o objemu dovozu vykázané Eurostatem. Jelikož byly ověřené informace považovány za přesnější než dostupné statistické údaje, byl celkový objem dovozu z ČLR stanoven na základě ověřených informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi. Objem prodeje spolupracujících společností, u nichž bylo zjištěno, že v posuzovaném období vyvážely pouze vícevrstvý kartón a lepenku, byl z celkového dovozu vyloučen, protože bylo konstatováno, jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka by neměly být považovány za dotčený výrobek. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají pouze dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
Tabulka 2
Celkový subvencovaný dovoz z ČLR
Celkový dovoz z ČLR
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem (index)
100
218
212
283
Podíl na trhu (index)
100
210
209
329
Ceny (v EUR/t)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(380)
Objem celkového dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl téměř na trojnásobek. V důsledku toho jeho podíl na trhu významně stoupl z přibližně 1 % v roce 2006 na více než 4 % v období šetření. To je nutno posuzovat na pozadí klesající spotřeby, která se ve stejné době snížila o 14 %. Průměrné ceny subvencovaného dovozu z ČLR vykázaly během posuzovaného období pokles o 8 %.
6.1.2. CENOVÉ PODBÍZENÍ
(381)
Za účelem analýzy cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z ČLR prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla a náklady po dovozu.
(382)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, byla spolupráce čínských vývozců velmi intenzivní a má se za to, že pokrývá celkový objem vývozu z ČLR do Unie během období šetření. U dvou čínských vyvážejících výrobců, kteří se původně přihlásili, bylo - jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění - shledáno, že dotčený výrobek na trh Unie nevyvážejí, a proto nebyl dovoz jejich výrobků vzat pro účely analýzy cenového podbízení v úvahu. Do srovnání nebyl zahrnut ani vývoz jedné společnosti patřící do skupiny jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců, neboť žádný z reprezentativních výrobců v Unii nevyrábí srovnatelné druhy výrobků. V souvislosti s objemem vývozu této konkrétní společnosti je třeba poznamenat, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny a jeho cenová hladina byla podle všeho v souladu s celkovou cenovou hladinou vývozu skupiny.
(383)
Srovnání ukázalo, že v období šetření byl dotčený subvencovaný výrobek z ČLR prodáván v Unii za ceny, které byly průměrně o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii. Úroveň rozpětí cenového podbízení je třeba posuzovat na pozadí vysoké úrovně transparentnosti cen podporované cenovými nabídkami, která je pro distribuční trh s bezdřevým natíraným papírem charakteristická.
6.2. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII
6.2.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(384)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo šetření dopadů subvencovaného dovozu na výrobce v Unii posouzení všech hospodářských ukazatelů s významem pro posouzení stavu výrobců v Unii od roku 2006 do konce období šetření.
(385)
Makroekonomické prvky (výroba, kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst a výše napadnutelných subvencí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a to na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(386)
Analýza mikroekonomických prvků (průměrných jednotkových cen, zaměstnanosti, mezd, produktivity, zásob, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic, schopnosti získávat kapitál) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, a to na základě informací, které byly od nich obdrženy a řádně ověřeny.
(387)
Bylo vzneseno tvrzení, že v rámci analýzy újmy nebyly všechny ukazatele újmy u žadatelů a výrobního odvětví Unie jako celku analyzovány jednotně a komplexně. Zúčastněné strany tvrdily, že závěry o podstatné újmě by byly odlišné, kdyby byly na úrovni žadatelů zjištěny některé ukazatele, jako je podíl na trhu.
(388)
Za prvé je třeba poznamenat, že prohlášení těchto stran jsou, jak se zdá, vypracována na základě ukazatelů vypočítaných z odlišných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny v průběhu šetření a jsou uvedeny níže. Proto jsou tyto závěry věcně nesprávné, a tudíž bezpředmětné.
(389)
Za druhé, Komise běžně hodnotí makroekonomické faktory pro určení újmy utrpěné na úrovni výrobního odvětví Unie jako celku, jak bylo vysvětleno výše. V rámci tohoto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková produkce Unie, jak je vysvětleno v 372. bodě odůvodnění, a to nehledě k tomu, zda výrobci stížnost podpořili nebo zda při šetření spolupracovali.
(390)
Mikroekonomické faktory se analyzují na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na to, zda stížnost podpořili či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % produkce v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii se nepřihlásil s tvrzením, že by závěry Komise o mikroekonomických faktorech byly nespolehlivé nebo nepodložené. Proto není žádný důvod zpochybňovat zjištění učiněná na základě informací poskytnutých pouze reprezentativními výrobci v Unii.
(391)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jeden ze čtyř reprezentativních výrobců plně nespolupracoval, neboť prý byl ve spojení s jiným výrobcem v Unii, který při šetření rovněž nespolupracoval. Spojení těchto společností se prý zakládalo na přechodných dohodách uzavřených v okamžiku, kdy spolupracující výrobce v Unii nabyl část podniku druhého výrobce na výrobu bezdřevého natíraného papíru. Tato strana tvrdila, že spolupracující výrobce v Unii ovládá na základě těchto přechodných dohod několik papíren, jež zůstaly ve vlastnictví výrobce, jehož část podniku byla předmětem akvizice. Na podporu svého tvrzení odkázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise ze dne 31. října 2008 (24), jež v době uvedené akvizice zkoumalo, měla-li by být tato transakce považována za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (25).
(392)
Šetřením se však potvrdilo, že akciový podíl daného výrobce z Unie je zanedbatelný a nachází se pod hranicí stanovenou v článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu (26). Z uvedených přechodných dohod navíc nevyplývá, že by mezi těmito společnostmi existoval vztah, jenž by šel nad rámec běžného obchodního vztahu mezi zákazníkem a dodavatelem. Smyslem těchto přechodných dohod je zejména zorganizovat prodej natíraného papíru během přechodného období s tím, že výrobce v Unii během tohoto přechodného období pouze plní funkci srovnatelnou s obchodním zástupcem. Tento výrobce v Unii ve svých konsolidovaných a auditorem ověřených účetních závěrkách a ve své odpovědi na dotazník dále vykázal příjem z provize, kterou jako obchodní zástupce daných papíren získal; vlastnické podíly v těchto papírnách, a tedy ani náklady s papírnami spojené tento výrobce naopak nevykázal.
(393)
Podle uvedeného rozhodnutí Komise byla transakce mezi uvedenými společnostmi pokládána za akvizici části podniku dané společnosti výrobcem v Unii, a nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po této akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; zejména společnosti nezaložily společný podnik (joint venture). Dále je třeba poznamenat, že byl předmět šetření v uvedeném rozhodnutí zeměpisně vymezen jako Evropský hospodářský prostor, a nikoli jako Unie. Je rovněž nutno poznamenat, že Komise v uvedeném rozhodnutí nepodrobila vztah mezi těmito společnostmi analýze podle článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu.
(394)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k názoru, že uvedené dvě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu, a že daný výrobce v Unii tedy během šetření plně spolupracoval.
(395)
Při analýze mikroekonomických ukazatelů nebylo za celé období, jež bylo předmětem šetření, přihlíženo k údajům o papírnách, které nabyl výše uvedený výrobce v Unii, tak aby byl za toto období prezentován plně srovnatelný trend.
(396)
Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že každá dceřiná společnost výrobců z Unie měla vyplnit samostatný dotazník, jelikož jde o samostatné právní subjekty.
(397)
V případě dotyčného výrobce z Unie se mělo za to, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy bude jeden dotazník stačit. Odpovědi především poskytly podrobný přehled informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě mohly být ověřeny všechny potřebné údaje týkající se všech výrobců nebo prodejců obdobného výrobku, kteří jsou s nimi ve spojení.
(398)
V následném podání uvedený vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stejná společnost plně nespolupracovala, neboť vyplnila dotazník jménem neexistujícího subjektu a auditované účty společnosti neodpovídají údajům, které poskytla v odpovědi na dotazník. Závěry předchozího bodu odůvodnění jsou významné i v tomto ohledu.
6.2.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE (MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
(399)
Po poskytnutí zjištění čínská vláda a jeden čínský vyvážející výrobce namítli, že makroekonomické údaje použité pro analýzu jsou neúplné a nepřesné, a nemohou být tedy použity jako důkaz podstatné újmy.
(400)
Inspekce na místě u sdružení, které podalo podnět, potvrdila, že údaje použité pro stanovení makroekonomických ukazatelů jsou přímo získány od výrobců v Unii, kteří představuji přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby umožnily identifikovat informace týkající se dotčeného výrobku. Předpoklady nebo odhady tudíž vycházejí z přiměřeného a podloženého základu, např. kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu vzhledem k tomu, že se ukázalo, že jejich podíl na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii je naprosto zanedbatelný. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
6.2.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 3
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Výroba (v tunách)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Kapacita (v tunách)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Využití kapacity
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(401)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 20 %. Je třeba poznamenat, že navzdory nárůstu spotřeby Unie mezi léty 2006 a 2008 přibližně o 1 % klesla výroba výrobního odvětví Unie v této době o 2 %, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření významně klesla v návaznosti na pokles spotřeby Unie.
(402)
Od roku 2000 vynaložili výrobci v Unii zásadní restrukturalizační úsilí zaměřené na řešení strukturálního přebytku kapacity. Prostřednictvím konsolidace a uzavírání papíren snížilo výrobní odvětví Unie svou kapacitu výroby bezdřevého natíraného papíru mezi rokem 2006 a obdobím šetření přibližně o 770 000 tun, tj. o 11 %.
(403)
I přes pokles celkové kapacity se míra využití ještě více snížila, a to z 92 % v roce 2006 na 83 % v období šetření. K hlavnímu poklesu došlo v době od roku 2008 do období šetření. Je třeba poznamenat, že vysoké využití kapacity je důležitým faktorem pro dlouhodobou životaschopnost výrobců papíru, a to v důsledku vysokých investic do stálých aktiv. Proto byla míra využití kapacity během období šetření považována za nízkou.
6.2.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(404)
Údaje o prodeji uvedené v následující tabulce se týkají objemu prodaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
Tabulka 4
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem prodeje (v tunách)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Podíl na trhu
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(405)
Zatímco spotřeba Unie vzrostla mezi léty 2006 a 2007 o 4 % (viz 377. bod odůvodnění), objem prodeje dotčeného výrobku uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie nezávislým odběratelům na trhu Unie vzrostl během téže doby jen o 2 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemohlo ze zvýšené spotřeby v tomto období v plném rozsahu těžit. A kromě toho, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření spotřeba v Unii klesla o 15 %, objem prodeje všech výrobců v Unii se snížil ještě víc, a sice o 18 %. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se po malém zvýšení v roce 2007 v důsledku toho trvale a významně snižoval, což se projevilo snížením podílu na trhu během posuzovaného období o 5 procentních bodů.
(406)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců tvrdila, že tržní podíl výrobců v Unii by měl rovněž zahrnovat dovoz ze Švýcarska, protože příslušné výrobky pocházejí z papírny, která patří jednomu reprezentativnímu výrobci v Unii.
(407)
Zeměpisný rozsah antisubvenčního šetření se omezuje na Unii. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(408)
Bylo rovněž vzneseno tvrzení, že podíl žadatelů na trhu během posuzovaného období značně vzrostl.
(409)
Podíl na trhu je makroekonomický ukazatel, který se analyzuje na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Tvrzení o podílu žadatelů na trhu je navíc věcně nesprávné.
6.2.2.3. Růst
(410)
Vzhledem k vývoji během posuzovaného období byl pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie o 19 % daleko výraznější než 14 % pokles spotřeby Unie. V důsledku toho během stejného období významně poklesl také podíl výrobního odvětví Unie na trhu, a to o 5 procentních bodů.
6.2.2.4. Výše napadnutelných subvencí
(411)
Výše napadnutelných subvencí v případě ČLR, jež je specifikována výše v oddíle věnovaném subvencím, je značná. Vzhledem k objemu a cenám subvencovaného dovozu nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí považovat za zanedbatelný.
6.2.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII (MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
6.2.3.1. Průměrné jednotkové ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii
(412)
Průměrné prodejní ceny ze závodu, za něž čtyři reprezentativní výrobci v Unii prodávali na trhu Unie dotčený výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zůstaly v průběhu let celkově stabilní, pouze s výjimkou roku 2007, kdy se mírně zvýšily.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.2. Stav zásob
(413)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného subvencovaného dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Stav zásob (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost - v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (v EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(414)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst).
(415)
Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance dokonce i v době značného propouštění v letech 2007 a 2008. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž za posuzované období se zvýšily celkem o 8 %.
6.2.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(416)
Čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výjimečně zaznamenala výrazný pokles v důsledku hospodářského útlumu. Toto snížení cen buničiny (o 20 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl ke zlepšení finanční situace v období šetření. Je třeba poznamenat, že se ceny buničiny od konce období šetření vrátily na úroveň před jeho začátkem.
(417)
Trend, který vykazuje peněžní tok, tj. schopnost výrobců samofinancovat své činnosti, do značné míry odráží vývoj ziskovosti. V důsledku toho vykazuje peněžní tok mimořádné zvýšení v období šetření díky klesajícím cenám buničiny. Návratnost investic vykázala nepříznivý vývoj v souladu se zápornými výsledky zisku dosaženými čtyřmi reprezentativními výrobci v Unii do roku 2008 a kladným trendem během období šetření v důsledku mimořádných úspor nákladů díky nízkým cenám buničiny.
(418)
V návaznosti na výše uvedené skutečnosti se schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii investovat snížila, jelikož se během posuzovaného období s výjimkou období šetření výrazně zhoršil peněžní tok. V důsledku toho investice během posuzovaného období klesly o 35 % a omezily se na instalaci kogeneračních zařízení, která výrobcům v Unii pomohla zmírnit vliv neustále rostoucích nákladů na energii.
(419)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zvýšení ziskovosti by se nemělo považovat za omezený případ na základě výjimečného poklesu nákladů na suroviny. Pokles nákladů prospěl všem místním i čínským výrobcům, nikoli jen žadatelům, a proto průlom v ziskovosti nebyl založen výlučně na poklesu nákladů, ale vyplýval spíše ze změny cenového chování žadatelů.
(420)
Uvedený vyvážející výrobce také tvrdil, že na ziskovost mají vliv spíše ceny bezdřevého natíraného papíru, a nikoli ceny buničiny. Bylo však zjištěno, že když ceny buničiny v roce 2009 prudce klesly, zůstaly ceny bezdřevého natíraného papíru stabilní a důsledkem byl růst zisku. Jelikož ceny zůstaly nezměněné, nebylo možné stanovit korelaci mezi cenami a ziskovostí v tomto konkrétním období.
(421)
Míra ziskovosti je ukazatel, který se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak navrhla dotyčná zúčastněná strana. Analýza získaných informací ukázala přímou souvislost mezi výjimečným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a zvýšením ziskovosti, přičemž stabilní ceny hotových výrobků skutečně sehrály ve zlepšení ziskovosti svou roli. Ačkoli tomu tak pravděpodobně bylo i v případě ostatních výrobců na trhu, nemá to žádný vliv na závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti bylo způsobeno výjimečným poklesem cen surovin v období šetření.
6.2.3.5. Schopnost získávat kapitál
(422)
Papírenský průmysl se obecně vyznačuje vysokou zadlužeností spojenou s významnými investicemi do stálých aktiv. V důsledku ztrát utrpěných během převážné části posuzovaného období byla narušena také schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii získávat kapitál a financovat své aktivity za přiměřených finančních nákladů. Tak tomu bylo zejména v roce 2008, kdy musel být jeden ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii refinancován při významné výši rizikové prémie, zatímco nejmenší reprezentativní výrobce se v roce 2008 dostal do platební neschopnosti a převzal jej jiný výrobce v Unii.
6.3. ZÁVĚR O ÚJMĚ
(423)
Šetření prokázalo, že se během posuzovaného období zhoršovala většina ukazatelů újmy, jako je objem výroby (-20 %), využití kapacity (-10 %), objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (-19 %), a podíl na trhu (-5 procentních bodů). Kromě toho byly až do roku 2008 velmi nepříznivě ovlivněny ukazatele újmy související s finančními výsledky čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je návratnost investic a ziskovost. Náhlé zvýšení ziskovosti v období šetření bylo způsobeno čistě dočasným a výjimečným poklesem světových cen buničiny v období šetření. Je třeba poznamenat, že i během období šetření byla míra ziskovosti velmi nízká a nebyla považována za faktor, který by mohl změnit závěr, že čtyři reprezentativní výrobci v Unii byli ve velmi slabé finanční pozici.
(424)
Šetření také ukázalo, že výše uvedený obraz újmy lze vysvětlit zejména skutečností, že i přes své restrukturalizační úsilí a zlepšení produktivity nebyli čtyři reprezentativní výrobci v Unii schopni zvýšit své ceny bezdřevého natíraného papíru nad úroveň pokrývající náklady nebo na úroveň udržitelné ziskovosti. Je to způsobeno hlavně cenovým podbízením čínskými vývozci během období šetření, které má významný vliv na trhu, kde je vysoká transparentnost cen. V období šetření se čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii podařilo snížit své výrobní náklady prostřednictvím dalšího zlepšování produktivity a v důsledku poklesu cen buničiny, ke kterému došlo zejména v druhé polovině období šetření. Jelikož se zlepšila rovnováha nabídky a poptávky na trhu v důsledku snahy výrobců řešit strukturální přebytek kapacity prostřednictvím konsolidace a uzavírání výrobních závodů, mohly být ceny bezdřevého natíraného papíru udržovány na stabilní úrovni. Čtyři reprezentativní výrobci v Unii však nebyli schopni zvýšit své prodejní ceny na úroveň, která by poskytla takové míry ziskovosti, které jsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
(425)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna strana tvrdila, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do rozsahu působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení strana uvedla, že vynětím tohoto výrobku ze stanovení podstatné újmy a analýzy trendů se zkreslil obraz o újmě. Na základě závěrů uvedených ve 20. a 22. až 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou různé výrobky, však bylo toto tvrzení odmítnuto.
(426)
Stejná strana tvrdila, že akvizice jednoho výrobce v Unii jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii v roce 2008 bylo důkazem, že tito čtyři reprezentativní výrobci v Unii jsou v poměrně dobrém stavu. Za prvé je třeba poznamenat, že podstatná újma se posuzuje na základě situace výrobního odvětví Unie, a nikoli na základě konkrétní situace jediného výrobce. Jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění, většina ukazatelů újmy vykázala během sledovaného období zápornou tendenci prokazující zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Akvizice byla navíc považována za součást restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. V každém případě je třeba poznamenat, že při analýze makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, objem prodeje a podíl na trhu, měla tato akvizice neutrální účinek, jelikož makroekonomické ukazatele se posuzují s ohledem na všechny výrobce v Unii tvořící výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Jinými slovy, tyto faktory by měly v případě změny vlastnictví zůstat celkově nezměněné.
(427)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy o tom, že výrobci v Unii, kteří podali podnět, utrpěli podstatnou újmu. Naopak, tito výrobci vykazovali v období šetření celkově vyrovnané hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(428)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a ne na úrovni výrobců, kteří podali podnět, jak navrhovaly strany.
(429)
Za druhé, jak již bylo uvedeno ve 409. bodě odůvodnění, tyto strany patrně vyvodily své závěry na základě jiných souborů údajů a informací, než jsou ty, které byly zjištěny při šetření a jsou uvedeny výše. Tyto závěry jsou tudíž věcně chybné. Analýza, kterou strany provedly, navíc nebyla důsledná, neboť při ní byly použity dva různé soubory údajů pro makroukazatele a mikroukazatele.
(430)
Dále bylo uváděno, že zvýšení ziskovosti je třeba chápat také jako důsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví včetně snížení výroby, počtu zaměstanců a nárůstu produktivity. V tomto případě nelze posledně zmiňované činitele považovat za jediné ukazatele újmy, nýbrž je třeba posuzovat všechny ukazatele újmy dohromady.
(431)
V čl. 8 odst. 2 základního nařízení se uvádějí hospodářské činitele a ukazatele, které mají být posouzeny při zkoumání účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie. Zmíněné ustanovení výslovně uvádí, že výčet činitelů není vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně rozhodující. Proto ačkoli činitele musí být posouzeny jednotlivě, závěry by se měly vyvodit na základě analýzy všech činitelů.
(432)
Strany se rovněž vyjádřily k možné hrozbě další podstatné újmy v souvislosti s obrovským budováním kapacit, ke kterému dochází u čínských výrobců za podpory státní politiky a subvencí. Oblastí působnosti šetření byla existence podstatné újmy, a nikoli hrozba další podstatné újmy. Uvedené připomínky proto nemohly ovlivnit zjištění a nemohly být vzaty v úvahu.
(433)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. ÚVOD
(434)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly zkoumány kromě subvencovaného dovozu i další známé činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připisována subvencovanému dovozu.
7.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(435)
Je třeba poznamenat, že trh Unie s bezdřevým natíraným papírem se vyznačuje vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek. Bezdřevý natíraný papír je navíc výrobkem komoditního typu a neumožňuje významné cenové rozdíly mezi různými zdroji. Velká část výrobků se prodává prostřednictvím obchodníků, kteří nutí výrobní odvětví Unie udržovat ceny v souladu s levným subvencovaným dovozem. Proto mají ceny dováženého bezdřevého natíraného papíru, z něhož 35 % pocházelo během období šetření z ČLR, obecně významný vliv na úroveň cen na trhu Unie.
(436)
Šetření ukázalo, že objem subvencovaného dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl (+183 %). Subvencovaný dovoz z ČLR se od roku 2006 do roku 2007 nejprve zdvojnásobil, zatímco ceny byly v roce 2007 o 2 % nižší než v předchozím roce. V roce 2008 zůstal dovoz z ČLR stabilní, zatímco průměrné ceny klesly o další 1 %. Objem čínského dovozu (+71 %) a jeho podíl na trhu (+120 %) v období šetření opět dramaticky vzrostly, přičemž ceny se snížily (-5 %) a byly nižší než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, čímž vyvíjely tlak na ceny na trhu Unie a bránily výrobcům v Unii ve zvýšení jejich cen na ziskovou úroveň.
(437)
Je nutno připomenout, že během posuzovaného období spotřeba v Unii klesla zhruba o 14 %. Výrobní odvětví Unie čelilo značnému poklesu objemu prodeje (o 19 %). Tento pokles prodeje však byl mnohem výraznější než pokles poptávky a vedl ke snížení podílu na trhu o 5 procentních bodů. Čínský dovoz zároveň zvýšil svůj podíl na trhu přibližně o 3 procentní body. To ukazuje, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl z velké části převzat subvencovaným dovozem z ČLR.
(438)
Má se tudíž za to, že pokračující tlak vyvíjený na trhu Unie levným subvencovaným dovozem z ČLR výrobnímu odvětví Unie neumožnil přizpůsobit své prodejní ceny zvýšeným nákladům na suroviny, zvláště v roce 2008, kdy ceny buničiny dosáhly nejvyšších hodnot. To vedlo ke ztrátě podílu na trhu a snížení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Několik zúčastněných stran argumentovalo během šetření a po poskytnutí informací tím, že dovoz z ČLR nemá významný dopad, pokud jde o objem a ceny. Tvrdily, že dovoz z ČLR nerostl v průběhu let výrazně, nýbrž postupně, a jeho dopad byl tedy poměrně omezený a neměl by být pro účely určení újmy nadhodnocován.
(439)
Tyto strany dále tvrdily, že čínské ceny, přestože byly pod úrovní cen v Unii, neměly žádný dopad na relativně stabilní ceny výrobního odvětví Unie. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, podle nějž způsobily čínské ceny stlačování cen. Uvedl, že v roce 2009, kdy čínské ceny dále klesly, nejenže zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nárůst, ale dokonce tomuto odvětví umožnily dosáhnout zisku.
(440)
Vývoj čínského dovozu je podrobně analyzován ve 380. bodě odůvodnění a závěrem je, že nárůst objemu nelze považovat za nevýznamý.
(441)
Pokud jde o ceny, představují ceny čínského dovozu cenové podbízení vůči cenám reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, což je na trhu s transparentními cenami považováno za značně vysoké procento. Jak je zaznamenáno ve 412. bodě odůvodnění, byly ceny reprezentativních výrobců v Unii v posuzovaném období skutečně stabilní, výjimečně pak vzrostly v roce 2007, kdy nedošlo k nárůstu čínského vývozu. V roce 2009 byli výrobci v Unii schopni udržet ceny na stabilní úrovni za cenu další ztráty podílu na trhu a poklesu ziskovosti v důsledku kombinace těchto stabilních cen a nižších nákladů na suroviny.
(442)
Jeden čínský vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny výrobního odvětví Unie, neboť tyto ceny nejsou srovnatelné s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, jelikož při určování cenového podbízení a cenové úrovně nepůsobící újmu bylo porovnáno pouze 10 % prodeje uskutečněného reprezentativními výrobci v Unii. Poznamenává se, že při tomto stanovení se vychází z plně porovnatelných výrobků, jejichž všechny vlastnosti si přímo odpovídají, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný výrobci v Číně a v Unii jsou však obecně srovnatelnými výrobky, jak se konstatuje v 50. bodě odůvodnění, a proto si na trhu Unie přímo konkurují.
(443)
Dále se se tvrdilo, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem charakteristickým vysokou mírou transparentnosti, není správné, neboť výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo konečným uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávají reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodních zástupců, přímo či nepřímo (takzvaný indentní prodej, kdy jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodní zástupci skutečně hrají při dodávkách výrobků a zajišťování cenové transparentnosti na trhu klíčovou roli.
(444)
S ohledem na trend v dovozu z ČLR, jenž nelze hodnotit jako nevýznamný, však bylo zjištěno, že výrazný nárůst levného subvencovaného dovozu z ČLR měl značný nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
7.3. VLIV DALŠÍCH ČINITELŮ
7.3.1. VÝVOJ SPOTŘEBY NA TRHU UNIE A HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(445)
Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, spotřeba bezdřevého natíraného papíru v Unii se v roce 2007 nejprve zvýšila, načež v roce 2008 a v období šetření klesla. Během posuzovaného období výrobní odvětví Unie přišlo o část svého podílu na trhu. Jeden ze spolupracujících vývozců v ČLR a čínská vláda tvrdili, že snížení objemu prodeje u výrobního odvětví Unie, jeho podílu na trhu a objemu výroby bylo způsobeno poklesem spotřeby, který byl důsledkem hospodářské krize a rozšíření elektronických médií, a nemělo by být připisováno dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení citovala čínská vláda Manifest konkurenceschopnosti a zaměstnanosti (Manifesto for Competitiveness and Employment) (dále jen „manifest“), který vydal papírenský a celulózový průmysl v červnu 2009.
(446)
Přestože nelze přehlížet, že tento nepříznivý vývoj spotřeby Unie mezi rokem 2007 a obdobím šetření, ať už byly jeho příčiny jakékoli, měl nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem prodeje a výrobu, stojí rovněž za zmínku, že se čínským vývozcům v téže době a zejména od roku 2008 do roku 2009 podařilo zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu prostřednictvím cenového tlaku, jejž subvencovaný dovoz na trhu způsoboval.
(447)
Manifest, na nějž se čínská vláda odvolala, se týká celého odvětví papírenského a celulózového průmyslu a slouží obecnému politickému účelu. Na základě údajů v tomto dokumentu nebylo možno učinit žádné oddělené závěry o výrobě ani prodeji dotčeného výrobku. Nelze tedy vyvodit, platí-li teze a konstatování v manifestu bezezbytku na dotčený výrobek. Jelikož navíc šetření neprokázalo, že by mezi finanční krizí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, existovala významná souvislost, musel být tento argument odmítnut.
(448)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie bylo způsobeno především výrazným nárůstem subvencovaného dovozu z ČLR a cenovým podbízením uplatňovaným čínskými vývozci, a nikoli klesající spotřebou. Přestože pokles poptávky k újmě přispěl, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi utrpěnou podstatnou újmou a zvýšením subvencovaného dovozu.
7.3.2. CENY SUROVINY
(449)
Průměrné výrobní náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii se mírně zvýšily (o 2 %) mezi lety 2006 a 2008 a klesly o 5 % v období šetření. Šetření ukázalo, že náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii na výrobu bezdřevého natíraného papíru obecně sledovaly stejný trend jako vývoj cen buničiny, jedné z hlavních surovin při výrobě papíru. Průměrná cena buničiny se mezi roky 2006 a 2008 zvýšila o 8 % a poté od konce roku 2008 do posledního měsíce období šetření prudce klesala. Cena buničiny byla v roce 2009 průměrně o 19 % nižší než v předchozím roce.
(450)
Při neexistenci subvencování působícího újmu výrobnímu odvětví Unie by bylo možno očekávat pravidelné úpravy cen tak, aby odrážely vývoj jednotlivých složek výrobních nákladů. Až do roku 2008 k tomu však nedocházelo. Výrobci v Unii byli ve skutečnosti nuceni udržovat nízké prodejní ceny, i když ceny buničiny v roce 2008 rostly, aby mohli konkurovat levnému subvencovanému dovozu z ČLR, což v té době vedlo k značnému poklesu jejich ziskovosti. V období šetření se situace zlepšila v důsledku abnormálního poklesu cen buničiny, zatímco ceny bezdřevého natíraného papíru se podařilo ve stejné době udržet na stabilní úrovni. Avšak i v tomto výjimečném období stále velmi nízké úrovně zisku nedovolily čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zotavit se z dopadů pokračujících subvenčních praktik. Navzdory snížení nákladů na surovinu se skutečně ještě nepodařilo zvýšit cenové hladiny natolik, aby bylo dosaženo solidních ziskových rozpětí nezbytných pro toto kapitálově náročné výrobní odvětví.
(451)
Vyslovuje se tudíž závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR, který byl levnější než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii, stlačil ceny na trhu Unie a zabránil těmto čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zvýšit prodejní ceny tak, aby pokryli své náklady nebo dosáhli přiměřené ziskovosti. Vzhledem k tomu, že ceny suroviny v období šetření výrazně klesaly, bylo zjištěno, že nemohly mít vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie během téže doby utrpělo.
7.3.3. VÝVOZNÍ VÝKONNOST REPREZENTATIVNÍCH UNIJNÍCH VÝROBCŮ
(452)
Vedle dovozu subvencovaných výrobků byla jakožto jeden ze známých činitelů, které se mohly spolupodílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, posuzována rovněž vývozní výkonnost, aby se prokázalo, že subvencovanému dovozu není přičítána možná újma způsobená těmito ostatními faktory. Tato analýza ukázala, že během posuzovaného období vývoz čtyř reprezentativních výrobců v Unii určený subjektům, které nejsou ve spojení, představoval důležitou část jejich prodeje (kolem 26 %). Přestože objem vývozu v posuzovaném období rovněž klesl o 16 %, byla ztráta objemu vývozu méně výrazná než ztráta objemu prodeje na trhu Unie (19 %). Proto se dospělo k závěru, že snížením objemu vývozu nelze vysvětlit úroveň újmy, kterou čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli. Vzhledem k tomu, že vývoz hraje důležitou úlohu při udržování vysoké úrovně využití kapacity, aby se pokryly vysoké fixní náklady na investice do strojního zařízení, bylo zjištěno, že ačkoliv se vývozní výkonnost zhoršovala, měl vývoz celkově kladný vliv. V souladu s tím se má za to, že i když snížení vývozní aktivity mohlo přispět k celkovému zhoršení situace výrobního odvětví Unie, tato aktivita přeci jen zmírnila ztráty utrpěné na trhu Unie, a tudíž není taková, aby narušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(453)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že výrobní odvětví Unie utrpělo výrazný pokles vývozu v důsledku silného kurzu eura vůči americkému dolaru a že újma způsobená tímto činitelem by neměla být přičítána dovozu z ČLR. Jak je uvedeno výše, zhoršení vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, ať už jsou jeho příčiny jakékoli, není hlavním důvodem újmy, kterou výrobci utrpěli, a nenarušuje tudíž příčinnou souvislost uvedenou ve 444. bodě odůvodnění.
7.3.4. DOVOZ Z DALŠÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(454)
Vývoj objemu a cen dovozu z jiných třetích zemí od roku 2006 do období šetření byl následující:
Tabulka 9
Dovoz ze třetích zemí
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Švýcarsko
Dovoz (v tunách)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Podíl na trhu
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Cena (v EUR/t)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonésie
Dovoz (v tunách)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Podíl na trhu
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Cena (v EUR/t)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
Jižní Korea
Dovoz (v tunách)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Podíl na trhu
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Cena (v EUR/t)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
Všechny ostatní země
Dovoz (v tunách)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Podíl na trhu
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Cena (EUR/tuna)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Zdroj: Eurostat.
(455)
K hlavním ostatním třetím zemím vyvážejícím bezdřevý natíraný papír na trh Unie patří především Švýcarsko, Indonésie a Jižní Korea. Z vývoje objemů dovozu je patrné, že zvýšení dovozu z ČLR bylo výraznější než z jakékoli jiné z ostatních třetích zemí. Co se týče dovozu ze Švýcarska, ten byl prodáván vždy za podstatně vyšší ceny než výrobky dovážené z ČLR. Podíl švýcarských výrobků na trhu zůstal poměrně stabilní s výjimkou roku 2008, kdy se přechodně zvýšil na více než 4 %, načež v období šetření opět klesl přibližně na úroveň roku 2006. Bezdřevý natíraný papír dovážený ze Švýcarska byl tvořen především výrobou jedné společnosti vlastněné jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii a vyšší jednotkové ceny mohly být spojeny s různými druhy sortimentní skladby a prodejní struktury. Pokud jde o dovoz z Indonésie, ten se do Unie uskutečňoval také za vyšší ceny než v případě čínských výrobků, s výjimkou období šetření, kdy ceny klesly, velmi pravděpodobně z velké části v důsledku poklesu cen buničiny. Výsledný nárůst dovozu, který však během období šetření zůstal v objemovém vyjádření na nízké úrovni, vedl k podílu na trhu, který v té době také zůstal na nízké úrovni. Dovoz z Jižní Koreje přicházel do Unie v malých množstvích během celého posuzovaného období a podíl na trhu zůstal neměnný. I když byly korejské dovozní ceny srovnatelné s dovozními cenami z ČLR, korejské ceny nevykazovaly trvale klesající tendenci, jak tomu bylo u čínského dovozu po celé posuzované období. Dovoz ze všech dalších zemí měl podstatně vyšší ceny než dovoz z ČLR a objemy dovozu byly nízké.
(456)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že dovoz z těchto třetích zemí nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
7.3.5. STRUKTURÁLNÍ PŘEBYTEK KAPACITY
(457)
Jeden spolupracující vývozce v ČLR tvrdil, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena jeho nadměrnou kapacitou. Snížení kapacity a konsolidace výrobního odvětví Unie proto nebyly důsledkem čínského dovozu, nýbrž je třeba považovat je za opatření proti nadměrné kapacitě. Šetření však ukázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo ztráty v posuzovaném období, a to zejména v roce 2008, navzdory restrukturalizaci výrobců, protože, jak je uvedeno ve 435. až 444. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie stále nedokázalo zvýšit své ceny na úroveň přesahující jeho náklady. Tato situace byla způsobena hlavně cenovým tlakem subvencovaného dovozu, který probíhal za ceny nižší, než byly ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(458)
Rovněž bylo namítnuto, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo završeno v roce 2009 fúzí dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Snahy o restrukturalizaci probíhaly od roku 2000 až do začátku období šetření. Pozitivní výsledek uvedené fúze by se byl musel projevit ve zlepšení využití kapacity a alespoň vyrovnaném objemu prodeje, oba tyto činitele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Unie v období šetření bylo primárně a přímo způsobeno výjimečným jednorázovým poklesem cen buničiny. Tato námitka proto musela být odmítnuta.
7.4. ZÁVĚR O PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(459)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z ČLR i jeho podíl na trhu. Kromě toho bylo zjištěno, že tento dovoz probíhal za subvencované ceny, které byly nižší než ceny, jež si na trhu Unie za podobné druhy výrobků účtovalo výrobní odvětví Unie.
(460)
Uvedené zvýšení objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu se časově shodovalo s celkovým snížením poptávky na trhu Unie mezi rokem 2006 a obdobím šetření a také s nepříznivým vývojem podílu výrobců v Unii na trhu v téže době. Ve stejné době byl zaznamenán nepříznivý vývoj hlavních ukazatelů hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění.
(461)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(462)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
8. ZÁJEM UNIE
8.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(463)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tímto účelem a v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení byl na základě všech předložených důkazů zvážen pravděpodobný dopad možných opatření na výrobce v Unii, dovozce, obchodníky, distributory a uživatele dotčeného výrobku a rovněž pravděpodobné následky nepřijetí opatření.
8.2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(464)
Výrobní odvětví Unie jako celek tvoří čtrnáct známých výrobců, kteří podle odhadu sdružení CEPIFINE představují zhruba 98 % výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku přímo zaměstnávají více než 11 000 lidí.
(465)
Dva ze známých výrobců se postavili proti zahájení šetření, avšak neposkytli žádné další informace a nespolupracovali při šetření. Na základě dostupných informací, a zejména na základě údajů poskytnutých sdružením CEPIFINE, jež ukázaly zhoršení situace výrobního odvětví Unie, však lze důvodně předpokládat, že tyto dvě společnosti byly subvencovaným dovozem rovněž nepříznivě ovlivněny. Skutečnost, že tyto dvě společnosti při šetření nespolupracovaly, tedy nebyla považována za známku toho, že by se jejich situace lišila od situace ostatních výrobců v Unii.
(466)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala zápornou tendenci. Vážné dopady se projevily zejména u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, a to navzdory mírnému zlepšení v období šetření. Pokud by nebyla přijata opatření, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se s velkou pravděpodobností dále zhoršovala.
(467)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel budou na trhu Unie znovu nastoleny účinné a rovné obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní upravit ceny bezdřevého natíraného papíru tak, aby odrážely jednotlivé nákladové složky. Lze očekávat, že by výrobní odvětví Unie mohlo díky uloženým opatřením získat zpět přinejmenším část podílu na trhu, o který během posuzovaného období přišlo, což by mělo další příznivý dopad na jeho hospodářskou situaci a ziskovost.
(468)
Byl tudíž vyvozen závěr, že by uložení konečných vyrovnávacích opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
8.3. DOVOZCI A OBCHODNÍCI
(469)
Dotazníky byly zaslány čtrnácti známým dovozcům a obchodníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení a byli uvedeni v podnětu. V průběhu šetření se přihlásilo několik dalších obchodníků (ve výrobním odvětví nazývaných též „kupci“). Nakonec spolupracovalo v rámci šetření třináct společností, i když někteří z těchto respondentů poskytli pouze částečné informace. Bylo zjištěno, že dovozci působí na trhu také jako obchodníci, a proto jsou všechny tyto zúčastněné strany nadále označovány jen jako „obchodníci“.
(470)
Šetření ukázalo, že všichni obchodníci nakupovali bezdřevý natíraný papír z více zdrojů a hlavně od výrobců v Unii. Dva obchodníci vůbec nenakupovali bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR nebo jej nakupovali jen příležitostně. Deset společností, které poskytly kvantitativní informace o svých nákupech dotčeného výrobku, představovalo dohromady 47 % celkového dovozu z ČLR. Dovoz, včetně dovozu z ČLR, představoval pouze omezenou část jejich celkového podnikání a jakýkoli nepříznivý dopad navrhovaných opatření bude tudíž pravděpodobně zanedbatelný. Všichni obchodníci uvedli, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii má velmi podobnou kvalitu jako bezdřevý natíraný papír vyráběný v ČLR a navzájem jsou tyto výrobky zaměnitelné. Šetření kromě toho potvrdilo, že existuje velké množství jiných dovozních zdrojů a obchodníci se mohou přeorientovat na tyto jiné zdroje dodávek, přinejmenším v dlouhodobém výhledu.
(471)
Dva dovážející obchodníci spoléhali při svých nákupech bezdřevého natíraného papíru hlavně na čínské zdroje. Obě tyto společnosti uvedly, že budou obtížně nakupovat výrobky od výrobců v Unii, protože existují tradiční prodejní kanály v důsledku minimálních objednacích množství požadovaných výrobci a distribuční smlouvy, jež se musí dodržovat. To však přímo neovlivnilo dostupnost bezdřevého natíraného papíru od výrobců v Unii, jelikož ti měli k dispozici dostatečnou volnou kapacitu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(472)
Pokud jde o možnost přenést případné zvýšení nákladů na své zákazníky, všichni spolupracující obchodníci se odvolávali na značnou transparentnost cen na trhu Unie a uváděli, že by mohli zvýšit své prodejní ceny pro konečné zákazníky pouze v případě, že by se cenová úroveň v Unii obecně zvýšila. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že zamýšlený účinek vyrovnávacích cel spočívá mimo jiné ve zvýšení hladiny cen v Unii tak, aby pokrývaly náklady, se předpokládá, že dovozci by proto dokázali případné zvýšení cen způsobené vyrovnávacím clem přenést alespoň zčásti na své zákazníky. Je třeba také poznamenat, že jak je uvedeno výše, bylo zjištěno, že čínský dovoz tvoří jen velmi malou část celkového podnikání obchodníků, a proto by byl účinek vyrovnávacího cla obecně zanedbatelný. A konečně, má se také za to, že dovozci dosahují vyšší ziskovosti ze svého dalšího prodeje bezdřevého natíraného papíru nakupovaného od výrobců v ČLR, a proto by také byli schopni spokojit se s menším ziskem v důsledku toho, že by sami absorbovali alespoň částečné zvýšení nákladů.
(473)
Uložení konečných opatření by tudíž nemělo mít na dovozce a obchodníky celkově významný nepříznivý dopad.
8.4. UŽIVATELÉ
(474)
Dotazníky byly zaslány osmi známým uživatelům v Unii, kteří byli uvedeni v podnětu. Během šetření se přihlásilo několik dalších uživatelů. Dotazník úplně nebo částečně zodpovědělo celkem pět společností. Tyto společnosti sídlí po celé Unii a představují tiskařské a vydavatelské odvětví. Jelikož bylo zjištěno, že tržní podmínky a struktura nákladů jsou jiné u tiskáren než u vydavatelů, byl dopad opatření analyzován pro každou skupinu odděleně.
8.4.1. TISKÁRNY
(475)
Základní informace poskytla pouze jedna tiskárna. Podle informací, které tato tiskárna poskytla, je podíl bezdřevého natíraného papíru ve vztahu k celkovým nákladům na výrobu tiskovin poměrně vysoký. Z šetření vyplynulo, že tiskárny nakupují bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, přičemž bylo potvrzeno, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii a v ČLR má obdobnou jakost a že mezi obchodníky existuje silná cenová soutěž.
(476)
Tato tiskárna uvedla, že případné zvýšení cen bude mít významný nepříznivý vliv na její ziskovost. Bylo namítnuto, že tiskařský průmysl je již pod tlakem v důsledku strukturálního přebytku kapacity a případné zvýšení nákupních cen bezdřevého natíraného papíru by na tiskárny kladlo další tlak. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vzhledem k malému množství čínského bezdřevého natíraného papíru používaného tiskárnami (které stále ještě většinu potřebného bezdřevého natíraného papíru nakupují od výrobců v Unii) se přímý dopad případného cla považuje za zanedbatelný. Pokud jde o obecné zvýšení cen na trhu Unie, mělo se za to, že tento nárůst cen by měl dopad na všechny hospodářské subjekty, a jeho účinek by proto byl neutrální.
8.4.2. VYDAVATELÉ
(477)
Pokud jde o vydavatelské odvětví, byly od společností obdrženy čtyři odpovědi na dotazník. Pouze jedna společnost nakupovala během období šetření menší množství bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR. Dvě z těchto společností poskytly kvantitativní údaje o své spotřebě bezdřevého natíraného papíru.
(478)
Celkově bylo zjištěno, že výrobky, ve kterých se využívá bezdřevý natíraný papír, představovaly průměrně 16 % celkového obratu těchto společností a že průměrný zisk dosažený v tomto oboru podnikání činil kolem 12 %. Dále bylo zjištěno, že těchto šest společností nakupovalo bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, zatímco jen jedna z nich využívala bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR. Další společnost začala nakupovat čínské výrobky teprve po uplynutí období šetření. Není tudíž pravděpodobné, že by uložení vyrovnávacích opatření na dovoz z ČLR mohlo mít vážný celkový dopad na vydavatelské odvětví, a to zejména vzhledem k nízkým objemům bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR, jež se v tomto odvětví používají. Kromě toho bylo zjištěno, že jsou tyto společnosti ziskové a mohly by přenést zvýšení cen na konečného zákazníka snadněji, protože je běžnější používání papíru určeného zákazníkem, kdy se používá při výrobě papír zakoupený samotným zákazníkem. A konečně, vydavatelé mají větší kupní sílu z důvodu úspor z rozsahu.
(479)
Podání předložila dvě sdružení tiskařského a vydavatelského průmyslu. Jedno se postavilo proti uložení cel, přičemž namítalo, že případné zvýšení cen by vedlo k vyšším nákladům a tím ke ztrátě konkurenceschopnosti a pracovních míst v navazujících odvětvích. Druhé zůstalo neutrální, avšak uvedlo, že by opatření mohla mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, neboť by tiskařský průmysl mohl vlivem zvýšení cen přemístit výrobu jinam, čímž by zase vzrostl dovoz navazujících tiskařských výrobků.
(480)
Šetření ukázalo, že v rámci papírových výrobků existuje několik segmentů, co se týče očekávaného růstu, a že segment vysoce kvalitního tiskového papíru, ve kterém se bezdřevý natíraný papír především používá, stále ještě roste. Pokud jde o tvrzení, že by se ztráty přenesly na navazující trh, je toto tvrzení neurčité a nebylo podloženo žádnými informacemi nebo důkazy.
(481)
Po poskytnutí zjištění byl znovu vznesen argument o možném dopadu na navazující odvětví, který se opíral o skutečnost, že dovoz tiskařských výrobků z Číny v posledních letech rychle rostl a evidentně získal v rámci evropské spotřeby tiskařských výrobků značný podíl na trhu.
(482)
Jak bylo vysvětleno výše, byla spolupráce tiskáren omezená a na základě omezených kvantitativních informací, které byly získány, bylo zjištěno, že vzhledem k míře ziskovosti a podílu nákladů na bezdřevý natíraný papír na celkových nákladech může mít zvýšení cen na tiskárny skutečně citelný dopad. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír přímo nenakupovala nebo nakupovala pouze ve velmi malém množství a množství čínského papíru používaného v tiskárnách je obecně nízké, a proto by byl přímý účinek cla zanedbatelný. Většina tiskáren také uvedla, že jelikož potřebují, aby dodací lhůty byly krátké, bude podíl přímých dodávek ze třetích zemí i nadále omezený.
(483)
Co se týče tvrzení o navazujících tiskařských výrobcích z Číny, je třeba poznamenat, že statistiky dovozu tiskařských výrobků pokrývají širokou škálu výrobků, které zahrnují i tiskařské výrobky, jež nejsou tištěny na bezdřevém natíraném papíře. Na základě dostupných informací nebylo možné posoudit, jak velká část výrobků dovážených z Číny je tištěna na dotčeném výrobku a co je tištěno na jiných typech papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z Číny představují speciální omezené kategorie knih, dětské knihy, kalendáře, balicí papír a pohlednice. U výrobků, u nichž je požadována aktuálnost, jako jsou časopisy vycházející každý týden či měsíc či jiné zpravodajské tiskoviny, je méně praktické, aby byly dováženy z Číny vzhledem k době nutné pro dovoz. Zatímco tisk některých tištěných výrobků je možné relokovat, existují výrobky, u nichž jsou blízkost a služby klíčové, a proto by na ně zahraniční konkurence neměla žádný vliv. Navíc i když je papír důležitou položkou nákladů v tiskařském průmyslu, jedná se rovněž o odvětví náročné na pracovní sílu, a náklady na práci proto mohou být důležitější motivací pro relokaci. Celkově však nelze vyloučit, že se zvýší dovoz výrobků tištěných na bezdřevém natíraném papíře, ale není možné nijak spolehlivě odhadnout, o jaké zvýšení by se mohlo jednat a do jaké míry by ovlivnilo konkurenceschopnost výrobců tiskovin, a jaký přímý dopad by tedy mohl nárůst cen mít na navazující tiskařské odvětví v Unii.
(484)
Z předložených informací je rovněž známo, že se tiskařský průmysl potýká se strukturálním přebytkem kapacity, což vede k neustálé restrukturalizaci odvětví. Jedním z hlavních motivů restrukturalizace byla i konsolidace výrobců papíru v rámci hodnotového řetězce. Jakékoli obtíže tiskařského průmyslu se zvyšováním cen se považují převážně za důsledek strukturálního přebytku kapacit přímo v tomto odvětví.
8.4.3. ZÁVĚR O UŽIVATELÍCH
(485)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že dopad na uživatele v uvedených dvou odlišných odvětvích bude celkově omezený, i když na některé uživatele budou mít opatření uložená na dovoz z ČLR dopad pravděpodobně nepříznivý. Šetření kromě toho neodhalilo žádný významný dopad na uživatele, kteří nakupovali papír hlavně z jiných zdrojů než z ČLR. Většina uživatelů naopak uvedla, že jelikož pracují s krátkými dodacími lhůtami, je podíl dodávek z třetích zemí omezený. V neposlední řadě jsou obtíže tiskařského průmyslu při navyšování cen pokládány spíše za důsledek strukturálního přebytku kapacity, s nímž se tento průmysl potýká.
(486)
Uživatelé dále tvrdili, že by opatření mohla způsobit na trhu nedostatek na straně nabídky a delší dodací lhůty pro uživatele.
(487)
Zúčastněné strany, podle nichž by mohlo k případnému nedostatku na straně nabídky dojít, tento nedostatek nekvantifikovaly ani neodhadly. Uvedená tvrzení nejsou podle všeho doložena mírou využití kapacity na straně výrobců v Unii, jež v období šetření dosahovala 83 %, což znamenalo kapacitu asi jeden milion tun, která zůstala nevyužita. Nedostatek na straně nabídky je proto nepravděpodobný.
(488)
Proto byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací je nanejvýš pravděpodobné, že účinek vyrovnávacích opatření uložených na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR nebude mít podstatný nepříznivý dopad na uživatele dotčeného výrobku.
8.5. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU UNIE
(489)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
9. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
9.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(490)
Vzhledem k přijatým závěrům o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie by měla být uložena antisubvenční opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobcům v Unii způsobené subvencovaným dovozem.
(491)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(492)
Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by mohlo výrobní odvětví tohoto druhu přiměřeně dosáhnout v běžných podmínkách hospodářské soutěže, tzn. bez subvencovaného dovozu, z prodeje obdobného výrobku v Unii.
(493)
Žadatel požádal, aby byla cílová výše zisku stanovena nejméně na 10 %, přičemž ve svých argumentech vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své klasifikační metodice používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti dosahované jedním výrobcem působícím v jiném odvětví výroby papíru, které není dotčeno čínským dovozem.
(494)
Cílová výše zisku uvedená v podnětu a následné žádosti žadatele byla přezkoumána na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Bylo zjištěno, že by cílová výše zisku měla odrážet vysoké nároky na počáteční investice a riziko, jež jsou tomuto výrobnímu odvětví náročnému na kapitál vlastní, za situace, kdy by nedocházelo k dumpingovému či subvencovanému dovozu. Rovněž byly zohledněny náklady na investice do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 8 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, jehož by mohli výrobci v Unii pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistovalo subvencování působící újmu.
(495)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobcům v Unii. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(496)
Vývozní prodej jedné ze společností ze skupiny jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl vyloučen na základě důvodů vysvětlených v 382. bodě odůvodnění.
(497)
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen jednotlivých druhů výrobků u vyvážejících výrobců v ČLR a újmu nepůsobící ceny příslušných druhů výrobků prodávaných během období šetření výrobci v Unii na trhu Unie. Rozdíl zjištěný tímto porovnáním byl poté vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF porovnávaných druhů výrobků.
9.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(498)
Na základě výše uvedených závěrů o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmech Unie a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení se má za to, že na dovoz předmětného výrobku pocházejícího z ČLR by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(499)
Rozpětí pro odstranění újmy, subvenční rozpětí a navrhované sazby konečného vyrovnávacího cla pro ČLR, vyjádřená jako cena CIF na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Vyvážející výrobce
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (27) na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 235. až 245. bodě odůvodnění, poskytnuta pouze v případě jednoho programu. Příslušné dumpingové rozpětí daného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bude v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveno. Co se týče dalších subvenčních programů, vzhledem k použití pravidla nižšího cla v paralelním antidumpingovém šetření a k výši subvencí zjištěné v tomto šetření, nebylo považováno za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, jsou-li na stejný dovážený výrobek uvalena antidumpingová i antisubvenční cla.
(501)
Individuální sazby vyrovnávacího cla stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(502)
S veškerými žádostmi o použití těchto sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (28) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Nařízení bude poté podle potřeby odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb aktualizován.
(503)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
10. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(504)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly podat v návaznosti na poskytnutí těchto informací stanovisko. K vyjádřením stran bylo řádně přihlédnuto a zjištění byla v případě potřeby náležitým způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódů TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné vyrovnávací clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné vyrovnávací clo se rovněž nevztahuje na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Sazba vyrovnávacího cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
B013
Všechny ostatní společnosti
12 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 452/2011
(2011. gada 6. maijs),
ar ko nosaka galīgo antisubsidēšanas nodokli Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 597/2009 (2009. gada 11. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 15. panta 1. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija (“Komisija”) iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. PROCEDŪRAS SĀKŠANA
(1)
Komisija 2010. gada 17. aprīlī, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicējot paziņojumu (2) (“paziņojums par procedūras sākšanu”), informēja par antisubsidēšanas procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” jeb “attiecīgā valsts”) izcelsmes krītotā papīra importu Savienībā.
(2)
Antisubsidēšanas procedūras sāka pēc tam, kad Eiropas Krītotā papīra ražotāju asociācija CEPIFINE (“sūdzības iesniedzējs”) 2010. gada 4. martā iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kuri ražo nozīmīgu daļu, šajā gadījumā vairāk nekā 25 %, no kopējās krītotā papīra produkcijas Savienībā. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par krītotā papīra subsidēšanu un no minētās subsidēšanas izrietošu būtisku kaitējumu, ko uzskatīja par pietiekamiem, lai pamatotu procedūru sākšanu.
(3)
Pirms procedūras sākšanas un saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu Komisija paziņoja ĶTR valdībai (“ĶV”), ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, kurā apgalvots, ka subsidētais ĶTR izcelsmes krītotā papīra imports rada būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. ĶV tika uzaicināta apspriesties, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un panāktu abpusēju vienošanos par risinājumu. ĶV pieņēma piedāvājumu apspriesties, un apspriedes notika. Apspriežu laikā nevarēja panāktu abpusēju vienošanos par risinājumu. Tomēr pienācīgi ņēma vērā ĶV iestāžu atsauksmes attiecībā uz sūdzībā izteiktajiem apgalvojumiem par to, ka shēmas nav kompensējamas. Pēc apspriedēm no ĶV tika saņemta informācija.
1.2. ANTIDEMPINGA PROCEDŪRA
(4)
Komisija 2010. gada 18. februārī, publicēja paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3), par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz ĶTR izcelsmes krītotā papīra importu Savienībā.
(5)
Komisija 2010. gada 17. novembrī ar Regulu (ES) Nr. 1042/2010 (4) noteica antidempinga pagaidu maksājumu ĶTR izcelsmes krītotā papīra importam.
(6)
Kaitējuma analīze, kas veikta šajā antisubsidēšanas izmeklēšanā un vienlaikus notiekošajā antidempinga izmeklēšanā, ir identiska, jo Savienības ražošanas nozares, nozari pārstāvošo Savienības ražotāju un izmeklēšanas perioda definīcija abās izmeklēšanās ir vienāda. Tāpēc abās procedūrās tika ņemtas vērā piezīmes par kaitējuma aspektiem, kas izteiktas abās šajās procedūrās.
1.3. PROCEDŪRĀ IESAISTĪTĀS PERSONAS
(7)
Komisija par procedūras sākšanu oficiāli informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos ražotājus Savienībā, zināmos ražotājus eksportētājus ĶTR un ražotāju asociāciju (papīra ražotāju asociāciju), attiecīgās valsts pārstāvjus, zināmos importētājus un zināmos lietotājus. Ieinteresētajām personām bija dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un lūgt, lai tās uzklausa.
(8)
Ņemot vērā acīmredzami lielo ražotāju eksportētāju, Savienības ražotāju un nesaistīto importētāju skaitu, paziņojumā par procedūras sākšanu bija paredzēta izlases veida pārbaude saskaņā ar pamatregulas 27. pantu. Lai Komisija varētu izlemt, vai jāveic atlase, un vajadzības gadījumā izveidotu izlasi, visi zināmie ražotāji eksportētāji un ar tiem saistītās zināmās papīra ražotāju asociācijas, visi zināmie Savienības ražotāji un nesaistītie importētāji tika aicināti pieteikties Komisijā un, kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, sniegt pamatinformāciju par savu darbību, kas no 2009. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim veikta saistībā ar attiecīgo ražojumu (kā definēts turpmāk 2.1. iedaļā). Notika arī apspriešanās ar ĶTR iestādēm.
(9)
Kā skaidrots 51. apsvērumā, divas Ķīnas ražotāju eksportētāju grupas sniedza pieprasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlases veida pārbaudē. Pamatojoties uz to, tika nolemts, ka ĶTR ražotāju eksportētāju izlases veida pārbaude nav nepieciešama.
(10)
Kā skaidrots 53. apsvērumā, tika nolemts, ka Savienības ražotāju izlases veida pārbaude nav nepieciešama.
(11)
Kā skaidrots 54. apsvērumā, tika nolemts, ka nesaistīto importētāju izlases veida pārbaude nav nepieciešama.
(12)
Komisija paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajos termiņos nosūtīja aptaujas anketas visām zināmajām iesaistītajām personām un visām citām personām, kas to lūdza, proti, sūdzības iesniedzējam, citiem zināmajiem Savienības ražotājiem, zināmajiem ĶTR ražotājiem eksportētājiem un ražotāju asociācijai (papīra ražotāju asociācijai), attiecīgās valsts pārstāvjiem, zināmajiem importētājiem un zināmajiem lietotājiem.
(13)
Atbildes uz anketas jautājumiem un cita informācija tika saņemta no divām Ķīnas ražotāju eksportētāju grupām, CEPIFINE, četriem Savienības ražotājiem - sūdzības iesniedzējiem - un vēl viena Savienības ražotāja, 13 nesaistītiem importētājiem un tirgotājiem, pieciem lietotājiem un vienas apvienības, kura pārstāv poligrāfijas nozari.
(14)
Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai konstatētu subsidēšanu, tās radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumus veica šādas valsts iestādes un uzņēmumu telpās:
a)
Ķīnas Tautas Republikas valdība:
-
Ķīnas Tirdzniecības ministrija, Pekina, Ķīna;
b)
ražotāji un asociācija Savienībā:
-
CEPIFINE, Brisele, Beļģija,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brisele, Beļģija,
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itālija, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francija, un TORRASPAPEL, S.A., Barselona, Spānija), Barselona, Spānija,
-
Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itālija, un ar to saistītie uzņēmumi Burgo Distribuzione srl, Milāna, Itālija, un Ebix sa, Barselona, Spānija,
-
Papierfabriek Scheufelen GmbH, Leningene, Vācija;
c)
ražotāji eksportētāji ĶTR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, uzņēmuma Asia Pulp & Paper Group (“APP”) kontrolakciju sabiedrība:
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Džeņdzjanas pilsēta, Dzjansu province, ĶTR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Sudžou pilsēta, Dzjansu province, ĶTR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ninbo pilsēta, Džedzjanas province, ĶTR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ninbo pilsēta, Džedzjanas province ĶTR;
2)
Chenming Paper Group (“Chenming”):
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Šouguanas pilsēta, Šaņdunas province, ĶTR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Šouguanas pilsēta, Šaņdunas province, ĶTR;
d)
importētāji Savienībā:
-
Cartaria Subalpina, Turīna, Itālija,
-
Paperlinx, Northemptona, Apvienotā Karaliste.
1.4. IZMEKLĒŠANAS PERIODS UN ATTIECĪGAIS PERIODS
(15)
Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2006. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”).
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS
(16)
Attiecīgais ražojums ir krītots papīrs - papīrs vai kartons ar pārklājumu uz vienas vai abām pusēm (izņemot kraftpapīru vai kraftkartonu) loksnēs vai ruļļos, kura svars ir 70 g/m2 vai lielāks, bet nepārsniedz 400 g/m2, un kura baltuma pakāpe ir augstāka par 84 (saskaņā ar standartu ISO 2470-1), kura izcelsme ir ĶTR (“attiecīgais ražojums” jeb “krītotais papīrs”) un kuru pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 un ex 4810 99 90.
(17)
Krītotais papīrs ir augstas kvalitātes papīrs un kartons, ko parasti izmanto tādas lasāmvielas kā žurnālu, katalogu, gada pārskatu, gadagrāmatu drukāšanai. Attiecīgais ražojums gan loksnēs, gan ruļļos ir piemērots lietošanai lokšņpadeves (“cut star” tipa) iespiedmašīnās. Lokšņpadeves presēm piemēroto ruļļu (“griešanai paredzēto ruļļu”) dizains ir tāds, lai pirms apdrukāšanas tos varētu sagriezt gabalos, tādējādi tie var aizvietot loksnes un tiešā veidā ar tām konkurē.
(18)
Attiecīgais ražojums nav ražojums ruļļos, kurus izmanto ruļļpadeves presēs. Ruļļi, kas izmantojami ruļļpadeves presēs, ir ruļļi, kuru testēšanas rezultāts ar mainīta ātruma metodi saskaņā ar ISO testēšanas standartu ISO 3783:2006 attiecībā uz virsmas noturību, izmantojot IGT testeri (elektronisko modeli), ir mazāks par 30 N/m, mērot perpendikulāri padeves virzienam, un mazāks par 50 N/m, mērot padeves virzienā. Turklāt atšķirībā no lokšņu padeves iespiedmašīnās izmantojamiem ruļļiem ruļļi, ko izmanto ruļļpadeves presēs, parasti tiek tieši ievietoti iespiedmašīnās un pirms tam netiek sagriezti.
(19)
Viena persona iebilda, ka izmeklēšanā iekļauto ražojumu apjoms ir pārāk šaurs un ka tajā būtu vajadzējis iekļaut arī ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētos krītotā papīra ruļļus. Tika apgalvots, ka ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantotajiem ruļļiem un ruļļiem, uz kuriem attiecas šī izmeklēšana (griešanai paredzētie ruļļi un loksnes), ir vienādas tehniskās un fizikālās pamatīpašības un tie nav atšķirami viens no otra. Turklāt tika apgalvots, ka tos abus izmanto augstas kvalitātes iespieddarbiem un ka tāpēc tie zināmā mērā ir savstarpēji aizvietojami.
(20)
Taču pretēji minētajam iebildumam izmeklēšanā apstiprinājās, ka patiešām pastāv tādas acīmredzamas tehnisko un fizikālo īpašību atšķirības kā ruļļpadeves iespiedmašīnās un lokšņpadeves iespiedmašīnās izmantojamā papīra mitrums un cietība. Izmeklēšanā arī apstiprinājās, ka 18. apsvērumā minētās tehniskās īpašības piemīt tikai tiem ruļļiem, kas piemēroti lietošanai ruļļpadeves presēs. Šo atšķirību dēļ papīru, ko izmanto ruļļpadeves presēs, un papīru, kuru izmanto lokšņpadeves iespiedmašīnās, nevar izmantot viena un tā paša veida iespiedmašīnās, un tāpēc tie nav savstarpēji aizvietojami. Visas personas piekrita tam, ka abi šie papīra veidi ir atšķirīgi virsmas stiprības un stiepes izturības ziņā.
(21)
Turklāt saskaņā ar attiecīgās personas apgalvojumu klienti uzskata, ka loksnēs, griezējruļļos un ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētos ruļļos pārdodamais krītotais papīrs veido vienotu tirgu, un tādējādi tam ir vieni un tie paši izplatīšanas kanāli. Atšķirīgās tehniskās īpašības atspoguļojas vienīgi nelielajās cenu atšķirībās starp šīm ražojumu grupām.
(22)
Tomēr izmeklēšanā konstatēja, ka abu veidu ruļļi nav savstarpēji aizvietojami arī no ekonomiskā viedokļa, jo ruļļi, ko izmanto ruļļpadeves iespiedmašīnās, paredzēti masas un apjoma iespieddarbiem, tos parasti ražo pēc pasūtījuma, un tiem nepieciešama tiešlaika piegāde, tādējādi šos ražojumus neuzkrāj starpnieki, bet tos piegādā tieši galapatērētājiem, t. i., tos pārdod, izmantojot atšķirīgu izplatīšanas kanālu nekā ruļļiem, kurus izmanto lokšņpadeves iespiedmašīnās. Atšķirīgais ražošanas process un tajā vērojamie atšķirīgie apjomradītie ietaupījumi izpaužas noteiktās cenu atšķirībās.
(23)
Turklāt, attiecīgajā periodā no ĶTR netika importēts neviens ruļļpadeves presēs izmantojams rullis. Var uzskatīt arī, ka ir maz ticams, ka šos ražojumus importēs nākotnē, jo šāda pakalpojuma izmantošana sakarā ar lielo attālumu ir ekonomiski neizdevīga iepriekšējā apsvērumā minēto iemeslu dēļ.
(24)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, šie apgalvojumi tika noraidīti.
(25)
Šī persona arī apgalvoja, ka virsmas noturība bija nepiemērota tehniskā iezīme, lai atšķirtu dažādus ražojumus, jo šī pārbaude ir vispārīga un tās rezultātus var ietekmēt pārbaudītā papīra mitruma saturs. Turklāt tā apgalvoja, ka, pamatojoties uz dažu citu pārbaužu rezultātiem, kas veikti tā laboratorijā un kas gūti, mērot Savienības ražotāju ražotu ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētu ruļļu virsmas noturību, ir skaidrs, ka uz šiem ražojumiem neattiecas pašreizējā ražojuma definīcija, saskaņā ar kuru minētais virsmas noturības kritērijs nav piemērots, lai nošķirtu ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzēto krītoto papīru no lokšņpadeves iespiedmašīnām paredzētā krītotā papīra.
(26)
Attiecībā uz apgalvojumu, ka papīra mitruma saturs var padarīt neuzticamus ISO testēšanas standarta ISO 3783:2006 testēšanas rezultātus, pierādījumi netika iesniegti.
(27)
Ražotāja eksportētāja iesniegtie testēšanas rezultāti sastāv no tā laboratorijā veikto pārbaužu rezultātu kopsavilkuma. Turklāt rezultāti nebija pieejami, lai tos varētu pārbaudīt un komentēt citas ieinteresētās personas, jo īpaši Savienības ražošanas nozare, kā arī konkrētais ražotājs eksportētājs neiesniedza izsmeļošu nekonfidenciālu rezultātu kopsavilkumu, neraugoties uz vairākkārtējiem atgādinājumiem.
(28)
Pēc rezultātu izpaušanas ražotājs eksportētājs nesniedza sīkāku papildu informāciju, kas varētu būt noderīga pārbaužu ticamības novērtēšanā. Tā kā netika iesniegta šīs pārbaudes nekonfidenciālā versija, uzņēmumi, kuru ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētie ruļļi tika, kā tiek apgalvots, pārbaudīti, nevarēja sniegt savas atbildes uz pārbaudes secinājumiem. Tādējādi Komisija nevarēja objektīvi pārbaudīt, vai iesniegtie pārbaudes rezultāti ir ticami un pareizi un vai uz tiem var paļauties izmeklēšanas nolūkos. Pamatojoties uz Komisijai pieejamiem faktiem, tika secināts, ka pārbaudes objektivitāte un ticamība ir nepietiekama, jo informāciju, kas sniegta, tai piemērojot konfidencialitāti, nav iespējams salīdzināt ar ticamiem avotiem.
(29)
Pēc secinājumu izpaušanas šis ražotājs eksportētājs iesniedza rezultātus par citu pārbaudi, ko tā uzdevumā veikusi neatkarīga pārbaužu laboratorija, un vēlreiz atkārtoja, ka ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētais krītotais papīrs patvaļīgi nav iekļauts izmeklēšanā. Pārbaužu ziņojumos ir norādīts, ka virsmas noturība ir mērīta 25 ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētā krītotā papīra paraugiem, ko ražotājs eksportētājs nodrošināja un norādīja laboratorijai kā Savienības ražotāju ražotā papīra paraugus. Saskaņā ar šo ziņojumu neviens no papīra veidiem neatbilda abiem 18. apsvērumā minētajiem kritērijiem.
(30)
Testa ziņojuma novērtēšanā tika konstatēts, ka, pirmkārt, neatkarīgās laboratorijas testa ziņojums attiecās galvenokārt uz ražojumiem, attiecībā uz kuriem šie rezultāti bija nebūtiski, jo lielākā daļa no paraugiem, kas tika pārbaudīti, nebija ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētie ruļļi; otrkārt, testa ziņojums attiecās uz ražojumiem, kuri netika pietiekami identificēti, jo pēc pārbaudes ziņojuma nevarēja pārliecināties, vai pārbaudītais papīrs ir paredzēts lokšņpadeves iespiedmašīnām vai ruļļpadeves iespiedmašīnām, jo ziņojumā raksturotais papīra zīmols ir iespējams abiem formātiem. Turklāt ziņojums neradīja pārliecību par to, ka norādītie ruļļi, kuru paraugi tika izmantoti, patiešām bija paraugi, kurus pārbaudīja.
(31)
Atbildot uz neatkarīgās laboratorijas testa ziņojumu, sūdzības iesniedzējs iesniedza kāda Savienības ražotāja veiktus to pašu ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamo ruļļu testēšanas rezultātus, kurus esot testējusi arī neatkarīgā laboratorija. Šī testa rezultāti bija atšķirīgi. Sūdzības iesniedzējs izskaidro atšķirības ar, iespējams, atšķirīgiem testa apstākļiem un tāpēc iespējamu neatbilstību standartam ISO 3783:2006, t. i., standartam, saskaņā ar kuru ir mērāma virsmas noturība, kā noteikts pagaidu noteikumu 16. apsvērumā.
(32)
Kad tika izpausti galīgie konstatējumi, ražotājs eksportētājs apšaubīja Komisijas objektivitāti, kad tā noraidīja neatkarīgās laboratorijas testa rezultātus. Tas apgalvoja, ka neatkarīgs speciālists saskaņā ar attiecīgo ISO standartu veicis “aklo” testēšanu. Tas iesniedza rīkotājdirektora ar zvērestu apliecinātu rakstisku liecību, kurā paskaidrots, kā ņemti testēšanā izmantotie paraugi, lai pierādītu testēšanas neatkarību, pareizību un reprezentativitāti.
(33)
Pirmkārt, Komisija nekad nav apšaubījusi neatkarīgās laboratorijas testa ziņojuma objektivitāti un šajā saistībā tas nav svarīgi, ka testēšana veikta ar atpazīstamiem paraugiem. Otrkārt, šaubas radīja testēto paraugu atlase un izcelsme, nevis paši testi. Šaubas nekliedēja arī ražotāja eksportētāja apgalvotais, jo vairākos aspektos tas nebija saprotams un skaidrs, piemēram, tika apgalvots, ka administratīvas vai piegādātāju kļūmes dēļ - piegādājot nepareizos paraugus - tika testēti ražojumi, kas nebija ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi.
(34)
Tā kā gan testēto ražojumu avots, gan paraugi nebija skaidri un dažādo pušu veikto testu rezultāti bija pretrunīgi, tika uzskatīts, ka iesniegtais neatkarīgās laboratorijas testa ziņojums, kas veikts Ķīnas ražotāja eksportētāja uzdevumā, nav pārliecinoši demonstrējis, ka virsmas noturības tests nebija atbilstošs, lai izšķirtu lietošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemēroto krītoto papīru un lokšņpadeves iespiedmašīnās izmantoto krītoto papīru. Tādējādi testa ziņojums uzskatāmi neparādīja, ka ruļļpadeves iespiedmašīnās lietotais krītotais papīrs patvaļīgi tika izslēgts no izmeklēšanas.
(35)
Attiecībā uz virsmas noturības kā tāda kritērija būtiskumu, pēc kura nošķir ruļļpadeves iespiedmašīnām piemērotos ruļļus, jāatgādina, ka ražojuma definīcijā abas ražojumu grupas ir nošķirtas viena no otras, cita starpā pamatojoties uz ražojumu izmantojumu, t. i., to, vai ražojums ir piemērots lietošanai lokšņpadeves vai ruļļpadeves iespiedmašīnās, nosaka pēc izmantotās iespiedmašīnas prasībām, ko cita starpā atspoguļo virsmas noturības rādītāji. Turklāt jānorāda, ka virsmas noturība ir tikai viena no īpašībām, pēc kurām lietošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemēroto krītoto papīru nošķir no lokšņpadeves iespiedmašīnās izmantotā krītotā papīra; 18. un 20. apsvērumā ir izklāstīti papildu kritēriji, ko attiecīgais ražotājs eksportētājs nav apstrīdējis. Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka mitrums, kā definēts 20. apsvērumā, nav noteikts pamatparametrs, lai atšķirtu ražojumus. Izmeklēšanas laikā citas ieinteresētās puses šajā jautājumā pauda atšķirīgu viedokli. Jebkurā gadījumā konstatēts, ka cietība un virsmas noturība ir svarīgākie faktori.
(36)
Sūdzības iesniedzējs iesniegtajā atbildē piekrita, ka varētu būt ruļļi, kas pilnībā neatbilst visiem 18. apsvērumā minētajiem virsmas noturības kritērijiem, bet ko tik un tā var izmantot ruļļpadeves iespiedmašīnās. Tomēr tas joprojām saglabāja savu viedokli, ka virsmas noturības pārbaude ir vienīgā pārbaude, kurā var ar pārliecību noskaidrot, vai rullis patiešām ir piemērots izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās, t. i., ja rullis atbilst 18. apsvērumā minētajiem virsmas noturības kritērijiem, tas noteikti ir piemērots izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās.
(37)
Lai pamatotu minētos apgalvojumus par virsmas noturību, ražotājs eksportētājs atsaucās uz argumentiem, ko minēja viens no sūdzību iesniegušajiem Savienības ražotājiem antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanā Amerikas Savienotajās Valstīs, kurā Savienības ražotājs esot atzinis, ka ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamos ruļļus nevar nošķirt, pamatojoties uz virsmas noturības pārbaudi vai jebkādu citu mērījumu metodi.
(38)
Sūdzības iesniedzējs apstrīdēja šos ražotāja eksportētāja apgalvojumus un norādīja, ka pretēji tam, kas tika apgalvots, no ASV veiktās procedūras izriet, ka pastāv skaidri kritēriji, pēc kuriem nošķir ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamos ruļļus no krītotā papīra.
(39)
Pirmkārt, jānorāda, ka apgalvojumi, uz kuriem atsaucas ražotājs eksportētājs, tika izteikti izmeklēšanā, ko veica citās jurisdikcijās un citas personas, nevis pašreizējā procedūrā iesaistītās, un tāpēc tie nav būtiski. Otrkārt, ASV iestādes minētajā izmeklēšanā secināja, ka pastāv skaidra atšķirība starp lokšņpadeves iespiedmašīnās izmantoto krītoto papīru un izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemērotajiem ruļļiem. Griešanai paredzētie ruļļi tika uzskatīti par pusfabrikātiem, savukārt izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemērotos ruļļus neuzskatīja par attiecīgo ražojumu. ASV iestādes, definējot ražojuma klāstu, skaidri nenoteica ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētos ruļļus. Tāpēc minētajā izmeklēšanā virsmas noturības kritērijam nebija nozīmes ražojumu klāsta definēšanā.
(40)
Pamatojoties uz iepriekš minētajām piezīmēm, tehniskais parametrs “virsmas noturība” tika apstiprināts kā ticams parametrs, lai raksturotu krītoto papīru, kas piemērots izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās.
(41)
No izteiktajām piezīmēm var secināt, ka pastāv ruļļi, kurus var izmantot ruļļpadeves iespiedmašīnās, pat ja tie pilnībā neatbilst visiem virsmas noturības kritērijiem. Tāpēc tika atzīts par nepieciešamu vēl vairāk precizēt izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemēroto ruļļu definīciju.
(42)
Lai nodrošinātu papildu kritēriju to ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamo ruļļu nošķiršanai, kas pilnībā neatbilst visiem virsmas noturības kritērijiem, sūdzības iesniedzējs ieteica rulli, kurš pilnībā neiztur virsmas noturības pārbaudi, bet kura iekšējais pamatizmērs ir mazāks par 80 mm, uzskatīt par ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantojamu rulli.
(43)
ĶV un ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu (līdz ar to arī attiecīgo ražojumu) definīciju pārskatīja, kā jaunu aspektu ražojuma definīcijā iekļaujot pamatizmēru. Tas arī apgalvoja, ka pamatizmērs nav derīgs kritērijs, jo ir ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi, kuru pamatizmērs pārsniedz 80 mm, un griešanai paredzēti ruļļi ar pamatizmēru, kas ir mazāks par 80 mm.
(44)
Komisija centās precizēt ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu definīciju un papildu skaidrojumu, lai vēl labāk nošķirtu attiecīgo ražojumu un pārējos ražojumus arīdzan nolūkā līdz minimumam samazināt pasākumu apiešanas iespējamību. Par pamatizmēra kā alternatīva definēšanas kritērija derīgumu tika iesniegti pierādījumi, kuri tomēr atklāja, ka minētais kritērijs no pasākumu piemērošanas jomas varētu izslēgt attiecīgo ražojumu, t. i. griešanai paredzētus ruļļus, kuru pamatizmērs nepārsniedz 80 mm. Tādēļ ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu definēšanai šo kritēriju neņēma vērā.
(45)
Iepriekš minētais neietekmē tās metodes ticamību, atbilstoši kurai izmantošanai ruļļpadeves iespiedmašīnās piemērotie ruļļi netika iekļauti izmeklēšanā, kā to apgalvoja Ķīnas ražotāju eksportētāju grupa.
(46)
Izmeklēšanas gaitā dažas personas arī apgalvoja, ka izmeklēšana nebūtu jāattiecina uz daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu, kas definēti 47. apsvērumā. Tās apgalvoja, ka daudzslāņu papīram un daudzslāņu kartonam ir tādas atšķirīgas fizikālās īpašības kā vairākas kārtas, lielāka cietība un mazāks blīvums un ka šo ražojumu galīgais pielietojums atšķiras, jo tos parasti izmanto lokāmā kartona un iepakojuma izgatavošanai. Visbeidzot, šīs personas apgalvoja, ka vienslāņa un daudzslāņu papīru un kartonu var viegli atšķirt pēc izskata.
(47)
Daudzslāņu papīrs un daudzslāņu kartons, kā definēts Harmonizētās sistēmas paskaidrojošās piezīmēs par 4805. pozīciju, ir ražojumi, ko iegūst, sapresējot kopā divas vai vairākas mitras celulozes kārtas, no kurām vismaz vienai ir citādas īpašības nekā pārējām. Šīs atšķirības var rasties no izmantotās celulozes pamatīpašībām (piemēram, pārstrādātie atkritumi), ražošanas metodes (piemēram, mehāniskā vai ķīmiskā metode) vai - gadījumos, kad izmantotajai celulozei ir vienādas pamatīpašības un tā izgatavota pēc vienas un tās pašas metodes, - no pārstrādes pakāpes (piemēram, nebalināta, balināta vai krāsota celuloze).
(48)
Izmeklēšanā tika pierādīts, ka daudzslāņu papīram un kartonam patiešām ir dažas atšķirīgas fizikālās un tehniskās īpašības, proti, tiem ir vairākas celulozes kārtas, kas padara tos stingrākus. Daudzslāņu papīru un kartonu ražo, izmantojot atšķirīgu ražošanas metodi, kurai nepieciešama citādāka papīra ražošanas mašīna nekā tā, ko izmanto krītotā papīra ražošanā, jo ražošanas procesā vienā ražojumā iekļauj vairākas celulozes kārtas. Visbeidzot, daudzslāņu papīrs un kartons kalpo atšķirīgiem nolūkiem (galvenokārt iepakojumam) salīdzinājumā ar krītoto papīru, ko izmanto augstas kvalitātes iespieddarbu, reklāmas materiālu, žurnālu utt. iespiešanai. Tāpēc daudzslāņu papīrs un kartons, kā definēts 47. apsvērumā, netiek uzskatīti par attiecīgo ražojumu. Tāpēc minētie KN kodi, kas attiecas uz importēto daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu, netiek ņemti vērā izmeklēšanā.
(49)
Visbeidzot, viens Ķīnas ražotājs apgalvoja, ka izmeklēšana nebūtu jāattiecina uz tā saukto “kartonu”, jo uz to neattiecas krītotā (glancēta vai neglancēta) papīra definīcija atšķirīgā svara, biezuma un stingrības dēļ. Tika konstatēts, ka terminu “kartons” parasti lieto, runājot par papīru ar lielāku vielu saturu, kas kopumā padara papīru smagāku, t. i., “kartons” parasti tiek definēts kā papīrs, kura pamatsvars ir lielāks par 224 g/m2. Taču izmeklēšanā tika konstatēts, ka svara atšķirība būtiski neietekmē pārējās fizikālās un tehniskās īpašības un galīgo izmantojumu, kas to varētu padarīt atšķirīgu no attiecīgā ražojuma. Turklāt jānorāda, ka atbilstoši 16. apsvērumā minētajam attiecīgā ražojuma definīcija skaidri attiecas uz visu to krītoto papīru, kura svars ir 70 g/m2 vai lielāks, bet nepārsniedz 400 g/m2. Tāpēc kartons tiek uzskatīts par “attiecīgo ražojumu”.
2.1.1. LĪDZĪGS RAŽOJUMS
(50)
Tika konstatēts, ka attiecīgajam ražojumam, ĶTR ražotajam un vietējā tirgū pārdotajam ražojumam, kā arī ražojumam, ko Savienībā ražo un pārdod Savienības ražotāji, ir vienādas fiziskās un ķīmiskās īpašības un tos izmanto vienam un tam pašam mērķim. Tāpēc šie ražojumi tiek uzskatīti par “līdzīgiem” pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.
3. IZLASES VEIDA PĀRBAUDE
3.1. ĶTR RAŽOTĀJU EKSPORTĒTĀJU IZLASES VEIDA PĀRBAUDE
(51)
Tikai divas ĶTR ražotāju eksportētāju grupas atsaucās un atbildēja uz paziņojumā par procedūras sākšanu izteikto lūgumu iesniegt izlases datus. Viena grupa (Chenming) pārstāv divus saistītus ražotājus eksportētājus, bet otra grupa (APP) pārstāv četrus saistītus ražotājus eksportētājus. Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji pārstāv visu attiecīgā ražojuma eksportu no ĶTR uz Savienību. Šajos apstākļos Komisija nolēma, ka ražotāju eksportētāju izlases veida pārbaude ĶTR nav nepieciešama.
(52)
Tika konstatēts, ka divi no četriem saistītajiem APP grupas ražotājiem eksportētājiem ražo tikai daudzslāņu kartonu, kas minēts 47. apsvērumā. Šajā sakarā tiek atgādināts, ka ir secināts, ka daudzslāņu kartons nebūtu iekļaujams šajā izmeklēšanā aplūkoto ražojumu klāstā. Tiek arī atgādināts, ka daudzslāņu kartons netika iekļauts vienlaikus notiekošajās antidempinga procedūrās aplūkoto ražojumu klāstā. Tāpēc tiek secināts, ka uz abiem saistītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas, kā noskaidrots, ražo tikai daudzslāņu kartonu, nav attiecināmas pašreizējās procedūras. Tāpēc šajā regulā izklāstītie secinājumi nav pamatoti ar viņu sniegto informāciju un datiem.
3.2. SAVIENĪBAS RAŽOTĀJU IZLASES VEIDA PĀRBAUDE
(53)
Ievērojot to, ka šajā procedūrā varētu būt iesaistīts liels skaits Savienības ražotāju, saskaņā ar pamatregulas 27. pantu paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēta izlases veida pārbaude. Tomēr pēc iesniegtās informācijas pārbaudes un ņemot vērā to, ka paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā atsaucās tikai četri Savienības ražotāji, tika nolemts, ka izlases veida pārbaude nav nepieciešama. Minētie četri ražotāji pārstāv Savienības ražošanas nozari (jo to produkcija veido 61 % no kopējās Savienības produkcijas), kā noteikts 372. apsvērumā. Minēto četru uzņēmumu sniegtā informācija tika pārbaudīta uz vietas un tika izmantota mikroekonomisko rādītāju noteikšanai, kā skaidrots 386. apsvērumā.
3.3. NESAISTĪTO IMPORTĒTĀJU IZLASES VEIDA PĀRBAUDE
(54)
Ievērojot to, ka importētāju skaits varētu būt liels, saskaņā ar pamatregulas 27. pantu paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēta importētāju izlases veida pārbaude. Tomēr pēc iesniegtās informācijas pārbaudes un ņemot vērā mazo to importētāju skaitu, kuri bija pauduši vēlmi sadarboties, tika nolemts, ka izlases veida pārbaude nav nepieciešama.
4. SUBSIDĒŠANA
4.1. IEVADA PIEZĪMES
(55)
Jāatgādina, ka gan ĶV, gan četri Ķīnas ražotāji eksportētāji sniedza atbildes uz anketas jautājumiem un piekrita apmeklējumiem uz vietas, ko veic, lai pārbaudītu atbildes.
(56)
Attiecībā uz ĶV - pēc tam, kad bija sniegtas atbildes uz anketas jautājumiem, Komisija nosūtīja Ķīnai trīs vēstules par trūkumiem un pirmspārbaudes vēstuli. Komisija atvēlēja ĶV pietiekamu laiku tās argumentu sagatavošanai un iesniegšanai, kad vien tas tika prasīts un bija pamatoti. ĶV patiešām tika piešķirti ievērojami termiņu pagarinājumi, t. i., divas nedēļas, lai sniegtu atbildes uz anketas jautājumiem; tādējādi kopējais termiņš bija 49 dienas atbilžu sniegšanai uz anketas jautājumiem un trīs nedēļas, lai atbildētu uz pirmo vēstuli par trūkumiem, ar kopējo termiņu 40 dienas.
(57)
Pirms pārbaudes apmeklējumiem uz vietas ĶV lūdza Komisiju rakstiski sniegt papildu informāciju, jo īpaši iesniegt visu to jautājumu sarakstu, kurus iecerēts uzdot pārbaudes apmeklējuma laikā, un to valdības iestāžu sarakstu, kas iecerējušas piedalīties apmeklējumā uz vietas. Tika apgalvots, ka Komisija kā izmeklēšanas iestāde neizpildīs savus pienākumus, kas izklāstīti Nolīgumā par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“SKP nolīgums”), un jo īpaši tā VI pielikuma 8. punktā noteiktos pienākumus, ja tā nesniegs prasīto informāciju. ĶV arī norādīja, ka šādas informācijas trūkuma dēļ tā nevarēs garantēt pārbaudes rezultātu.
(58)
Komisija ar pietāti noraidīja ĶV lūgumu. Šajā saistībā jānorāda, ka Komisija ir izpildījusi visus attiecīgos SKP nolīguma VI pielikuma 8. punkta, kā arī pamatregulas 26. panta nosacījumus. ĶV tika nosūtīta sīki izstrādāta pirmspārbaudes vēstule, kurā apstiprināta pārbaudes darba kārtība (dienas un katrā pārbaudes dienā apspriežamo shēmu grupas) un prasīta par attiecīgajām shēmām atbildīgo iestāžu un ĶV argumentu sagatavošanā iesaistīto amatpersonu klātbūtne. Pirms pārbaudes uz vietas apmeklējuma Komisija arī paskaidroja, ka tikai ĶV zina iestādes, kas atbild par shēmām, uz kurām attiecas izmeklēšana, un amatpersonas, kas ir vislabākajā situācijā, lai piedalītos pārbaudē un atbildētu uz jautājumiem. Attiecībā uz konkrēto jautājumu sarakstu Komisija pirms pārbaudes uz vietas apmeklējuma un tā laikā skaidroja, ka šādu sarakstu neparedz ne PTO, ne ES tiesību akti un ka šīs izmeklēšanas mērķis ir pārbaudīt ĶV atbildes uz anketas jautājumiem un atbilstošos papildu argumentus; tāpēc pārbaude notiks atbilstoši šo dokumentu struktūrai. Komisija arī centīsies iegūt un precizēt papildu informāciju, kas vajadzīga notiekošajai procedūrai, bet precīzi jautājumi šajā saistībā būs atkarīgi no ĶV atbildes uz tās sniegto atbilžu sākotnējo pārbaudi. Pirms pārbaudes uz vietas apmeklējuma ĶV tika arī skaidrots, ka atteikšanās sniegt vajadzīgo informāciju vai palīdzēt izmeklēšanas iestādei pārbaudīt tādu informāciju un datus, ko uzskata par vajadzīgiem procedūrai, var būtiski kaitēt izmeklēšanas procesam. ĶV tika arī atgādināts par pamatregulas 28. panta noteikumu sekām.
(59)
Veicot pārbaudes uz vietas apmeklējumu Ķīnas Tirdzniecības ministrijā Pekinā, Komisija centās pārbaudīt sniegto informāciju, pamatojoties uz apliecinošiem dokumentiem, kas tika izmantoti ĶV atbildes sagatavošanai, atbilstoši pamatregulas 11. un 26. panta noteikumiem. To darot, Komisija sākotnēji secināja, ka informācijas trūkums un pieejamie apliecinošie dokumenti neļauj pienācīgi pārbaudīt uz anketas jautājumiem sniegtās atbildes. Turklāt atsevišķa informācija vispār netika sniegta, lai gan tā tika īpaši prasīta, un uz dažiem jautājumiem netika atbildēts. Saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu ĶV ir darītas zināmas nesadarbošanās sekas.
(60)
ĶV apgalvoja, ka izmeklēšanas iestādei ir jānosaka informācijas nepieciešamība saprātīgi, neizmantojot ļaunprātīgi savas tiesības. Tika arī apgalvots, ka pat tad, ja informāciju neuzskata par ideālu visos aspektos, to nedrīkst neņemt vērā. Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem argumentiem, ĶV apgalvoja, ka tā sadarbojas, cik vien spēj, un ka tās atbildes uz anketas jautājumiem ir pilnīgas. Tā arī apgalvoja, ka pārbaudes uz vietas apmeklējums ir neatbilstoši saplānots, jo pirmspārbaudes vēstule nesniedz pamatotu izpratni par to, kas ir jāpārbauda, un Komisija neveic īpašus apmeklējumus uz vietas katrā valdības iestādē. Tika arī argumentēts, ka Komisija ir piemērojusi ĶV nepamatotu slogu un prasījusi neatbilstošu un nevajadzīgu informāciju.
(61)
Attiecībā uz pārbaudes uz vietas plānojumu jāatgādina, ka ĶV ir piekritusi pārbaudes laikam, grafikam un vietai. Patiešām, apspriedes par apmeklējuma uz vietas laiku notika 2010. gada augustā. Komisija sākotnēji ierosināja veikt apmeklējumu uz vietas 2010. gada oktobra pirmajā nedēļā un vēlāk divreiz grozīja savu priekšlikumu, ņemot vērā Ķīnas prasību; vispirms apmeklējums tika pārcelts uz 2010. gada oktobra otro nedēļu un vēlāk - uz 2010. gada oktobra trešo nedēļu. Tāpēc nav pamata jebkādām sūdzībām par pārbaužu uz vietas laika grafiku, jo Komisija darīja visu iespējamo, lai izpildītu jebkuru pienācīgi pamatotu ĶV prasību. Attiecībā uz pierasīto informāciju jānorāda, ka ĶV nekad nav apstrīdējusi anketas formātu vai informācijas pieprasīšanas veidu. Ķīnas Tirdzniecības ministrija iesniedza atbildes uz anketas jautājumiem un vēlākus argumentus ĶV vārdā. Komisija pieprasīja informāciju, ko uzskata par vajadzīgu, lai izdarītu reprezentatīvu secinājumu, un izmeklēšanas laikā turpināja konsekventi pieprasīt minētos datus un informāciju un to, lai ĶV izskaidro sniegto informāciju un minētās informācijas ietekmi uz shēmām, uz kurām attiecas izmeklēšana.
4.2. KONKRĒTĀS SHĒMAS
(62)
Pamatojoties uz sūdzībā un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem sniegto informāciju, tika pārbaudītas šādas shēmas, ar kurām valdības iestāde, iespējams, piešķir subsīdijas:
I)
Preferenciāli aizdevumi krītotā papīra ražošanas nozarei;
II)
Ienākumu nodokļa programmas:
-
Preferenciāla nodokļu politika uzņēmumiem, kurus uzskata par augsto vai jauno tehnoloģiju uzņēmumiem;
-
Preferenciāla nodokļu politika pētniecībai un attīstībai;
-
Dividenžu nodokļa atbrīvojums kvalificētiem rezidentuzņēmumiem;
III)
Netiešās nodokļu un importa tarifu programmas:
-
PVN un tarifu atbrīvojums importētam aprīkojumam;
-
PVN atlaides vietējā ražojuma aprīkojumam;
-
Pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļi un izglītības uzcenojumi, ko piemēro ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem;
IV)
Dotāciju programmas:
-
Slaveni zīmoli;
-
Īpaši naudas līdzekļi ārvalstu ieguldījumu projektu veicināšanai;
-
Palīdzība antidempinga respondentiem;
-
Šouguanas tehnoloģiju atjaunošanas dotācija;
-
Sudžou Rūpnieciskā parka intelektuālā īpašuma tiesību fonds;
-
Augsto tehnoloģiju rūpnieciskās attīstības fonda subsīdija;
-
No Sudžou Rūpnieciskā parka saņemtais piešķīrums izaugsmes saglabāšanai;
-
Īpaši naudas līdzekļi Taihu ezera ūdens attīrīšanai no piesārņojuma Dzjansu provincē;
-
Īpaši naudas līdzekļi Sudžou Rūpnieciskā parka enerģijas taupīšanai;
-
Īpaši naudas līdzekļi būtiskāko piesārņotāju kopējās emisijas mazināšanai Sudžou pašvaldības līmenī;
-
Subsīdija ūdens taupīšanai un emisiju mazināšanai;
-
Vides aizsardzības piešķīrums, kas saņemts no Sudžou Vides aizsardzības biroja;
-
Piešķīrums enerģijas taupīšanai Šouguanas pilsētā;
V)
Valdības preču un pakalpojumu nodrošināšana par atlīdzību, kas ir mazāka par atbilstīgo (“Less than Adequate Remuneration”, LTAR):
-
Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana;
-
Papīra ražošanā izmantojamo ķīmisko vielu nodrošināšana;
-
Elektroenerģijas apgāde.
4.2.1. PREFERENCIĀLI AIZDEVUMI KRĪTOTĀ PAPĪRA RAŽOŠANAS NOZAREI
a) Ievads
(63)
Tiek apgalvots, ka attiecīgā ražojuma ražotāji Ķīnā gūst labumu no aizdevumiem ar zemām procentu likmēm, kurus piešķir valdības politikas bankas un valstij piederošas komercbankas (“VPKB”) atbilstoši ĶV politikai, tādējādi sniedzot finansiālu palīdzību, lai veicinātu un atbalstītu papīra ražošanas nozares izaugsmi un attīstību Ķīnā. Kā liecina piecgadu plāni un rūpniecības politika, banku sistēma ir piešķīrusi preferenciālus finansējuma atvieglojumus papīra ražošanas nozarei.
b) Pieejamo faktu izmantošana
(64)
Pamatojoties uz sūdzībā ietverto informāciju, Komisija vēlējās veikt izmeklēšanu bankā, kura sniedza aizdevumus krītotā papīra ražošanas nozarei. Šajā saistībā tika uzskatīts par nepieciešamu uzdot ĶV savās atbildēs uz anketas jautājumiem un vēlākajiem argumentiem iekļaut konkrētu informāciju un datus par vairākiem valdības plāniem un projektiem Ķīnas papīra ražošanas nozares attīstības veicināšanai un atbalstīšanai. Minētie plāni un projekti bija šādi:
-
Ķīnas civilās ekonomikas un sociālās attīstības 10. piecgadu plāns (“10. piecgadu plāns”);
-
“10. piecgadu plāns” papīra ražošanas nozarē (“papīra ražošanas plāns”);
-
10. piecgadu plāns un 2010. gada īpašais plāns Valsts mežsaimniecības un papīra ražošanas integrācijas projektam (“Integrācijas projekts”);
-
Valsts Padomes Lēmums Nr. 40 par to, kā tiek izsludināti un īstenoti “Pagaidu noteikumi par rūpnieciskās struktūras pielāgošanas veicināšanu” (“Lēmums Nr. 40”);
-
Direktoriju katalogs par rūpnieciskās struktūras atkārtotu pielāgošanu (“Direktoriju katalogs”);
-
Pamatnostādnes par Vienpadsmito piecgadu plānu valsts ekonomikas un sociālajai attīstībai (2006.-2010. gads) (“11. piecgadu plāns”);
-
Valsts Padomes Apkārtraksts par (11. piecgadu plāna) galveno mērķu īstenošanu un pienākumu sadalījumu (“11. piecgadu plāna īstenošanas apkārtraksts”);
-
2007. gada Papīra ražošanas nozares attīstības politika (“2007. gada papīra ražošanas plāns”);
-
Guandunas attīstības plāns;
-
Džaņdzjanas pilsētas 11. piecgadu attīstības plāns;
-
Dzjiņninas pašvaldības 11. piecgadu attīstības plāns.
(65)
ĶV tikai daļēji sniedza prasīto informāciju par plāniem. Tikai divi no prasītajiem plāniem tika iesniegti pilnībā, t. i., ķīniešu valodas versijā kopā ar tulkojumu angļu valodā (Lēmums Nr. 40 un Direktoriju katalogs par rūpnieciskās struktūras atkārtotu pielāgošanu). Par trim reģionālajiem plāniem, ko Komisija sākotnēji pieprasīja, Ķīnas iestādes apgalvoja, ka tie nav būtiski, jo sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji neatrodas šajos reģionos. Tādējādi tie netika iesniegti. Komisija tam piekrita, bet pieprasīja attīstības plānus, kas saistīti ar teritorijām (reģioniem, provincēm, pašvaldībām), kurās reģistrēti sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji. ĶV iesniedza 11. piecgadu plāna kopijas ķīniešu valodā par Dzjansu provinci un 11. piecgadu plāna kopijas par Šaņdunas provinci, bet bez jebkāda to tulkojuma - nebija tulkots pat satura rādītājs. Attiecībā uz abiem plāniem, kas netika iesniegti, ĶV apgalvoja, ka tie attiecas uz laikposmu no 2000. līdz 2005. gadam un tāpēc vairs nav aktuāli. Komisija tam piekrita. Atlikušie plāni tika iesniegti tikai ķīniešu valodā (Integrācijas projekts, 11. piecgadu plāns, 11. piecgadu plāna īstenošanas apkārtraksts, 2007. gada papīra ražošanas plāns) ar angļu valodā iztulkotiem to satura rādītājiem. ĶV apgalvoja, ka Komisijas prasības ir pārāk apgrūtinošas, ka tām ir tikai ierobežoti resursi un tāpēc tās nav varējušas iztulkot tekstus.
(66)
Attiecībā uz iepriekš minēto jānorāda, ka Komisija pieprasīja informāciju, ko uzskata par vajadzīgu izmeklēšanai, jo minētie dokumenti tika norādīti sūdzībā. Turklāt Komisija bija atkārtoti uzsvērusi vajadzību iesniegt prasītos dokumentus angļu valodā. Tas ir vajadzīgs šāda veida svarīgiem dokumentiem, ņemot vērā, ka, pamatojoties tikai uz satura rādītāju, nebija iespējams noteikt, kura dokumenta daļa ir būtiska attiecībā uz izmeklēšanu. Turklāt ķīniešu valodā iesniegtie plāni nebija apjomīgi, un šķiet, ka attiecīgās dokumentācijas kopijas angļu valodā pastāv un ir pieejamas vai nu no neatkarīgiem avotiem (advokātu birojiem, kas specializējas Ķīnas tiesībās), vai no antisubsidēšanas izmeklēšanas, ko Ķīnā veikušas Amerikas Savienotās Valstis (“ASV”).
(67)
Attiecīgi Komisijai bija iespēja pārbaudīt tikai šādus dokumentus: Lēmums Nr. 40, Direktoriju katalogs un 2007. gada papīra ražošanas plāns, kura versija angļu valodā bija iekļauta sūdzībā un kuru arī iesniedza kāds ražotājs eksportētājs.
(68)
Lai noskaidrotu valdības intervences līmeni Ķīnas finanšu tirgū un gūtu vajadzīgo pārskatu par finanšu nozari ĶTR, Komisija pieprasīja informāciju par valdības turējuma tiesību īpatsvaru finanšu iestādēs un valstij piederošo banku piešķirto aizdevumu summu/procentu datiem. ĶV apgalvoja, ka tām nav datu par banku akciju turējumiem, lai gan 61. pants [2003. gada] Komercbanku likumā Nr. 13 paredz, ka bankas paziņo šos datus “Valsts Padomes banku nozari reglamentējošai iestādei un Ķīnas Tautas Bankai”. Attiecībā uz valstij piederošo banku aizdevumu summām/procentiem ĶV apstiprināja, ka šādi dati tiek turēti, tomēr tā nevar tos sniegt. Komisija vēl vairāk atviegloja ĶV darbu, ierobežojot prasīto informāciju par valdības turējuma procentuālo daļu līdz tām finanšu iestādēm, par kurām tika konstatēts, ka tās piešķir aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem. Tomēr ĶV nesniedza attiecīgos datus pat par šo ierobežoto Ķīnā darbojošos finanšu iestāžu segmentu.
(69)
Lai izvērtētu Ķīnas banku aizdevumu politiku (piemēram, aizdevumu procentu likmju noteikšanā izmantotās metodes, aizdevumu novērtēšanu utt.), ĶV tika lūgts sniegt informāciju par politiku, ko īsteno attiecīgās valsts iestādes, proti, Ķīnas Tautas Banka (“ĶTB”) un Banku regulēšanas komisija. ĶV nesniedza būtisku informāciju par aizdevumu politiku. Netika iesniegts neviens ĶTB dokuments, noteikums vai vadlīnijas, kas attiecas uz banku sistēmu, lai pamatotu ĶTB lomu procentu likmju noteikšanā un tās saistību ar banku sistēmu. Turklāt netika sniegti paskaidrojumi - lai arī tie tika īpaši prasīti - par to, kā tiek piemērots [2003. gada] Likums par komercbankām Nr. 13 un jo īpaši tā 34., 38. un 39. pants, kurā izklāstīti pamatnoteikumi, ar ko reglamentē komercbanku aizdevumus un citu darbību.
(70)
Lai izvērtētu to Ķīnas banku aizdevumu politiku, kuras IP laikā piešķīrušas aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, Komisija pieprasīja ĶV noorganizēt tikšanās ar konkrētām bankām, kas ir piešķīrušas aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, lai pārbaudītu informāciju par preferenciāliem aizdevumiem krītotā papīra ražošanas nozarei Ķīnā. ĶV apgalvoja, ka tā nespēj iejaukties valstij piederošo banku darbā, lai noorganizētu šādas tikšanās. Tāpēc no Ķīnas bankām nav savākti pierādījumi par to, vai tās novērtē kredītrisku aizdevumu piešķiršanā, un, ja novērtē, tad kā.
(71)
Saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu ĶV ir darītas zināmas nesadarbošanās sekas. Ņemot vērā šo nesadarbošanos, papildus attiecīgiem ĶV dokumentiem, ko iesniedza citas personas, vajadzēja izmantot informāciju no sekundāriem avotiem, tostarp sūdzībā sniegto un internetā iegūto pieejamo publisko informāciju. ĶV apstrīdēja pieejamo faktu izmantošanu, bet neiesniedza jaunus papildu pierādījumus.
(72)
Arī sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem tika lūgts noorganizēt tikšanās ar konkrētām bankām, kas ir piešķīrušas tiem aizdevumus IP laikā, lai pārbaudītu informāciju par preferenciāliem aizdevumiem krītotā papīra ražošanas nozarei Ķīnā. Tomēr šādas tikšanās nenotika. Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji informēja attiecīgās bankas par Komisijas atkārtotajām prasībām rīkot šādas tikšanās, bet tās atteicās sadarboties izmeklēšanā. Saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, tika darītas zināmas nesadarbošanās sekas. Ņemot vērā šo nesadarbošanos, tiek uzskatīts par nepieciešamu jebkurus secinājumus par aizdevumiem, ko bankas piešķīrušas sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, pamatot ar pieejamiem faktiem. Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji apstrīdēja pieejamo faktu izmantošanu, bet neiesniedza papildu pierādījumus.
(73)
Vienam Ķīnas ražotājam eksportētājam tika prasīts sniegt konkrētu informāciju par īpašu parāda pārstrukturēšanas nolīgumu ar trim Ķīnas bankām. Minētais ražotājs eksportētājs atteicās sniegt vajadzīgo informāciju. Tāpēc nebija iespējams pārbaudīt visu attiecīgo nolīgumu un atbilstošos aizdevuma līgumus, kā arī tādus īpašus aspektus kā aizdevumu termiņš, atmaksas grafiki un procentu likmes. Saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. un 6. punktu minētajam ražotājam ir darītas zināmas nesadarbošanās sekas. Ņemot vērā šo nesadarbošanos, tiek uzskatīts par nepieciešamu jebkurus secinājumus par attiecīgajiem aizdevumiem, ko bankas piešķīrušas sadarbībā iesaistītajam ražotājam eksportētājam, pamatot ar pieejamiem faktiem. Sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs apstrīdēja pieejamo faktu izmantošanu, bet neiesniedza jaunus papildu pierādījumus.
c) Izmeklēšanas secinājumi
i) Valdības intervence finansiālajā banku sistēmā preferenciālu aizdevumu piešķiršanai papīra ražošanas nozarei
- Valdības plānu nozīme
(74)
Izmeklēšanā tika konstatēta īpašu politikas plānu esamība attiecībā uz papīra ražošanas nozari. Šajos plānos paredzēts, ka valsts iestādes cieši uzrauga papīra ražošanas nozares darbību un īsteno īpašu politiku (piemēram, īstenošanas dekrētus) politikas plānu mērķu sasniegšanai. Turklāt izmeklēšanā tika arī konstatēts, ka īpašie politikas plāni paredz preferenciālus aizdevumus papīra ražošanas nozarei.
(75)
Patiešām, pārbaudot Lēmumu Nr. 40 un 2007. gada papīra ražošanas plāna sadaļu, kas īpaši attiecas uz finansējumu, ir acīmredzams, ka Ķīnas valsts plānošanas sistēma dod norādījumus bankām piešķirt aizdevumus papīra ražošanas nozarei.
(76)
Attiecībā uz Lēmumu Nr. 40 jānorāda, ka šis tiesību akts ir rīkojums, ko devusi Valsts Padome, t. i., visaugstākā administratīvā iestāde ĶTR, un tāpēc tas ir juridiski saistošs citām valsts iestādēm un uzņēmējiem. Tajā rūpniecības sektori ir klasificēti “atbalstītos, ierobežojošos un likvidētos projektos”. Minētais tiesību akts ir rūpniecības politikas pamatnostādne, kas kopā ar Direktoriju katalogu parāda, kā ĶV uztur politiku tādu uzņēmumu vai nozaru grupu veicināšanai un atbalstīšanai kā, piemēram, papīra ražošanas nozare, kura Direktoriju katalogā klasificēta kā “atbalstīta ražošanas nozare”. Attiecībā uz to nozaru skaitu, kuras uzskaitītas kā “atbalstītas”, jānorāda, ka to kopskaits ir 26, kas veido tikai nelielu daļu no Ķīnas ekonomikas. Turklāt tikai dažām darbībām šajās 26 nozarēs ir piešķirts statuss “atbalstītas”. Lēmumā Nr. 40 arī paredzēts, ka saskaņā ar 17. pantu “atbalstītie ieguldījumu projekti” gūst labumu no īpašām privilēģijām un atvieglojumiem (finansiāls atbalsts, ievedmuitas maksājuma atbrīvojums, PVN atbrīvojums, nodokļu atbrīvojums). Savukārt attiecībā uz “ierobežojošiem un likvidētiem projektiem” Lēmumā Nr. 40 valsts iestādes tiek pilnvarotas tieši iejaukties, lai regulētu tirgu. Faktiski 18. un 19. pants lūdz attiecīgajai iestādei apturēt finanšu iestāžu aizdevumu piešķiršanu; tie arī pieprasa valsts administratīvajam cenu departamentam paaugstināt elektrības cenu un liek elektroenerģijas apgādes uzņēmumiem pārtraukt elektroenerģijas piegādi šādiem “ierobežojošiem un likvidētiem projektiem”. No iepriekšminētā ir skaidri saprotams, ka Lēmumā Nr. 40 paredzēti saistoši noteikumi visām ekonomikas iestādēm, kas pieņemti kā direktīvas par atbalstīto nozaru vecināšanu un atbalstīšanu, no kurām viena ir papīra ražošanas nozare.
(77)
Īpaši nosacījumi, virzieni un mērķi papīra ražošanas nozarei ir paredzēti 2007. gada papīra ražošanas plānā. Tajā ir raksturots Ķīnas papīra ražošanas nozares stāvoklis (piemēram, uzņēmumu skaits, produkcija, patēriņš un eksports, statistika par izmantoto izejvielu veidu). Plānā ir izklāstīta papīra ražošanas nozares politika un mērķi attiecībā uz rūpniecības struktūru, izejvielu izmantošanu, tehnoloģiju un aprīkojuma izmantošanu, papīra ražotāju produkcijas struktūru un organizatorisko struktūru. Tekstā ir arī noteikti nozares “atzīšanas kritēriji”, jo plānā ir paredzētas īpašas aktīvu/pasīvu attiecības prasības papīra ražošanas nozarei, noteikti īpaši kredītvērtējumi papīra ražošanas nozarei un īpaši mērķi apjomradītiem ietaupījumiem, kā arī tirgus daļu attiecības, enerģijas un ūdens patēriņš, kas jāsasniedz uzņēmumiem. Tajā uzņēmumiem ir pieprasīts izstrādāt attīstības plānus, pamatojoties uz 2007. gada papīra ražošanas plānu. Tajā ir arī dots norādījums vietējām provincēm un reģioniem piedalīties plāna īstenošanā, bet viena nodaļa ir veltīta papīra ražošanas nozares “ieguldījumiem un finansēšanai”. Šajā saistībā svarīgi ir norādīt, ka plānā ir skaidri noteikts, ka finanšu iestādes nepiešķir aizdevumus projektiem, kas neatbilst tā noteikumiem. Kopumā no teksta interpretācijas un lietotā formulējuma ir saprotams, ka 2007. gada papīra ražošanas plāns ir īpašs valsts instruments, kas vērsts uz Ķīnas papīra ražošanas nozares regulēšanu, un ka to var uzskatīt tikai par obligātu rūpniecības politikas rīku, kurš ir konkrēti jāīsteno attiecīgajām Ķīnas ieinteresētajām personām (valsts iestādēm, finanšu iestādēm un ražotājiem).
(78)
ĶV apgalvoja, ka 2007. gada papīra ražošanas plāns ir uzskatāms par pamatnostādņu plānu bez saistoša spēka. Tika arī apgalvots, ka tajā pašā kontekstā neviens no valdības plāniem un projektiem nav juridiski saistošs un ka tāpēc nevar piešķirt finansiālu ieguldījumu vai labumu saistībā ar šādiem plāniem un projektiem. Tomēr 2007. gada papīra ražošanas plāna un iepriekšminēto tā noteikumu teksta interpretācija vien liecina, ka tekstu nevar uzskatīt par nesaistošām pamatnostādnēm. Šajā saistībā jānorāda, ka 2007. gada papīra ražošanas plāna tekstā cita starpā lasāms “Rūpnieciskās attīstības politika ir formulēta, pamatojoties uz prasībām uzlabot sociālistiskās tirgus ekonomikas reformu un saistītos likumdošanas aktus un noteikumus, lai izveidotu godīgu tirgu un labu vidi attīstībai un lai atrisinātu pašreizējās problēmas saistībā ar papīra ražošanas nozares attīstību, jo īpaši saistībā ar nozares veselīgu attīstību”. Attiecībā uz pārējiem 64. apsvērumā uzskaitītajiem plāniem un projektiem jāņem vērā, ka vismaz viens no tiem attiecas uz 11. piecgadu plāna īstenošanas apkārtrakstu. Ir grūti saprast, kā juridiski nesaistošam - kā tiek apgalvots - dokumentam (valdības plānam) var būt juridiski saistošs īstenošanas akts (šajā gadījumā - Valsts Padomes apkārtraksts).
(79)
Turklāt 34. pants [2003. gada] Likumā par komercbankām Nr. 13 nosaka, ka bankas “veic savu darbību aizdevumu jomā atbilstoši valsts ekonomikas vajadzībām un sociālajai attīstībai un saskaņā ar valsts rūpniecības politikas pamatnostādnēm”. Šajā konkrētajā gadījumā atbilstošā valsts rūpniecības politika ir 2007. gada papīra ražošanas plāns. Tāpēc ir tikai loģiski secināt, ka aizdevumi, ko krītotā papīra ražotāji saņem no VPKB, tiek piešķirti atbilstoši valdības direktīvām.
(80)
Tika noskaidrota arī Valsts Attīstības un reformu komisijas (“VARK”) nozīme. ĶV apgalvoja, ka VARK ir Valsts Padomes aģentūra, kas koordinē makroekonomikas politiku un pārvalda valdības ieguldījumus. Minētā valsts iestāde izdeva inter alia 2007. gada papīra ražošanas plānu. Netika iesniegta pieejamā informācija par tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru tika izveidota un darbojas VARK, piemēram, tās statūti, lai gan šī informācija tika skaidri prasīta. Vienīgais ĶV sniegtais paskaidrojums bija tāds, ka Valsts Padome, kas ir visaugstākā valdības administratīvā iestāde, dod norādījumus, kuri VARK ir jāizpilda, un ka jebkurā gadījumā šī informācija ir nebūtiska izmeklēšanā. Šim argumentam nevar piekrist. Tādas iestādes statūti, kura izdod valdības plānus, tiek uzskatīti par būtiskiem šajā izmeklēšanā, ņemot vērā to, ka šajās procedūrās tiek veikta izmeklēšana attiecībā uz valdības plāniem un projektiem. Komisija arī interesējās par iemesliem, kāpēc VARK pastāvīgi ievāc detalizētu informāciju no uzņēmumiem. ĶV skaidroja, ka informāciju var ievākt ar rūpniecisko asociāciju un citu publisku avotu starpniecību. Tomēr tas, ka pastāv sistemātisks mehānisms tādu ar uzņēmumiem saistītu datu vākšanai, kas izmantojami valdības plānos un projektos, liecina, ka šie plāni un projekti tiek uzskatīti par svarīgu valsts rūpniecības politikas elementu.
(81)
No iepriekš minētā izriet, ka jebkurā lēmumā, ko pieņem finanšu iestādes attiecībā uz papīra ražošanas nozari, būtu jāņem vērā vajadzība sasniegt attiecīgo politikas plānu mērķus. Šajos īpašajos politikas plānos par “atbalstītām nozarēm” klasificētos uzņēmumus patiešām uzskata par tādiem, kam ir augsts kredītvērtējums, - šim aspektam ir tiešas sekas uz Ķīnas finanšu sistēmas kredītspējas novērtēšanu. Turklāt, izvērtējot 2007. gada Papīra ražošanas plāna sadaļu, kas īpaši attiecas uz finansēšanu, un piezīmi par kredītvērtējumu, kuru izteica viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs, ir acīmredzams, ka Ķīnas valsts plānošanas sistēma dod norādījumus bankām piešķirt aizdevumus papīra ražošanas nozarei, un uzņēmumus uzskata par tādiem, kam ir augsts kredītvērtējums, jo tie atbilst īpašiem politikas plāniem. Būtiski ir norādīt, ka izmeklēšanas laikā saņemtā īpašā piezīme par kredītvērtējumu uzņēmuma pozitīvās nākotnes izredzes tieši saista ar papīra ražošanas politikas plānu esamību un to mērķu sasniegšanu. Ir arī pierādījumi, ka valsts iestādes uzrauga uzņēmumu veiktspēju, jo tās katru gadu pārbauda to uzņēmējdarbības licences un tādējādi uztur finansiālo un veiktspējas statistiku. Turklāt ir arī no sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju sniegtās informācijas atvasināti pierādījumi par to, ka ĶTB atbilstoši Nolikuma par banku reģistrēšanu un konsultēšanu 9. pantā paredzētajiem noteikumiem uzrauga uzņēmumu situāciju attiecībā uz aizdevumiem, ikgadēji pārbaudot, kādus aizdevumus uzņēmumi atļaujas ņemt katru gadu.
(82)
Visi iepriekš minētie fakti pierāda saikni starp īpašajiem politikas plāniem un papīra ražošanas nozares finansēšanu.
- Valdības iejaukšanās banku nozarē
(83)
Attiecībā uz sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem izmeklēšanā tika konstatēts, ka diviem no tiem vairumā gadījumu automātiski tika piešķirta viszemākā iespējamā procentu likme atbilstoši ĶTB noteiktajiem ierobežojumiem, savukārt pārējie divi ražotāji eksportētāji guva labumu no būtiskas tiem piešķirto aizdevumu pārstrukturēšanas 2008. gadā. Patiešām, Ķīnas valstij piederošās bankas atpirka visus aizdevumus, kas bija atmaksājami ārvalstu bankām, un pārstrukturētie aizdevumi neparedzēja ievērojamu riska prēmiju, kura pārsniegtu ĶTB etalona procentu likmi.
(84)
Turklāt izmeklēšanā ir konstatēts, ka Ķīnas finanšu tirgum ir raksturīga valsts iejaukšanās, jo vairums lielāko banku pieder valstij. Ķīnas iestādes ir sniegušas vienīgi ļoti ierobežotu informāciju par Ķīnas banku akciju/īpašumtiesību daļām. Tomēr, kā plašāk izklāstīts turpmāk, Komisija apkopoja pieejamo informāciju, lai izdarītu reprezentatīvu secinājumu. Gatavojot analīzi, vai bankas ir iestādes, kas pilnvarotas rīkoties vai rīkojas kā valsts iestādes, Komisija lūdza informāciju ne vien attiecībā uz bankām kā valsts īpašumu, bet arī par citām pazīmēm, piemēram, valsts pārstāvju klātbūtne direktoru padomē, vai valsts kontrolē banku darbību, valsts politikas vai interešu īstenošana un vai iestādes tika izveidotas ar likumdošanas aktu.
(85)
No pieejamās informācijas tiek secināts, ka valstij piederošās bankas Ķīnā kontrolē vislielāko tirgus daļu un ir dominējošie dalībnieki Ķīnas finanšu tirgū; saskaņā ar Deutsche Bank veikto 2006. gada Pētījumu par Ķīnas banku sektoru valstij piederošo banku tirgus daļa var būt lielāka par 2/3 no Ķīnas tirgus. Attiecībā uz to pašu jautājumu PTO savā Ķīnas tirdzniecības politikas pārskatā norādīja, ka “lielais valsts īpašumā esošo struktūrvienību apjoms ir vēl viena vērā ņemama Ķīnas finanšu nozares iezīme” (5). Būtiski ir norādīt, ka četras lielākās valstij piederošās bankas (Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Celtniecības banka un Rūpniecības un komercbanka) pārstāv vairāk nekā pusi no Ķīnas banku nozares. Vairāk nekā 50 % politikas banku un citu valsts banku pieder valstij. Komisija pieprasīja informāciju arī par valsts īstenotās kontroles struktūru minētajās Ķīnas bankās un par valsts politikas vai interešu īstenošanu attiecībā uz papīra ražošanas nozari (t. i., direktoru padome un akcionāru padome, akcionāru/direktoru sapulču protokoli, aizdevumu politika un riska novērtēšana, ņemot vērā aizdevumus, kas nodrošināti sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem). Tomēr ne ĶV, ne bankas nesniedza šādu informāciju. Tās vienīgi vairākkārt atsaucās uz informāciju banku gada pārskatos, ko tās bija iesniegušas. Tomēr banku gada pārskati nesatur (un nevar saturēt) detalizētu informāciju nepieciešamajā līmenī.
Tātad Komisijai bija jāizmanto pieejamā informācija. Pamatojoties uz pieejamiem datiem, Komisija secināja, ka valdība kontrolē minētās bankas un tās darbojas kā valsts iestādes, veidā, kādā to darbības var tikt attiecinātas uz valsti. Atbilstošie dati, kas izmantoti, lai izdarītu minētos secinājumus, ir atvasināti no ĶV sniegtās informācijas, Ķīnas banku gada pārskatiem, kurus vai nu iesniedza ĶV, vai kuri bija publiski pieejami, no informācijas, kas izgūta no Deutsche Bank 2006. gada Pētījuma par Ķīnas banku sektoru, kā arī no sadarbībā iesaistīto ražotāju iesniegtās informācijas un sūdzībā ietvertās informācijas. Attiecībā uz ārvalstu bankām neatkarīgi avoti lēš, ka to daļa Ķīnas banku nozarē ir neliela un tādējādi tām ir maznozīmīga loma aizdevumu politikā; atbilstošā informācija liecina, ka šī daļa varētu būt tikai 1 % no Ķīnas tirgus (6). Arī atbilstošā publiski pieejamā informācija apstiprina, ka Ķīnas bankas, jo īpaši lielās komercbankas, joprojām paļaujas uz valstij piederošiem akcionāriem un valdību, lai papildinātu kapitālu gadījumos, kad tā nepietiek kredīta ekspansijas dēļ (7). No bankām, kas piešķīra aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, lielais vairums ir valstij piederošas bankas. Patiešām, pamatojoties uz pieejamo informāciju, tika secināts, ka vismaz 13 no 19 bankām, par kurām tika ziņots, pieder valstij, tostarp politikas bankas (Ķīnas Eksporta un importa banka, Ķīnas Attīstības banka) un lielākās komercbankas Ķīnā, piemēram, Ķīnas Lauksaimniecības banka, Ķīnas Banka, Ķīnas Celtniecības banka un Ķīnas Rūpniecības un komercbanka.
Arī attiecībā uz atlikušajām valstij piederošajām bankām Komisija pieprasīja to pašu informāciju, kas minēta iepriekš - par valsts kontroli bankās un valsts politikas un interešu īstenošanu saistībā ar papīra ražošanas nozari. Atkal netika nodrošināta detalizēta šāda veida informācija, ja neskaita atkārtotu ierosinājumu meklēt informāciju attiecīgajos banku gada pārskatos, kas lielākoties bija iesniegti vienīgi ķīniešu valodā, bez tulkojuma angļu valodā. Tomēr banku gada pārskati nevar nodrošināt detalizētu informāciju nepieciešamajā līmenī. Attiecībā uz politikas bankām, izmeklēšana noskaidroja, ka nav skaidru tiesību normu, ar ko tiktu reglamentēta to loma un attiecības ar valsti. Tomēr, saskaņā ar ĶV apgalvojumiem pārbaudes uz vietas apmeklējuma laikā, šķiet, ka politikas bankas atbalsta valsts politikas Ķīnā un nedarbojas ar nolūku gūt peļņu. Iepriekšminētais apstiprina, ka valdība kontrolē minētās četras bankas un tās darbojas kā valsts iestādes, veidā, kādā to darbības var tikt attiecinātas uz valsti.
(86)
Komisija arī centās noskaidrot atšķirību starp politikas bankām (saskaņā ar pieejamo informāciju tās ir Ķīnas Eksporta un importa banka, Ķīnas Attīstības banka un Ķīnas Lauksaimniecības attīstības banka) un valstij piederošām komercbankām. Komisija pieprasīja precizējumus par šiem abiem finanšu iestāžu veidiem. ĶV apgalvoja, ka politikas bankām nav rakstisku tiesību normu, kas reglamentētu to nozari, ņemot vērā, ka Ķīnas iestādes pašlaik izstrādā likumprojektu par politikas bankām. Tika arī apgalvots, ka vienu politikas banku (proti, Ķīnas Attīstības banku) nebūtu jāuzskata par politikas banku, jo tā ir kļuvusi par akciju sabiedrību un pašlaik atrodas pārejas periodā. Iesniegtā informācija apstiprina, ka politikas bankas tiek uzskatītas par atšķirīgām no valstij piederošām komercbankām. Kaut arī nav nekādu noteikumu, kas reglamentētu politikas banku nozari vai to, kā šīs bankas darbojas Ķīnas finanšu tirgū, tas izriet no ĶTB apkārtrakstiem, kuros skaidri tiek pieminēts, ka politikas bankām ir īpašs statuss, salīdzinot ar valstij piederošām komercbankām. Attiecībā uz Ķīnas Attīstības bankas statusu jānorāda, ka Ķīnas valsts (ar Ķīnas Finanšu ministrijas starpniecību) turējumā ir vairāk nekā 50 % bankas akciju un ka tāpēc minētās bankas pārstrukturizācijai par akciju sabiedrību nav nekādas ietekmes uz valdības kontroli.
(87)
Vēl viens faktors, kas kropļo Ķīnas finanšu tirgu, ir ĶTB nozīme īpašo ierobežojumu noteikšanā attiecībā uz to, kā tiek noteiktas un svārstās procentu likmes. Izmeklēšanā patiešām tika konstatēts, ka ĶTB ir īpaši noteikumi, kas reglamentē procentu likmju svārstības Ķīnā. Saskaņā ar pieejamo informāciju šie noteikumi ir izklāstīti ĶTB apkārtrakstā par jautājumiem saistībā ar noguldījumiem un aizdevumiem piemērojamo procentu likmju pielāgošanu - Yinfa (2004. gads), Nr. 251 (“251. apkārtraksts”). Finanšu iestādēm tiek prasīts noteikt aizdevumu likmes, kas atbilstu konkrētam ĶTB aizdevumu etalona procentu likmju diapazonam. Komercbanku aizdevumiem un komerciāli pārvaldītiem politikas banku aizdevumiem nepiemēro augstāko ierobežojumu diapazonu, bet piemēro vienīgi zemāko ierobežojumu diapazonu. Pilsētu kredītu kooperatīviem un lauku kredītu kooperatīviem piemēro gan augstāko, gan zemāko ierobežojumu diapazonu. Preferenciāliem aizdevumiem un aizdevumiem, par kuriem Valsts Padome pieņēmusi īpašus noteikumus, nenotiek procentu likmju augšupējas svārstības. Komisija pieprasīja no ĶV precizējumus par 251. apkārtrakstā lietoto definīciju un formulējumu un par iepriekšējiem tiesību aktiem (ĶTB Apkārtraksts par finanšu iestāžu aizdevumu procentu likmju svārstību diapazona paplašināšanu - YinFa (2003. gads) Nr. 250). ĶV skaidroja, ka minētie apkārtraksti ir daļa no procentu likmju tirgus reformas Ķīnā, bet nepaskaidroja neko plašāk. ĶV tika arī lūgts paskaidrot, kādi ir Valsts Padomes noteiktie preferenciālie aizdevumi un citi aizdevumi.
ĶV iebilda, ka attiecīgo ķīniešu valodā izstrādāto tekstu formulējums attiecas uz citu Valsts Padomes norādīto aizdevumu pieņemšanu. ĶV nesniedza citus paskaidrojumus un neiesniedza attiecīgu dokumentāciju, lai izskaidrotu, kāpēc preferenciāli aizdevumi ir definēti Ķīnas tiesību aktos. Attiecībā uz pārējiem aizdevumu veidiem, pat ja piekrīt ĶV argumentam, nav skaidrs, kāpēc likumdevējs uzskatīja par nepieciešamu ieviest iespēju piešķirt citus aizdevumus, kā to izklāstījusi Valsts Padome. Komisija arī pieprasīja precizējumus par 251. apkārtrakstā minēto komerciāli pārvaldīto politikas aizdevumu esamību. ĶV nesniedza paskaidrojumus vai jebkādus pierādījumus par šo jautājumu. ĶV tika arī prasīts iesniegt jebkādus vēlākus atjauninājumus vai vēlākus tiesību aktus, kas izdoti par minētajiem apkārtrakstiem saistībā ar komercbanku un politikas banku aizdevumu politiku, bet šāda informācija netika sniegta.
(88)
Visbeidzot, jānorāda, ka ĶV nesniedza citus datus vai statistiku par Ķīnas banku sistēmas struktūru.
(89)
Pamatojoties uz 74.-88. apsvērumu un ņemot vērā Ķīnas nesadarbošanos (un ievērojot turpmāk 90. apsvērumā izklāstītos apsvērumus), Komisija secina, ka Ķīnas finanšu tirgu kropļo valdības iejaukšanās, un procentu likmes, ko piemēro nevalstiskās bankas un citas finanšu iestādes, visticamāk, tiek pielāgotas valdības noteiktajām likmēm. Tāpēc nosakot, vai valdības aizdevumi nodrošina labumu, nevalstisko banku un citu finanšu iestāžu piemērotās procentu likmes nevar uzskatīt par atbilstošiem komerciāliem etaloniem.
ii) Finansiālais ieguldījums
(90)
Turklāt, ņemot vērā pierādījumu kopumu, tiek secināts, ka lielo vairumu aizdevumu abiem sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir piešķīrušas politikas bankas vai citas valstij piederošas bankas, kas tiek uzskatītas par valsts iestādēm to ciešās saistības ar valdību dēļ. Šajās bankās vairāk nekā 50 % pieder valstij, un tādējādi tiek uzskatīts, ka tās kontrolē valdība. Ir arī citi pierādījumi par to, ka šīs bankas patiesībā darbojas kā valsts iestādes, jo, kā skaidrots 65. apsvērumā, acīmredzama ir valsts (t. i., ĶTB) iejaukšanās komercbanku lēmumu pieņemšanā par procentu likmēm, ko piemēro Ķīnas uzņēmumiem piešķirtajiem aizdevumiem, savukārt citos gadījumos, kuri skaidroti 83. apsvērumā, tiem gandrīz automātiski tika piešķirta viszemākā iespējamā likme atbilstoši valsts noteiktajiem ierobežojumiem. Šajos apstākļos šo struktūrvienību aizdevumu piešķiršanas prakse ir tieši saistāma ar valdību. Faktu, ka bankas darbojas kā valsts iestādes, apstiprina arī 2007. gada Papīra ražošanas plāns, Lēmums Nr. 40 un Komercbanku likuma 34. pants attiecībā uz valsts ražošanas politiku īstenošanu (sk. 74.-81. apsvērumu). Ir daudz uz objektīviem pētījumiem un ziņojumiem balstītu detalizētu pierādījumu par to, ka plaša apjoma valsts iejaukšanās Ķīnas finanšu sistēmā joprojām pastāv (sk. 312. apsvērumu). Visbeidzot, Ķīna nesniedz informāciju, kas sekmētu lielāku izpratni par valstij piederošo banku attiecībām ar valdību (sk. 68.-70 apsvērumu un 84.-86. apsvērumu). Tādējādi attiecībā uz politikas banku vai citu valstij piederošu banku piešķirtajiem aizdevumiem Komisija secina, ka krītotā papīra ražotājiem tiek nodrošināts finansiāls ieguldījums valdības tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē.
iii) Ieguvums
(91)
Tiek piešķirts ieguvums atbilstoši pamatregulas 3. panta 2. punktam un 6. panta b) apakšpunktam tiktāl, ka valdības aizdevumi tiek piešķirti ar labvēlīgākiem nosacījumiem nekā tie, ko saņēmējs varētu faktiski iegūt tirgū. Tā kā ir konstatēts, ka nevalstisko iestāžu aizdevumi Ķīnā nenodrošina atbilstošu tirgus etalonu, tas ir veidots, izmantojot 96.-102. apsvērumā izklāstīto metodi.
iv) Īpašas iezīmes
(92)
ĶV tika lūgts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz konkrētiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. Jānorāda, ka 28. panta 6. punktā formulēts, ka “ja kāda ieinteresētā puse nesadarbojas vai sadarbojas tikai daļēji, tā ka līdz ar to netiek atklāta būtiska informācija, rezultāts var būt šai pusei mazāk labvēlīgs nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies”. Starp vērā ņemtajiem faktiem ir šādi:
-
sūdzības iesniedzēja sniegtie pierādījumi par īpašām iezīmēm;
-
secinājumi (sk. 77. un 78. apsvērumu), ka papīra ražošanas nozarei tiek novirzītas konkrētas subsīdijas, pamatojoties uz īpašu nozares plānu, t. i., Papīra ražošanas plānu;
-
pierādījumi (sk. 76. apsvērumu) par to, ka papīra ražošanas nozare ir “atbalstīta nozare” (Lēmums Nr. 40);
-
34. panta noteikumi [2003. gada] Likumā par komercbankām Nr. 13 (sk. 79. apsvērumu), kuros paredzēts, ka komercbankas veic savu uzņēmējdarbību aizdevumu jomā, pamatojoties uz valsts ekonomikas un sociālās attīstības vajadzībām un atbilstoši valsts rūpniecības politikas garam, t. i., konkrētajā gadījumā - Papīra ražošanas plāna garam;
-
secinājumi (sk. 81. apsvērumu), ka Ķīnas valsts plānošanas sistēma dod bankām norādījumus piešķirt aizdevumus papīra ražošanas nozarei un ka uzņēmumi tiek uzskatīti par tādiem, kam ir augsts kredītreitings, tāpēc ka tie atbilst īpašiem politikas plāniem.
(93)
Ņemot vērā iepriekš minēto un ĶV nesadarbošanos, pieejamie pierādījumi liecina, ka subsīdijas, kas tiek piešķirtas uzņēmumiem papīra ražošanas nozarē, nav vispārīgi pieejamas un tāpēc ir īpašas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu. Ņemot vērā ĶV nesadarbošanos, nav nekā, kas liecinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir pamatotas ar objektīviem kritērijiem vai nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
d) Secinājums
(94)
Tādējādi papīra ražošanas nozares finansēšana būtu jāuzskata par subsīdiju.
(95)
Ņemot vērā finansiālā ieguldījuma esamību, labumu ražotājiem eksportētājiem un īpašās iezīmes, šī subsīdija būtu jāuzskata par kompensējamu.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(96)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Saskaņā ar pamatregulas 6. panta b) apakšpunktu par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata atšķirību starp summu, ko uzņēmums, kurš saņem valsts aizdevumu, maksā par šo valsts aizdevumu, un summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu komerciālu aizņēmumu, kuru tas faktiski varēja saņemt tirgū.
(97)
Kā skaidrots iepriekš, tā kā Ķīnas banku piešķirtie aizdevumi liecina par ievērojamu valdības iejaukšanos banku nozarē un neatspoguļo likmes, kādas tiktu konstatētas funkcionējošā tirgū, atbilstošs tirgus etalons veidots, izmantojot turpmāk izklāstīto metodi. Turklāt ĶV nesadarbošanās dēļ Komisija arī izmantoja pieejamos faktus, lai noteiktu atbilstošu procentu likmes etalonu.
(98)
Veidojot atbilstošu etalonu, uzskata par pamatotu piemērot Ķīnas procentu likmes, kas koriģētas, lai atspoguļotu parasto tirgus risku. Patiešām, situācijā, kad eksportētāju pašreizējais finansiālais stāvoklis noteikts izkropļotā tirgū un nav pieejamas uzticamas informācijas no Ķīnas bankām par riska novērtējumu un kredītreitingu noteikšanu, tiek uzskatīts par nepieciešamu nevis izmantot Ķīnas eksportētāju kredītspējas nominālvērtību, bet piemērot uzcenojumu, lai atspoguļotu Ķīnas izkropļotā tirgus ietekmi uz eksportētāju finansiālo situāciju.
(99)
Attiecībā uz minēto, kā skaidrots 68.-72. apsvērumā, gan ĶV, gan sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem tika prasīts sniegt informāciju par Ķīnas banku aizdevumu politiku un to, kā šie aizdevumi tika saistīti ar ražotājiem eksportētājiem. Minētās personas nesniedza šo informāciju, lai gan tas tika prasīts atkārtoti. Attiecīgi, ņemot vērā šo nesadarbošanos un pieejamo faktu kopumu, kā arī saskaņā ar pamatregulas 28. panta 6. punktu, tiek atzīts par atbilstošu uzskatīt, ka visiem uzņēmumiem Ķīnā tiks piemērota tikai visaugstākā “ar ieguldījumiem nesaistītā” pakāpe (“BB” līmenis pēc Bloomberg), un atbilstošo prēmiju, ko paredzēts saņemt par vērstpapīriem, kurus emitējuši uzņēmumi ar šo reitingu, piemērot Ķīnas Tautas Bankas standarta aizdevumu likmei. Attiecībā uz ārvalstu valūtā saņemtiem aizdevumiem Komisija atbilstošo prēmiju, ko paredzēts saņemt par vērstpapīriem, kurus emitējuši uzņēmumi ar šo reitingu, piemēro atbilstošajos Ķīnas aizdevuma līgumos minētajām standarta aizdevumu likmēm (LIBOR likme). Tomēr, ņemot vērā ĶV absolūto nesadarbošanos attiecībā uz informācijas sniegšanu par valstij piederošām bankām vai piekļuvi šīm bankām, saskaņā ar pamatregulas 28. panta 6. punktu, ņemot vērā pieejamo faktu kopumu, tiek atzīts par atbilstošu izmantot “BB” kredītreitingu (ar ieguldījumiem nesaistītā, spekulatīvā pakāpe).
(100)
Ieguvums ražotājiem eksportētājiem ir aprēķināts, ņemot vērā procentu likmes diferenciāli, kas izteikts procentos, to reizinot ar neatmaksāto aizdevuma summu, t. i., procentiem, kuri nav samaksāti IP laikā. Šī summa tad tika sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo apgrozījumu.
(101)
Kā skaidrots 73. apsvērumā, viens ražotājs eksportētājs atteicās dot svarīgu piekrišanu parāda pārstrukturēšanai. Tāpēc nebija iespējams pārbaudīt pamatinformāciju, kas paziņota saistībā ar aizdevumiem, uz kuriem attiecas šī piekrišana, piemēram, procentu likmi, aizdevuma termiņu, atmaksas grafiku utt. Ražotājs eksportētājs arī nevarēja pierādīt, ka ir atmaksājis to aizdevumu pamatsummas, uz kuriem attiecas šī piekrišana. Tāpēc ieguvuma aprēķināšanā šie aizdevumi tika uzskatīti par dotāciju un tika sadalīti pa IP papildus procentiem, kas nebija atmaksāti IP laikā, kā skaidrots 100. apsvērumā.
(102)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā ir 5,37 % APP uzņēmumiem un 1,26 % Chenming uzņēmumiem.
4.2.2. IENĀKUMU NODOKĻA PROGRAMMAS
- Preferenciāla nodokļu politika uzņēmumiem, kurus uzskata par augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem
(103)
Šī shēma ļauj uzņēmumam, kas veiksmīgi piesakās Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmuma apliecības saņemšanai, gūt labumu no ienākumu nodokļa samazinājuma līdz 15 %, salīdzinot ar parasto likmi 25 %.
a) Juridiskais pamats
(104)
Shēma tiek nodrošināta kā preferenciāls nodokļu režīms atbilstoši 28. pantam ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likumā (Nr. 63, izsludināts 2007. gada 16. martā), līdztekus administratīvajiem pasākumiem augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanai. Uz šo shēmu attiecas arī Valsts Nodokļu administrācijas Paziņojums par jautājumiem, kas saistīti ar uzņēmumu ienākumu nodokļa maksājumiem, kurus veic augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumi (Guo Shui Han (2008. gads) Nr. 985), kur ietverta plašāka informācija par tās īstenošanu.
b) Tiesības uz subsīdiju
(105)
Administratīvajos pasākumos augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumu noteikšanā, konkrēti to 10. pantā, ir uzskaitīti atbilstības kritēriji uzņēmumiem, lai tie varētu gūt labumu no šīs shēmas. Ja uzņēmums atbilst visiem 10. pantā izklāstītajiem nosacījumiem, tam jāiesniedz pieteikums attiecīgajās iestādēs saskaņā ar minētā likuma 11. pantā noteikto kārtību.
c) Praktiska īstenošana
(106)
Jebkuram uzņēmumam, kas ir iecerējis pieteikties šai shēmai, ir jāiesniedz tiešsaistē aizpildīts pieteikums vietējam Zinātnes un tehnoloģiju birojam, kurš veic iepriekšēju pārbaudi. Pēc tam vietējais Zinātnes un tehnoloģiju birojs izstrādā ieteikumu provinces Zinātnes un tehnoloģiju departamentam. Pirms lēmuma pieņemšanas par Augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmuma apliecības izsniegšanu Zinātnes un tehnoloģiju departaments var arī nolemt veikt izmeklēšanu tieši pieteikuma iesniedzēja telpās.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(107)
Šo subsīdiju shēmu izmantoja trīs sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji, kas guva labumu IP laikā. Lai gan ĶV neiesniedza administratīvus noteikumus, ražotāji eksportētāji iesniedza pieejamos juridiskos tekstus. Tomēr pat no minētajiem tekstiem ir grūti saprast pieteikumu iesniegšanas procedūru, kas joprojām ir neskaidra un nepārredzama.
e) Secinājums
(108)
Tādējādi shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(109)
ĶV tika lūgts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. sadaļā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(110)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz konkrētiem uzņēmumiem un nozarēm, kas klasificēti kā atbalstīti, piemēram, tiem, kuri ir daļa no krītotā papīra ražošanas nozares. Patiešām, ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma (Nr. 63, izsludināts 2007. gada 16. martā) 4. nodaļas “Nodokļu atvieglojums” 25. pantā paredzēts, ka “valsts piešķir uzņēmumu ienākumu nodokļa atvieglojumus galvenajām nozarēm un projektiem, ko atbalsta un veicina valsts”. Kā to saprot Komisija, Valsts Padome savā Lēmumā Nr. 40 (14. pantā) un Rūpnieciskās pārstrukturēšanas pamatnostādņu katalogā piedāvā principus un klasifikāciju, saskaņā ar kuriem uzņēmums uzskatāms par atbalstītu. Turklāt nav objektīvu kritēriju atbilstības noteikšanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību.
(111)
Tādējādi, šī subsīdija būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(112)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto ieguvumu IP laikā. Par saņēmējiem piešķirto ieguvumu uzskata kopējā nodokļa summu, kura maksājama saskaņā ar parasto nodokļa likmi, no kuras atskaitīti maksājumi, kas veikti saskaņā ar samazināto preferenciālā nodokļa likmi. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav saistīta ar eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(113)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 1,22 % APP grupai un 0,58 % Chenming grupai.
- Preferenciāla nodokļu politika pētniecībai un attīstībai
(114)
Šī shēma nodrošina ieguvumu visiem uzņēmumiem, kas tiek atzīti par tādiem, kuri veic pētniecības un attīstības projektus. Šī kvalifikācija ļauj uzņēmumu ienākumu nodokli samazināt par 50 % no faktiskajām izmaksām par apstiprinātiem projektiem.
a) Juridiskais pamats
(115)
Shēma tiek nodrošināta kā preferenciāls nodokļu režīms atbilstoši ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma (Nr. 63, izsludināts 2007. gada 16. martā) 30. panta 1. punktam, ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma īstenošanas noteikumu 95. pantam, ĶTR Valsts Padomes Dekrētam Nr. 512, kas izsludināts 2007. gada 6. decembrī, un Pamatnostādnēm par galvenajām jomām (Paziņojums Nr. 6, 2007. gads).
b) Tiesības uz subsīdiju
(116)
Šī shēma nodrošina ieguvumu uzņēmumiem, kas tiek atzīti par tādiem, kuri veic pētniecību un attīstību. Shēmai atbilst tikai to jauno un augsto tehnoloģiju nozaru uzņēmumu pētniecības un attīstības projekti, kuri saņem primāro atbalstu no valsts, un projekti, kas uzskaitīti Pamatnostādnēs par augsto tehnoloģiju industrializācijas galvenajām jomām saskaņā ar Valsts Attīstības un reformu komisijas noteikto pašreizējo attīstības prioritāti.
c) Praktiska īstenošana
(117)
Jebkuram uzņēmumam, kas ir iecerējis pieteikties šai shēmai, ir jāiesniedz sīka informācija par pētniecības un attīstības projektiem vietējam Zinātnes un tehnoloģiju birojam. Pēc pārbaudes nodokļu birojs izdod paziņojumu par apstiprināšanu. Apstiprinātiem projektiem summu, kam piemēro uzņēmumu ienākumu nodokli, samazina par 50 % no faktiskajām izmaksām.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(118)
Šo shēmu izmantoja sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji, kas guva labumu IP laikā. Lai gan ĶV neiesniedza administratīvus noteikumus, ražotāji eksportētāji iesniedza pieejamos juridiskos tekstus. Tomēr pat no minētajiem tekstiem ir grūti saprast pieteikumu iesniegšanas procedūru, kas joprojām ir neskaidra un nepārredzama.
e) Secinājums
(119)
Tādējādi shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(120)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(121)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz konkrētiem uzņēmumiem un nozarēm, kas klasificēti kā atbalstīti, piemēram, tiem, kas ir daļa no krītotā papīra ražošanas nozares. Turklāt nav objektīvu kritēriju atbilstības ierobežošanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību.
(122)
Tādējādi šī subsīdija būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(123)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Par minēto ieguvumu uzskata kopējā nodokļa summu, kura maksājama saskaņā ar parasto nodokļa likmi, no kuras atskaitīti maksājumi, kas veikti, piemērojot papildu samazinājumu par 50 % no faktiskajiem pētniecības un attīstības izdevumiem par apstiprinātajiem projektiem. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav saistīta ar eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(124)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 0,02 % APP grupai un 0,05 % Chenming grupai.
- Dividenžu nodokļa atbrīvojums kvalificētiem rezidentuzņēmumiem
(125)
Shēma attiecas uz Ķīnas rezidentuzņēmumiem, kas ir akcionāri citos Ķīnas rezidentuzņēmumos. Pirmie minētie ir tiesīgi saņemt atbrīvojumu no ienākumu nodokļa par noteiktām dividendēm, ko maksā pēdējie minētie uzņēmumi.
a) Juridiskais pamats
(126)
Šī shēma tiek nodrošināta kā preferenciāls nodokļu režīms atbilstoši ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma 26. pantam un ir sīkāk skaidrota ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma īstenošanas noteikumu 83. pantā un ĶTR Valsts Padomes Dekrētā Nr. 512, kas izsludināts 2007. gada 6. decembrī.
b) Tiesības uz subsīdiju
(127)
Šī shēma nodrošina ieguvumu visiem rezidentuzņēmumiem, kas ir akcionāri citos Ķīnas rezidentuzņēmumos.
c) Praktiska īstenošana
(128)
Uzņēmumi var izmantot šo shēmu tieši ar nodokļu deklarāciju starpniecību.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(129)
Sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju ienākumu nodokļa atskaitēs ir norādīta summa, kam nepiemēro ienākumu nodokli. Šī summa ir minēta kā dividendes, prēmijas un citi tiesīgo rezidentu un uzņēmumu ieņēmumi no kapitāla ieguldījumiem atbilstoši ienākumu nodokļa atskaites 5. pielikuma (Nodokļu priekšrocību gada pārskats) nosacījumiem. Attiecīgie uzņēmumi nemaksāja ienākumu nodokli par šīm summām.
e) Secinājums
(130)
Tādējādi shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(131)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(132)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz Ķīnas rezidentuzņēmumiem, kas saņem ienākumus par dividendēm no citiem Ķīnas rezidentuzņēmumiem, atšķirībā no uzņēmumiem, kuri iegulda ārvalstu uzņēmumos.
(133)
Turklāt, tā kā saskaņā ar ĶTR Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma 4. nodaļu visas iepriekšminētās nodokļu shēmas ir rezervētas tikai svarīgām valsts atbalstītām vai veicinātām nozarēm un projektiem, kā noteikts 25. pantā, arī šī shēma ir īpaša, jo tā ir rezervēta tikai noteiktiem uzņēmumiem un nozarēm, kas klasificētas kā atbalstītas, piemēram, krītotā papīra ražošanas nozarei. Patiešām, kā to saprot Komisija, Valsts Padome savā Lēmumā Nr. 40 (14. pantā) un Rūpnieciskās pārstrukturēšanas pamatnostādņu katalogā piedāvā principus un klasifikāciju, pēc kuriem uzņēmumu uzskata par atbalstītu. Turklāt tādā gadījumā nav objektīvu kritēriju atbilstības ierobežošanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību.
(134)
Tādējādi šī subsīdija būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(135)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Par minēto ieguvumu uzskata maksājamo kopējā nodokļa summu, kurā iekļauti ieņēmumi par dividendēm no citiem Ķīnas rezidentuzņēmumiem un no kuras atskaitītas summas, kas faktiski samaksātas, piemērojot dividenžu nodokļa atbrīvojumu. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju uzņēmumu kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav saistīta ar eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(136)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 1,34 % APP grupai un 0,21 % Chenming grupai.
4.2.3. NETIEŠĀS NODOKĻU UN IMPORTA TARIFU PROGRAMMAS
- PVN un tarifu atbrīvojums importētam aprīkojumam
(137)
Šī shēma nodrošina ieguvumu kā atbrīvojumu no PVN un ievedmuitas maksājumiem par kapitāla precēm ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem [Foreign Invested Enterprise, FIE] vai vietējiem uzņēmumiem, kas var saņemt Ķīnas iestāžu izsniegto Apliecību par valsts atbalstītiem projektiem atbilstoši attiecīgajiem tiesību aktiem, kuri saistīti ar ieguldījumiem, nodokļiem un muitu.
a) Juridiskais pamats
(138)
Shēmas pamatā ir tiesību normu kopums, t. i., Valsts Padomes Apkārtraksts par importētā aprīkojuma nodokļu politikas pielāgošanu Nr. 37/1997, Finanšu ministrijas, Vispārējās muitas administrācijas un Valsts Nodokļu administrācijas [2008. gada] Paziņojums Nr. 43, VARK Paziņojums par attiecīgajiem jautājumiem saistībā ar to, kā rīkoties ar Apstiprinājuma vēstuli par vietējiem vai ārvalstu finansētiem projektiem, kuru attīstību veicina valsts, Nr. 316 2006, datētu ar 2006. gada 22. februāri, un Katalogu par importa precēm, kas nav atbrīvojamas no nodokļa, un ir paredzētas vai nu FIE, vai vietējiem uzņēmumiem - 2008. gads.
b) Tiesības uz subsīdiju
(139)
Tiesības uz subsīdiju ir ierobežotas līdz pieteikumu iesniedzējiem - FIE vai vietējiem uzņēmumiem -, kas var saņemt Apliecību par valsts atbalstītiem projektiem.
c) Praktiska īstenošana
(140)
Saskaņā ar I.1. pantu VARK Paziņojumā par jautājumiem saistībā ar to, kā rīkoties ar Apstiprinājuma vēstuli par vietējiem vai ārvalstu finansētiem projektiem, kuru attīstību veicina valsts, Nr. 316 2006, datēts ar 2006. gada 22. februāri, ārvalstu ieguldījumu projektiem, kas atbilst “tiem, kuri iekļauti atbalstītajā kategorijā Nozaru katalogā atvalstu ieguldījumu virzīšanai un Katalogā par prioritārajām nozarēm ārvalstu ieguldījumiem Centrālajā un Rietumu reģionā ar tehnoloģiju pārnesi, nepiemēro tarifu un PVN par pašu lietošanai paredzētu aprīkojumu, ko importē kopējo ieguldījumu un tehnoloģiju, detaļu un komponentu ietvaros, un rezerves detaļām, ko importē kopā ar šādu aprīkojumu saskaņā ar līgumu; izņēmums ir preces, kas uzskaitītas Katalogā par importa precēm saskaņā ar ārvalstu ieguldījumu projektiem, kuri nav atbrīvoti no nodokļa”. VARK izdod Projektu apstiprinājuma vēstuli par ārvalstu ieguldījumu projektiem, kas iekļauti atbalstītajā kategorijā, ar kopējo ieguldījumu summu USD 30 miljoni vai vairāk. Komisijas vai ekonomikas municipalitātes provinču līmenī izdod Projektu apstiprinājuma vēstuli par atbalstītajā kategorijā iekļautiem ārvalstu ieguldījumu projektiem ar kopējo ieguldījumu summu, kas ir mazāka par USD 30 miljoniem. Tiklīdz uzņēmumi saņem Projektu apstiprinājuma vēstuli par atbalstīto kategoriju, tie iesniedz apliecības un citus pieteikuma dokumentus savām vietējām muitas iestādēm, lai pretendētu uz ievedmuitas maksājuma un PVN atbrīvojumu aprīkojuma importam.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(141)
Labumu no šīs shēmas guva visi sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji.
e) Secinājums
(142)
Tādējādi shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(143)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(144)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz uzņēmumiem, kas iegulda konkrētās uzņēmējdarbības kategorijās, kuras ekskluzīvi definētas likumā (t. i., katalogā par pamatnostādnēm attiecībā uz ārvalstu ieguldījumiem un tādu galveno nozaru, ražojumu un tehnoloģiju katalogā, kuru attīstību veicina valsts). Turklāt nav objektīvu kritēriju atbilstības noteikšanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību.
(145)
Tādējādi šī subsīdija būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(146)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Minēto ieguvumu aprēķina, ņemot vērā atbrīvojumu no PVN un ievedmuitas maksājuma aprīkojuma importam. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta pa IP laikposmu, izmantojot lietošanas laiku, kas atbilst vidējam šādu aktīvu nolietojuma laikposmam konkrētajā ražošanas nozarē (t. i., 15 gadi). Rezultātā iegūtā summa tad tika sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(147)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 1,17 % APP grupai un 0,61 % Chenming grupai.
- PVN atlaides vietējā ražojuma aprīkojumam
(148)
Šī shēma nodrošina ieguvumu PVN atlaižu veidā, ko FIE maksā par vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi.
a) Juridiskais pamats
(149)
Shēmas pamatā ir Valsts Nodokļu administrācijas Apkārtraksts Nr. 171, 1999, 20/09/1999 par pagaidu pasākumu piemērošanu Administrācijas nodokļu atmaksai par vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi, ko veic ārvalstu ieguldījumu uzņēmumi, un tā tika izbeigta ar Apkārtrakstu par nodokļu atmaksas politikas izbeigšanu attiecībā uz vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi, ko veic FIE (Caishui 2008. gads, Nr. 176). Pēdējais minētais apkārtraksts paredz pārejas periodu pēc programmas izbeigšanas no 2009. gada 1. janvāra.
b) Tiesības uz subsīdiju
(150)
Tiesības uz subsīdiju ir ierobežotas līdz FIE, kas iegādājas vietējā ražojuma aprīkojumu.
c) Praktiska īstenošana
(151)
Programmas mērķis ir atmaksāt PVN, ko FIE samaksājuši par vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi, ja aprīkojums nav iekļauts no nodokļa neatbrīvojamo preču katalogā un ja aprīkojuma vērtība nepārsniedz FIE piemērojamo kopējo ieguldījumu ierobežojumu saskaņā ar “izmēģinājuma administratīvajiem pasākumiem, ko piemēro vietējā ražojuma aprīkojuma iegādei”.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(152)
Labumu no šīs shēmas guva visi sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji.
e) Secinājums
(153)
Tādējādi shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(154)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(155)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz konkrēta veida uzņēmumiem (t. i., FIE). Turklāt nav objektīvu kritēriju atbilstības noteikšanai un pārliecinošu pierādījumu, lai secinātu, ka tiesības uz subsīdiju ir automātiskas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu. Patiešām, lai gan apmeklējumā pie ražotājiem eksportētājiem ir iegūti daži administratīvi noteikumi, ĶV nesadarbošanās liedz novērtēt šādu objektīvu kritēriju esamību.
(156)
Turklāt shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 4. punkta b) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka subsīdijas piešķiršanas nosacījums ir vietējā ražojuma preču izmantošanas pārsvars pār importētām precēm.
(157)
Tādējādi šo subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(158)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Saņēmējiem piešķirto ieguvumu aprēķina, ņemot vērā PVN, kas atmaksāts par vietējā ražojuma aprīkojuma iegādi. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta par IP laikposmu, izmantojot lietošanas laiku, kas atbilst vidējam šādu aktīvu nolietojuma laikposmam konkrētajā ražošanas nozarē (t. i., 15 gadi). Rezultātā iegūtā summa tad tika sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(159)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 0,03 % APP grupai un 0,05 % Chenming grupai.
- Pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļi un izglītības uzcenojumi, ko piemēro FIE
(160)
Šī shēma paredz atbrīvojumu FIE no vietējā pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļa un izglītības uzcenojuma maksāšanas.
a) Juridiskais pamats
(161)
Shēmas pamatā ir Pagaidu noteikumi par Ķīnas Tautas Republikas Pilsētu uzturēšanas nodokli (Guo Fa, publicēti 1985. gada 8. februārī, Nr. 19) un Finanšu ministrijas Noteikumi par vairākiem īpašiem jautājumiem saistībā ar to, kā īstenojami Pagaidu noteikumi par Ķīnas Tautas Republikas Pilsētu uzturēšanas nodokli (Cai Shui Zi, publicēti 1985. gada 22. martā, Nr. 69).
b) Tiesības uz subsīdiju
(162)
Tiesības uz subsīdiju ir ierobežotas līdz FIE.
c) Praktiska īstenošana
(163)
Saskaņā ar Pagaidu noteikumiem par Ķīnas Tautas Republikas Pilsētu uzturēšanas nodokli pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļa bāze ir “ražojuma nodokļa, PVN un uzņēmējdarbības nodokļa summa, ko faktiski samaksā nodokļu maksātāji, un to maksā vienlaicīgi ar attiecīgi ražojuma nodokli, PVN un uzņēmējdarbības nodokli”.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(164)
Labumu no šīs shēmas guva viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs. Kā skaidrots 347. un 348. apsvērumā, no 2010. gada 1. decembra visiem uzņēmumiem, kas darbojas Ķīnā, ir piemērojams pienākums maksāt nodokli saskaņā ar šo shēmu.
e) Secinājums
(165)
Tādējādi un pamatojoties uz informāciju līdz 2010. gada 30. novembrim, shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē iepriekš zināmu valdības ieņēmumu veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(166)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, noteikta veida uzņēmumi (t. i., FIE) ir atbrīvoti no pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļa maksāšanas.
(167)
Tādējādi šo subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
(168)
Tomēr, ņemot vērā ĶV un attiecīgo iesaistīto ražotāju eksportētāju sniegto informāciju, secināts, ka ieinteresētās personas varēja pierādīt, ka šī shēma iesaistītajiem eksportētājiem vairs labumu nesniedz.
(169)
Tādējādi pamatregulas 15. panta noteikumi ir izpildīti. Tāpēc tiek secināts, ka šī shēma nav uzskatāma par kompensējamu.
4.2.4. DOTĀCIJU PROGRAMMAS
(170)
Tika konstatēts, ka sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji izmanto divas no dažādajām sūdzībā minētajām dotāciju programmām, t. i., Slavenu zīmolu atbalstu un Īpašos naudas līdzekļus ārvalstu ekonomiskās un tirdzniecības attīstības veicināšanai un ievērojama ārvalstu ieguldījumu projekta izstrādei Šaņdunas provincē. Par pārējām programmām, kuru izmantošana tika konstatēta, informēja sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji. ĶV tika informēta par šo programmu esamību, un tai tika prasīts sniegt vajadzīgo informāciju par šīm programmām. ĶV norādīja, ka programmas, kas nav iekļautas sūdzībā, nav pārbaudāmas, jo tas ir pretrunā PTO noteikumiem. Tādējādi ĶV apgalvoja, ka Komisijas prasība ir jāuzskata par neatbilstošu noteikumiem par pierādījumiem un konsultācijām saskaņā ar SKP nolīgumu. ĶV arī apgalvoja, ka Komisijas sniegtā informācija saistībā ar šīm shēmām ir vispārīga un ka pat tad, ja pieņem, ka šīs programmas var pārbaudīt, Komisijai ir jānosūta ĶV jauna, pietiekami pamatota prasība sniegt sīku informāciju par šīm sākotnēji neminētajām subsīdijām, kas būtu atbilstošas pārbaudei.
(171)
Šajā ziņā jānorāda, ka ES ir pieņemta standarta prakse informēt izmeklēšanas valsts iestādes, nevis sūdzībā minētās iestādes, par jebkuras tādas iespējamās subsīdiju shēmas esamību, kuru izmanto sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji, un pieprasīt informāciju un precizējumus par šādu shēmu. Īstenotā prakse ir saskaņā ar atbilstošajiem PTO noteikumiem. Komisija informēja ĶV par šādu shēmu esamību tad, kad šīs shēmas tika darītas zināmas, un iesniedza ĶV informāciju, ko tā ir saņēmusi no sadarbībā iesaistītajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem. Komisija atvēlēja ĶV iespēju apspriesties par attiecīgajām shēmām, un vēlāk notika apspriedes. Attiecīgi tika pilnībā ievēroti SPK nolīguma 12.1., 13.1. un 13.2. panta un pamatregulas 11. panta 10. punkta noteikumi. Turpmāk izklāstītajos secinājumos ir ņemta vērā ĶV sniegtā informācija par atbilstošajām programmām.
i) Sūdzībā minētās programmas
- Slaveni zīmoli
a) Juridiskais pamats
(172)
Šī shēma tiek īstenota ar Šaņdunas provinces Paziņojumu par īpašu piešķīrumu fonda budžetu 2008. gadā tādu zīmolu attīstībai, kas paši veic eksportu (Lucaiqizhi (2008. gads), Nr. 75). Šī shēma nodrošina dotācijas uzņēmumiem, lai atbalstītu eksportējošos zīmolus un palielinātu slavenu zīmolu tirgus daļu.
b) Tiesības uz subsīdiju
(173)
Tiesīgi saņemt piešķīrumu ir tikai eksportējošie slavenu zīmolu uzņēmumi, kas nodibināti Šaņdunas provincē. Netika iesniegti tiesību akti vai administratīvi akti, lai pamatotu atbilstības kritērijus.
c) Praktiska īstenošana
(174)
Shēmas mērķis ir atbalstīt uzņēmumus, kas atzīti par Šaņdunas provinces eksportējošiem slavenu zīmolu uzņēmumiem, lai uzlabotu to attīstību un konkurētspēju. Uzņēmumam nav jāpiesakās šai programmai, tāpēc apstiprinājuma dokumenta nav.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(175)
Labumu no šīs shēmas guva viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs.
e) Secinājums
(176)
Tādējādi, shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(177)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(178)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo piekļuve tai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem, t. i., eksportējošiem slavenu zīmolu uzņēmumiem. Ņemot vērā, ka nav juridiskas vai administratīvas informācijas par atbilstības kritērijiem, nav nekā, kas liecinātu, ka tiesības subsīdijas saņemšanai ir pamatotas ar objektīviem kritērijiem un nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
(179)
Tādējādi šo subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(180)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Šī summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(181)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir nebūtiska (mazāka nekā 0,01 %) Chenming grupai.
- Īpaši naudas līdzekļi ārvalstu ieguldījumu projektu veicināšanai
a) Juridiskais pamats
(182)
Šīs shēmas oficiālais dokuments ir Šouguanas Tautas valdības Paziņojums par attīstīto uzņēmumu atbalstīšanu 2008. gadā. Šī shēma kas ieviesta 2008. gada 9. februārī, atbalsta uzņēmumus, kuri sasnieguši izcilus darbības rādītājus 2008. gadā.
b) Tiesības uz subsīdiju
(183)
Tiesīgi pieteikties shēmai ir uzņēmumi, kas atzīti par “attīstītiem uzņēmumiem ārvalstu ieguldījumu piesaistīšanā” un “attīstītiem uzņēmumiem ārējās tirdzniecības uzņēmējdarbībā” ar ievērojamiem ārējās tirdzniecības uzņēmējdarbības rādītājiem vai būtiskiem ārvalstu ieguldījumu piesaistījumiem. ĶV neiesniedza tiesību aktus vai noteikumus par “attīstīta uzņēmuma ārvalstu ieguldījumu piesaistīšanā” un “attīstīta uzņēmuma ārējās tirdzniecības uzņēmējdarbībā” politiku vai definīciju.
c) Praktiska īstenošana
(184)
Šouguanas Tautas valdība ir atbildīga par līdzekļu piešķiršanu uzņēmumiem, kas atzīti par “attīstītiem uzņēmumiem ārvalstu ieguldījumu piesaistīšanā” un “attīstītiem uzņēmumiem ārējās tirdzniecības uzņēmējdarbībā”.
(185)
Saskaņā ar ĶV norādīto uzņēmumam nav jāpiesakās šai shēmai, tāpēc apstiprinājuma dokumenta nav.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(186)
Labumu no šīs shēmas guva viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs.
e) Secinājums
(187)
Tādējādi, shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(188)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(189)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo piekļuve tai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem, t. i., attīstītiem uzņēmumiem ārvalstu ieguldījumu piesaistīšanā un attīstītiem uzņēmumiem ārējās tirdzniecības uzņēmējdarbībā. Ņemot vērā, ka nav juridiskas vai administratīvas informācijas par atbilstības kritērijiem, nav nekā, kas liecinātu, ka tiesības subsīdijas saņemšanai ir pamatotas ar objektīviem kritērijiem un nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
(190)
Tādējādi šo subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(191)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Šī summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(192)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir nebūtiska (mazāka nekā 0,01 %) Chenming grupai.
ii) Programmas, par kurām informējuši sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji
- Palīdzība antidempinga respondentiem
a) Juridiskais pamats
(193)
Šīs shēmas oficiālais dokuments ir Noteikumi par antidempinga, antisubsidēšanas, aizsardzības izmeklēšanas respondentu atbalsta politikas īstenošanu. ĶV apgalvo, ka shēma tika izbeigta 2008. gadā, bet atbilstošs juridisks paziņojums nav iesniegts.
b) Tiesības uz subsīdiju
(194)
Subsīdiju piešķīra reģionālais/provinces finansēšanas birojs, lai atbalstītu uzņēmuma dalību ASV antidempinga izmeklēšanā. Tiesīgajiem uzņēmumiem jābūt reģistrētiem Šaņdunas provincē (izņemot Cjindao pilsētu), un tie darbojas atbilstoši Tirdzniecības ministrijas un provinces iestāžu norādījumiem.
c) Praktiska īstenošana
(195)
Shēma ir reģionāla (pieejama tikai Šaņdunas provincē, izņemot tās lielāko pilsētu Cjindao), bet tās atbilstības kritēriji nav objektīvi pēc likuma.
(196)
Saskaņā ar atbilstošajiem tiesību aktiem, 40 % no juristu nodevām tiks piešķirti pieteikuma iesniedzējam.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(197)
Labumu no šīs shēmas guva viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs.
e) Secinājums
(198)
Tādējādi shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(199)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz uzņēmumiem noteiktā ģeogrāfiskā reģionā.
(200)
Tādējādi šo subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(201)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Šī summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(202)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikposmā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir nebūtiska (mazāka nekā 0,01 %) Chenming grupai.
- Šouguanas tehnoloģiju atjaunošanas dotācija
a) Juridiskais pamats
(203)
Programma tika īstenota saskaņā ar Atzinumu paātrināt augsto tehnoloģiju nozares attīstību (izmēģinājuma īstenošana) (Shoufa (2005. gads), Nr. 37), ko izdevusi Šouguanas pašvaldība. ĶV apgalvoja, ka pastāv atbilstošs tiesiskais regulējums šai shēmai, bet neiesniedza tā kopiju.
b) Tiesības uz subsīdiju
(204)
Shēma ir subsīdija, kas tika piešķirta, lai uzlabotu uzņēmumu konkurētspēju. Netika iesniegti tiesību akti vai administratīvi akti, lai pamatotu atbilstības kritērijus.
c) Praktiska īstenošana
(205)
Kā norādīja ĶV, šīs programma ir vietēja dotācija pētniecības un attīstības, energotaupības un vides aizsardzības veicināšanai. Pieteikšanās procedūras nav. Reģiona pašvaldība laiku pa laikam izdod paziņojumus, kuros tā informē ražotājus eksportētājus, ka ir piešķirta dotācija par noteiktu summu.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(206)
Labumu no shēmas guva viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs.
e) Secinājums
(207)
Tādējādi, shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(208)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(209)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo piekļuve tai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem. Ņemot vērā, ka nav juridiskas vai administratīvas informācijas par atbilstības kritērijiem, nav nekā, kas liecinātu, ka tiesības subsīdijas saņemšanai ir pamatotas ar objektīviem kritērijiem un nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
(210)
Tādējādi subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(211)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Šī summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(212)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir mazāka nekā 0,59 % Chenming grupai.
- Sudžou Rūpnieciskā parka intelektuālā īpašuma tiesību fonds
a) Juridiskais pamats
(213)
Shēma tiek īstenota saskaņā ar Pagaidu pasākumiem Sudžou Rūpnieciskā parka intelektuālā īpašuma tiesību darba nostiprināšanai un Administratīvajiem noteikumiem par Sudžou Rūpnieciskā parka intelektuālā īpašuma tiesību fondu.
b) Tiesības uz subsīdiju
(214)
Shēma tiek nodrošināta tikai tiem Sudžou Rūpnieciskajā parkā izveidotajiem uzņēmumiem, kuri ir saņēmuši Datorprogrammatūras īpašumtiesību reģistra apliecību, Integrētās shēmas izkārtojuma dizainu reģistra apliecību un ir nesen iegādājušies slavenu zīmolu ražojumus.
c) Praktiska īstenošana
(215)
Uzņēmumam, kas ir tiesīgs saņemt dotāciju patenta pieteikumam vai preču zīmei, ir jāaizpilda pieteikuma veidlapa par Sudžou provinces vai augstāka līmeņa slavenu zīmolu piešķīrumu un jāiesniedz parka Zinātnes un tehnoloģiju birojam. Dotācijas piešķir Sudžou Rūpnieciskais parks. Nav informācijas par parka finansējumu un par to, no kurām valsts iestādēm tas saņem dotāciju summas.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(216)
Labumu no shēmas guva viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs. Tomēr Komisija norāda uz to, ka nav saņemta pilnīgi nekāda atbilstošā dokumentācija par sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju, jo netika iesniegts pieteikums shēmai vai lēmums par dotācijas piešķiršanu.
e) Secinājums
(217)
Tādējādi, shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(218)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(219)
Šī subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo piekļuve tai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem. Ņemot vērā, ka nav juridiskas vai administratīvas informācijas par atbilstības kritērijiem, nav nekā, kas liecinātu, ka tiesības subsīdijas saņemšanai ir pamatotas ar objektīviem kritērijiem un nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
(220)
Turklāt subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz uzņēmumiem noteiktā ģeogrāfiskā reģionā. Shēma ir pieejama tikai Sudžou Rūpnieciskajā parkā izveidotiem uzņēmumiem.
(221)
Tādējādi subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(222)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Šī summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(223)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir mazāka nekā 0,01 % APP grupai.
- Augsto tehnoloģiju rūpnieciskās attīstības fonda subsīdija
a) Juridiskais pamats
(224)
ĶV un ražotāji eksportētāji nav iesnieguši juridisko pamatu. Programma paredz finansiālu palīdzību uzņēmumiem Sudžou Rūpnieciskajā parkā, un, kā norādījusi ĶV, šīs shēmas mērķis ir paātrināt Sudžou Rūpnieciskā parka pārveidošanu un modernizāciju un veicināt parkā izveidoto uzņēmumu veiktās zinātniskās izpētes kvalitāti.
b) Tiesības uz subsīdiju
(225)
Shēma tiek nodrošināta tikai Sudžou Rūpnieciskajā parkā izveidotiem uzņēmumiem, kas atbilst vairākos plānos noteiktām prasībām un kam ir atbilstoši zinātniskās izpētes projekti. ĶV iesniedza programmas aprakstu, bet neiesniedza atbilstošo plānu kopijas.
c) Praktiska īstenošana
(226)
Tiek sniegta palīdzība uzņēmumiem, kas iegulda parkā un pieprasa dotācijas īpašiem darbības veidiem (pētniecībai un attīstībai, palīdzībai jaunu ražojumu ieviešanā, intelektuālā īpašuma pārvaldībai, attīstībai ārvalstu tirgos, projektu koordinācijai ar valdību, publisko tehnoloģiju pakalpojumu nodrošināšanai). Dotācijas piešķir Sudžou Rūpnieciskais parks. Nav informācijas par parka finansējumu un par to, no kurām valsts iestādēm tas saņem dotāciju summas.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(227)
Labumu no shēmas guva viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs.
e) Secinājums
(228)
Tādējādi, shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(229)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(230)
Subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo piekļuve tai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem. Ņemot vērā, ka nav juridiskas vai administratīvas informācijas par atbilstības kritērijiem, nav nekā, kas liecinātu, ka tiesības subsīdijas saņemšanai ir pamatotas ar objektīviem kritērijiem un nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
(231)
Turklāt subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz uzņēmumiem noteiktā ģeogrāfiskā reģionā. Shēma ir pieejama tikai Sudžou Rūpnieciskajā parkā izveidotiem uzņēmumiem.
(232)
Tādējādi subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
f) Subsīdijas summas aprēķināšana
(233)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Šī summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(234)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir mazāka nekā 0,03 % APP grupai.
- No Sudžou Rūpnieciskā parka saņemtais piešķīrums izaugsmes saglabāšanai
a) Juridiskais pamats
(235)
ĶV un ražotāji eksportētāji nav iesnieguši juridisko pamatu. ĶV norāda, ka programma tiek īstenota saskaņā ar Sudžou Rūpnieciskā parka Atzinumu par vienmērīgas, stabilas un straujas izaugsmes veicināšanu un ka tās mērķis ir paātrināt rūpnieciskās struktūras izaugsmi un ārējo tirdzniecību.
b) Tiesības uz subsīdiju
(236)
Shēma tiek nodrošināta tikai Sudžou Rūpnieciskajā parkā izveidotiem uzņēmumiem. Ķīnas iestādes nav skaidri izklāstījušas atbilstības kritērijus. Tomēr, lai saņemtu šo dotāciju, parkā izveidotajiem uzņēmumiem 2009. gadā ir jāsasniedz augstāki eksporta darbības rezultāti nekā iepriekšējā gada faktiskie rādītāji.
c) Praktiska īstenošana
(237)
Kā norādījusi ĶV, uzņēmumiem nav jāpiesakās šai shēmai, lai gan attiecīgais sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs ir iesniedzis Sudžou Rūpnieciskā parka pieteikuma veidlapu Augsto tehnoloģiju rūpniecības attīstības fondam. Kā norādīja ĶV, shēma ir saistīta ar uzņēmumu eksporta darbības rādītājiem, un uzņēmumi saņem noteiktu summu RMB [renminbi] valūtā par katru dolāru, par kuru palielinājies eksporta apjoms un vērtība. RMB stimuls tiek diferencēts arī pēc ražojumu un modeļu veidiem. Dotācijas piešķir Sudžou Rūpnieciskais parks. Nav informācijas par parka finansējumu un par to, no kurām valsts iestādēm tas saņem dotāciju summas.
d) Izmeklēšanas secinājumi
(238)
Labumu no shēmas guva viens sadarbībā iesaistītais ražotājs eksportētājs.
e) Secinājums
(239)
Tādējādi, shēma būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē tiešas naudas līdzekļu nodošanas veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu.
(240)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem šīs subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar 4.1. punktā izklāstītajiem pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu.
(241)
Subsīdiju shēma ir īpaša pamatregulas 4. panta 3. punkta nozīmē, ņemot vērā, ka ar tiesību aktiem, saskaņā ar kuriem darbojas aizdevumu piešķīrēja iestāde, piekļuve šai shēmai tika ierobežota tikai līdz uzņēmumiem noteiktā ģeogrāfiskā reģionā. Shēma ir pieejama tikai Sudžou Rūpnieciskajā parkā izveidotiem uzņēmumiem.
(242)
Turklāt atbilstoši likumam shēmas piešķiršana ir atkarīga no eksporta darbības rādītājiem, un tāpēc tā tiek uzskatīta par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunktu. Dotācija ir piesaistīta eksporta darbības rādītājiem un tiek aprēķināta atbilstoši tiem, jo saņemtā ieguvuma pamatā ir eksporta apjoma un vērtības palielinājums nākamajā gadā attiecībā pret iepriekšējo gadu.
(243)
Tādējādi subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
(e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(244)
Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Šī summa (skaitītājs) ir sadalīta uz sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja kopējo eksporta apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta darbības rādītājiem.
(245)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 0,05 % APP grupai.
- Programmas, par kurām informējuši sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji, bet kuras nav novērtētas
(246)
Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji ir informējuši par šādām ar energotaupību un vides aizsardzību saistītām shēmām un programmām:
-
īpaši naudas līdzekļi Taihu ezera ūdens attīrīšanai no piesārņojuma Dzjansu provincē,
-
īpaši naudas līdzekļi Sudžou Rūpnieciskā parka enerģijas taupīšanai,
-
īpaši naudas līdzekļi būtiskāko piesārņotāju kopējās emisijas mazināšanai Sudžou pašvaldības līmenī,
-
subsīdija ūdens taupīšanai un emisiju mazināšanai,
-
vides aizsardzības piešķīrums, kas saņemts no Sudžou Vides aizsardzības biroja,
-
piešķīrums enerģijas taupīšanai Šouguanas pilsētā.
(247)
Ņemot vērā attiecīgo ieguvumu nelielo apjomu, tika uzskatīts, ka nav jāveic izmeklēšana par šīm shēmām un programmām.
4.2.5. VALDĪBAS PREČU UN PAKALPOJUMU NODROŠINĀŠANA PAR ATLĪDZĪBU, KAS IR MAZĀKA PAR PIENĀCĪGO (LESS THAN ADEQUATE REMUNERATION, LTAR, LTAR)
i) Sūdzībā minētās un novērtētās programmas
- Zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana
a) Juridiskais pamats un tiesības uz subsīdiju
(248)
Sūdzībā tika apgalvots, ka ĶV ir nodrošinājusi zemes izmantošanas tiesības sadarbībā iesaistītajiem eksportētājiem par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo. Atbildot uz minēto, ĶV iesniedza Zemes administrēšanas likumu un 2007. gada 28. septembra Noteikumus Nr. 39 par valstij piederošas apbūves zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu ar konkursa uzaicinājumu, izsoļu un kotācijas starpniecību. ĶV atteicās iesniegt jebkādus datus par faktiskajām zemes izmantošanas tiesību cenām, minimālajām zemes etaloncenām, uz kuru esamību tās norāda, minimālo zemes etaloncenu novērtēšanas veidu, kā arī metodoloģiju, ko izmanto, kad valsts piespiedu kārtā atsavina zemi no tās iepriekšējiem lietotājiem.
b) Praktiska īstenošana
(249)
Saskaņā ar Zemes administrēšanas likuma 2. pantu visa zeme pieder valstij, jo saskaņā ar Ķīnas Konstitūciju un atbilstošajām tiesību normām zeme kopīgi pieder Ķīnas tautai. Zemi nedrīkst pārdot, bet var piešķirt zemes izmantošanas tiesības saskaņā ar likumu - valsts iestādes tās piešķir ar publisku piedāvājumu, kotācijas vai izsoļu starpniecību.
c) Izmeklēšanas secinājumi
(250)
Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji ir informējuši par to turējumā esošo zemi, kā arī par atbilstošajiem zemes izmantošanas tiesību līgumiem/apliecībām, bet ĶV nesniedza informāciju par zemes izmantošanas tiesību cenu noteikšanu.
d) Secinājums
(251)
Tādējādi, zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana, ko veic ĶV, būtu jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē preču nodrošināšanas veidā, no kuras saņēmējuzņēmumi gūst labumu. Kā skaidrots 260.-262. apsvērumā, Ķīnā nav funkcionējoša zemes tirgus, un ārēja etalona izmantošana pierāda, ka summa, ko par zemes izmantošanas tiesībām maksā sadarbībā iesaistītie eksportētāji, ir daudz zemāka nekā parastā tirgus likme.
(252)
ĶV tika prasīts sniegt informāciju par atbilstības kritērijiem subsīdijas saņemšanai un par subsīdijas izmantošanu, lai noteiktu, ciktāl piekļuve subsīdijai ir ierobežota līdz noteiktiem uzņēmumiem un vai subsīdija ir īpaša atbilstoši pamatregulas 4. pantam. ĶV šādu informāciju nesniedza. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā pamatregulas 4. panta 5. punkta prasību jebkuru īpašu iezīmju noteikšanu “skaidri pamatot” ar drošiem pierādījumiem, savi secinājumi bija jāpamato ar pieejamiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. pantu. Jānorāda, ka 28. panta 6. punkts nosaka, ka “ja kāda ieinteresētā puse nesadarbojas vai sadarbojas tikai daļēji, tā ka līdz ar to netiek atklāta būtiska informācija, rezultāts var būt šai pusei mazāk labvēlīgs, nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies.” Starp vērā ņemtajiem faktiem ir šādi:
(253)
sūdzības iesniedzēju pierādījumi par īpašām iezīmēm;
(254)
secinājumi (sk. 77. un 78. apsvērumu), ka papīra ražošanas nozarei tiek novirzītas konkrētas subsīdijas, pamatojoties uz īpašu nozares plānu, t. i., Papīra ražošanas plānu. Šajā ziņā jānorāda, ka minētā plāna 7.-11. pantā ir izklāstīti īpaši noteikumi par rūpniecības struktūru, norādot, kāda veida papīra ražošanas nozares jāizveido dažādos valsts ģeogrāfiskajos reģionos;
(255)
pierādījumi (sk. 76. apsvērumu) par to, ka papīra ražošanas nozare ir “atbalstīta nozare” (Lēmums Nr. 40);
(256)
secinājumi (sk.260.-262. apsvērumu), ka Ķīnā nav funkcionējoša zemes tirgus;
(257)
secinājumi, kas iegūti no sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem un kas apstiprināti vienlaikus notiekošajā antidempinga izmeklēšanā, ka zeme viņiem piešķirta atbilstoši viņu papīra ražošanas projektiem (8).
(258)
Ņemot vērā minēto un ĶV sadarbības trūkumu, pieejamie pierādījumi liecina, ka subsīdijas, kas tiek piešķirtas uzņēmumiem papīra ražošanas nozarē, nav vispārpieejamas un tāpēc ir īpašas saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu. Ņemot vērā ĶV nesadarbošanos, nav nekā, kas liecinātu, ka atbilstība subsīdijas saņemšanai ir pamatota ar objektīviem kritērijiem un nosacījumiem saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
(259)
Tādējādi šo subsīdiju būtu jāuzskata par kompensējamu.
e) Subsīdijas summas aprēķināšana
(260)
Tādējādi, būtu jāsecina, ka situāciju Ķīnā attiecībā uz zemes izmantošanas tiesībām nenosaka tirgus. Patiešām, šķiet, ka Ķīnā vispār nav pieejami privāti etaloni. Tāpēc nav praktiski iespējams veikt Ķīnas izmaksu vai cenu pielāgošanu. Šajos apstākļos tiek uzskatīts, ka Ķīnā nav tirgus, un saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punkta ii) apakšpunktu ārēja etalona izmantošana ieguvuma apjoma noteikšanai ir pamatota. Ņemot vērā, kas ĶV nesadarbojās un neiesniedza priekšlikumu par ārējo etalonu, Komisijai bija jāizmanto pieejamie fakti, lai noteiktu atbilstošu ārējo etalonu. Šajā ziņā uzskata par pamatotu kā atbilstošu etalonu izmantot no Taivānas, Penhu, Kinmenas un Matsu (Ķīnas Taibei) atsevišķās muitas teritorijas (turpmāk tekstā - Taivāna) iegūto informāciju.
(261)
Komisija uzskata, ka zemes cenas Taivānā visprecīzāk atspoguļo zemes cenas Ķīnas teritorijās, kurās izvietoti sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju uzņēmumi. Visi minētie ražotāji eksportētāji darbojas Ķīnas austrumu daļā, attīstītās teritorijās ar augstu IKP, provincēs ar augstu iedzīvotāju blīvumu Šanhajas apkārtnē. Kompensējamās subsīdijas summu aprēķina, pamatojoties uz konstatēto saņēmējiem piešķirto labumu IP laikā. Saņēmējiem piešķirto ieguvumu aprēķina, ņemot vērā starpību starp summu, ko katrs uzņēmums samaksāja par zemes izmantošanas tiesībām, un summu, kas parasti būtu bijusi jāmaksā, pamatojoties uz Taivānas etalonu.
(262)
Veicot šo aprēķinu, Komisija izmantoja Taivānā noteikto vidējo zemes cenu par vienu kvadrātmetru, kas koriģēta, ņemot vērā valūtas vērtības samazināšanos kopš attiecīgo zemes izmantošanas tiesību līgumu noslēgšanas. Informācija par rūpnieciskās zemes cenām tika iegūta no Taivānas Ekonomikas ministrijas Rūpniecības biroja tīmekļa vietnes. Valūtas vērtības samazināšanās tika aprēķināta, pamatojoties uz Taivānas inflācijas rādītājiem, ko SVF publicējis savā World Economic Outlook 2009. gada izdevumā. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) ir sadalīta par IP laikposmu, izmantojot parasto rūpnieciskā lietojuma zemes tiesību izmantošanas termiņu Ķīnā (t. i., 50 gadi). Šī summa tad tika sadalīta uz sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju kopējo tirdzniecības apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta darbības rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.
(263)
Attiecībā uz šo shēmu noteiktā subsīdijas likme IP laikā sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem ir 2,81 % APP uzņēmumiem un 0,69 % Chenming uzņēmumiem.
ii) Sūdzībā minētās, bet nenovērtētās shēmas
- Elektroenerģijas apgāde
(264)
Tika konstatēts, ka sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji neguva labumu no šīs shēmas IP laikā. Tāpēc nebija vajadzības novērtēt, vai šī shēma ir kompensējama.
- Papīra ražošanā izmantojamo ķīmisko vielu nodrošināšana
(265)
Tika konstatēts, ka sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji neguva labumu no šīs shēmas IP laikā. Tāpēc nebija vajadzības novērtēt, vai šī shēma ir kompensējama.
4.3. IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES PAR SUBSIDĒŠANU
4.3.1. IEVADS
(266)
ĶV, divas sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju grupas (APP un Chenming) un sūdzības iesniedzējs no ES iesniedza piezīmes par galīgajiem secinājumiem.
(267)
Sūdzības iesniedzējs no ES atbalstīja Komisijas secinājumus.
(268)
ĶV, APP un Chenming apstrīdēja Komisijas secinājumus. Ciktāl argumenti jau ir pilnībā apspriesti galīgajos secinājumos, tie nav atkārtoti šajā regulā.
4.3.2. APGALVOJUMI PAR DIVKĀRŠU ATLĪDZĪBU
(269)
ĶV apgalvoja, ka priekšlikums par kompensācijas pasākumiem nozīmē divkāršu atlīdzību. Tika norādīts, ka saskaņā ar ES praksi antidempinga izmeklēšanā pret Ķīnu normālā vērtība tiek noteikta, atsaucoties uz datiem, kas iegūti no ražotājiem tirgus ekonomikas trešā valstī. Tāpēc šādos gadījumos kompensācijas maksājumi radītu divkāršu atlīdzību viena un tā paša jautājuma risināšanā, jo antidempinga maksājumi efektīvi kompensē jebkuru subsīdiju, kas, kā tiek apgalvots, piešķirta Ķīnas uzņēmumiem.
(270)
APP apgalvoja, ka, ja normālo vērtību nosaka, pamatojoties uz vietējo tirdzniecību analogā valstī, tirgus ekonomikas režīma (TER) prasības noraidīšana un nesubsidētas normālās vērtības izmantošana palielina maksājumu par subsidēšanas summu, un tādējādi subsīdijas tiek saskaitītas divreiz.
(271)
ĶV apgalvoja, ka tie paši iespējamie kropļojumi jau ir izvērtēti vienlaikus notiekošajās antidempinga procedūrās. ĶV arī apgalvoja, ka Komisijas prakse ir pretrunā ES tiesībām un PTO noteikumiem un ka Komisijai būtu vai nu jāizbeidz kompensācijas maksājumu procedūras, vai arī jāpiešķir TER sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem vienlaikus notiekošajās antidempinga procedūrās. ĶV apgalvoja arī, ka tā nepiekrīt Komisijas argumentam, ka divkārša saskaitīšana nenotiek, jo kaitējuma apjoms ir mazāks nekā dempinga starpība. Visbeidzot, ĶV apgalvoja, ka, balstoties uz PTO Apelācijas institūcijas secinājumiem ASV un ĶTR lietā DS379 (9), attiecībā uz divkāršo atlīdzību pašreizējās procedūras būtu jāizbeidz.
(272)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā ziņā jānorāda, ka divkāršai atlīdzībai nav nekādas nozīmes šajās procedūrās. Neatkarīgi no tā, vai antidempinga un kompensācijas maksājumu vienlaicīga noteikšana ārpustirgus ekonomikas gadījumā var izraisīt iespējamu “divkāršu atlīdzību”, šāda situācija pēc definīcijas var rasties tikai tad, ja notiek dempinga starpības un subsīdijas summas uzkrāšanās, t. i., abu maksājumu veidu kombinācijas līmenis pārsniedz dempinga starpību vai subsīdijas summu, atkarībā no tā, kura lielāka. Kā skaidrots turpmāk, šis nav tas gadījums.
(273)
Pirmkārt, jāatceras, ka ES, nosakot antidempinga un kompensācijas pasākumus vienam un tam pašam ražojumam, piemēro “mazākā nodokļa noteikumu”. Citiem vārdiem sakot, ES izmeklēšanā Komisija nosaka dempinga, subsidēšanas vai Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma līmeni. Maksājumu līmenis nekad nedrīkst būt augstāks par kaitējuma apjomu, un šajā gadījumā kaitējuma apjoms ir vienāds abās procedūrās. Vienlaikus notiekošajās antidempinga procedūrās Komisija noteica dempinga starpību, kas ir daudz augstāka nekā kaitējuma apjoms. Saskaņā ar mazākā nodokļa noteikumu Komisija ierosināja noteikt pasākumus, kas pamatoti ar kaitējuma apjomu (sk. Padomes Regulu (ES) Nr. 451/2011 (2011. gada 6. maijs), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importu (10). Tādējādi pašreizējā antisubsidēšanas izmeklēšanā konstatētā subsīdijas norma nenodrošinās papildu aizsardzību Savienības ražošanas nozarei salīdzinājumā ar dempinga starpību, jo antidempinga maksājums jau tiks segts ar kaitējuma apjomu. Tāpēc maksājumi abās vienlaikus notiekošajās procedūrās nepārklājas un neuzkrājas, un attiecīgi, pat pieņemot, ka ir iespējama divkārša atlīdzība, kā izklāstīts 269. apsvērumā, nevar būt ar likumu noteikta prasība “kompensēt” dempingu ar subsīdiju. Patiešām, atšķirība starp dempinga un kaitējuma apjomu, kas konstatēti antidempinga izmeklēšanā, bija daudz augstāka nekā šajā izmeklēšanā konstatētais subsidēšanas apjoms. Jāuzsver arī, ka tad, ja runa ir par veicamo maksājumu faktisko sastāvu, saskaņā ar Komisijas praksi, vispirms piemēro maksājuma summu, kas izriet no kompensācijas maksājumu izmeklēšanas. Ja joprojām ir starpība starp minēto maksājuma līmeni un kaitējuma apjomu, šo starpību var novērst ar maksājumu, kas izriet no antidempinga izmeklēšanas. Tomēr tas nenozīmē, ka notiek divkārša saskaitīšana, jo apvienoto maksājumu līmenis jau varētu būt pamatots arī tikai antidempinga izmeklēšanas rezultātā.
(274)
Otrkārt, ir jānorāda, ka ĶV ierosinātie novēršanas pasākumi nav atļauti ar likumu, jo i) izmeklēšanā tika konstatēta tādu kompensācijas subsīdiju esamība, kuras radījušas būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, un tika secināts, ka pasākumu noteikšana ir Savienības interesēs, un tāpēc šīs procedūras nevar izbeigt; ii) ne visas Ķīnas ieinteresētās personas pieprasīja TER vienlaikus notiekošajās antidempinga procedūrās; iii) TER nevar automātiski garantēt tām personām, kuras nav to pieprasījušas; iv) attiecībā uz personām, kam TER tika atteikts, tas darīts tāpēc, ka tika konstatēti būtiski trūkumi saistībā ar antidempinga regulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunktā noteikto 1., 2. un 3. kritēriju.
4.3.3. APGALVOJUMI PAR NELABVĒLĪGU SECINĀJUMU IZMANTOŠANU
(275)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija ir nelikumīgi izmantojusi nelabvēlīgus secinājumus nepietiekamas sadarbības dēļ. Šajā ziņā tā atsaucas uz pamatregulas 28. panta 6. punktu, kurā cita starpā ir minēts, ka, ja kāda ieinteresētā puse nesadarbojas vai sadarbojas tikai daļēji, rezultāts var būt šai pusei mazāk labvēlīgs, nekā tad, ja tā būtu sadarbojusies. Kā norādījusi ĶV, nelabvēlīgu secinājumu izmantošana ir pretrunā SKP nolīguma 12. panta 7. punktam, kā arī PTO Antidempinga nolīguma II pielikumam.
(276)
Šajā saistībā jānorāda, ka ĶV izpratne par pamatregulas 28. panta 6. punktu ir nepamatota. Komisija nav izmantojusi “nelabvēlīgus secinājumus” pret ĶV, proti, tā nav apzināti izvēlējusies mazāk labvēlīgu rezultātu attiecībā uz konkrētajiem eksportētājiem, kā arī nav vēlējusies piemērot sodu par subsīdiju esamību vai kompensācijas maksājumu summu. Komisija kā izmeklēšanas iestāde pieprasīja informācijas kopumu no ĶV saprātīgā termiņā. Tomēr ĶV neiesniedza informāciju, kas tika uzskatīta par nepieciešamu izmeklēšanai (piemēram, plānu kopijas, informāciju par bankām, novērtējumu, ko bankas veikušas, piešķirot aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, cenu noteikšanu zemes izmantošanas tiesībām). Šajos apstākļos Komisija bija spiesta piemērot pamatregulas 28. panta noteikumus par pieejamiem faktiem, lai izdarītu reprezentatīvu secinājumu. Ir vietā uzsvērt, ka tas netika darīts, izmantojot nosodošus secinājumus pret ĶV. Piemēram, jāņem vērā, ka Komisija nenoraidīja informāciju par zemes izmantošanas tiesībām (“ZIT”), toties ĶV neiesniedza visu prasīto informāciju par ZIT cenu noteikšanu. Tāpat Komisija neizmantoja nelabvēlīgus secinājumus pret ĶV attiecībā uz preferenciāliem aizdevumiem krītotā papīra ražošanas nozarei, bet tai bija jāiegūst trūkstošā informācija par plāniem, banku nozīmi un politiku, saskaņā ar kuru bankas piešķīra aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, jo ĶV šo informāciju vienkārši nesniedza. Tādējādi Komisija izmantoja jebkādu ĶV sniegto informāciju. Ja sniegtā informācija bija nepietiekama vai tika konstatēts, ka tā ir pārbaudāma, Komisijai tā bija jāpapildina ar citiem atbilstošiem datiem, lai izdarītu savus secinājumus. Dažos gadījumos nevar izslēgt, ka rezultāts bija mazāk labvēlīgs ĶV, nekā tas būtu bijis tad, ja ĶV būtu pilnībā sadarbojusies, bet šāds rezultāts nebija Komisijas mērķis.
(277)
Komisijas pieeju šajā gadījumā var pretstatīt tam, kā PTO komisijas ir izmantojušas jēdzienu “nelabvēlīgi secinājumi” saskaņā ar SKP nolīguma V pielikuma 7. punktu. Piemēram, EK Gaisa kuģu komisija izmantoja nelabvēlīgus secinājumus divos gadījumos saistībā ar Spānijas pētniecības un attīstības programmu PROFIT gadījumos, kad ES sniedza nepietiekamus datus. Attiecībā uz finansējuma summu un de facto īpašo iezīmju jautājumu komisija neņēma vērā ES iesniegtos pierādījumus un aizstāja tos ar sūdzības iesniedzēja (ASV) ieteikto risinājumu izmantošanai savos secinājumos (11). Tomēr tas neattiecas uz pašreizējo izmeklēšanu, jo Komisija nav ignorējusi ĶV sniegtos datus un vienkārši aizstājusi ar sūdzības iesniedzēja ieteikto risinājumu, bet drīzāk ir izmantojusi tai pieejamo informācijas kopumu, lai nonāktu pie secinājuma. Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka minētie apgalvojumi ir jānoraida.
(278)
Tā kā Komisija neizmantoja nelabvēlīgus secinājumus pret ĶV vai kādu no eksportētājiem, apgalvojums, ka nelabvēlīgu secinājumu izmantošana attiecībā uz valdību ir pretrunā PTO normām, ir bezmērķīgs.
(279)
Tas bija jānoraida, jo šis apgalvojums nav pamatots ar reāliem faktiem. Komisija informēja ĶV par 28. panta noteikumiem un par to, kādos gadījumos šie noteikumi var būt piemērojami, pirmajā vēstulē, ko ĶV saņēma, kad tika uzsāktas šīs procedūras, kā arī pēdējā vēstulē, kuru ĶV saņēma pirms pārbaudes apmeklējuma uz vietas. Turklāt ĶV tika informēta par nesadarbošanās sekām, kas izskaidrotas 59. apsvērumā.
(280)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija tai nekad nav prasījusi noorganizēt tikšanās ar valstij piederošām bankām.
(281)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jānorāda, ka Komisija prasīja tiešu ĶV iesaistīšanos, kad tika organizētas tikšanās ar bankām, kas piešķīrušas aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem. Tālab ĶV tika arī iesniegts to banku saraksts, kuras piešķīrušas šādus aizdevumus. ĶV tika arī prasīts nodrošināt politikas banku un finanšu iestāžu pārstāvību pārbaudes laikā uz vietas ĶV telpās, lai atbildētu uz aptaujas anketas jautājumu daļu, kas paredzēta šīm personām. ĶV neizpildīja nevienu no minētajām prasībām.
(282)
ĶV apgalvoja, ka nelabvēlīgu secinājumu izmantošana šajā gadījumā ir nepamatota, jo ĶV sniedza tai pieejamo informāciju savu iespēju robežās. ĶV apgalvoja, ka bankas šajās procedūrās ir trešās personas un nav ieinteresētās personas, kā definēts SKP nolīguma 12. panta 9. punktā, un tāpēc tām nav pienākuma sadarboties. Tika arī apgalvots, ka Komisija ir izrādījusi patvaļību un rīkojusies pretrunā PTO noteikumiem, jo ĶV sniedza pietiekamu informāciju par banku piešķirtajiem aizdevumiem un zemes izmantošanas tiesībām.
(283)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka Komisija neizmantoja nelabvēlīgus secinājumus pret ĶV. Turklāt, kā noteikts 276. apsvērumā, Komisija izmantoja jebkuru informāciju, ko sniedza ĶV, bet, tā kā būtiskas informācijas nebija, tai bija jāpapildina dati ar citiem pieejamiem avotiem, lai izdarītu reprezentatīvu secinājumu.
(284)
Attiecībā uz apgalvojumiem par ieinteresētajām personām jāatgādina, ka SKP nolīguma 12. panta 9. punktā ir skaidri noteikts, ka vietējās vai ārvalstu personas, kas nav tajā minētās personas, varētu tikt iekļautas kā ieinteresētās personas. Attiecībā uz šīm procedūrām Komisija, pamatojoties uz sūdzību, pieprasīja informāciju par preferenciāliem aizdevumiem krītotā papīra ražošanas nozarei. Turklāt šāda informācija ir tieši saistīta ar bankām, kas pārsvarā pieder valstij. Par to tika informēti gan sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji, gan ĶV. Tas, ka vienkārši netika sniegta pietiekama informācija par banku piešķirtajiem aizdevumiem, lika Komisijai izmantot pieejamos faktus atbilstīgi pamatregulas 28. panta noteikumiem.
4.3.4. APGALVOJUMI PAR VISLABĀKĀS PIEEJAMĀS INFORMĀCIJAS IZMANTOŠANU
(285)
APP apgalvoja, ka Komisijai nav ļauts ignorēt informāciju, kas nav pilnīga visos aspektos, ja ieinteresētā persona, kas to sniegusi, tomēr ir rīkojusies atbilstoši savām iespēju robežām. Turklāt APP apgalvoja ka, pat gadījumos, kad attiecīgā persona nav sadarbojusies savu iespēju robežās, izmantojot tai pieejamos faktus, Komisijai ir jāņem vērā visi ieinteresētās personas iesniegtie pamatotie fakti, pat ja šie fakti nav pilnīga informācija, kas prasīta no šīs personas. Tāpēc Komisija gan saskaņā ar pamatregulu, gan saskaņā ar SKP nolīgumu nedrīkst neņemt vērā šādu informāciju.
(286)
ĶV apgalvoja, ka pieejamo faktu izmantošana nav pieļaujama, ja ieinteresētā dalībvalsts vai ieinteresētā persona ir pierādījusi, ka tā ir rīkojusies savu iespēju robežās un sniegusi informāciju, kas ir pārbaudāma, atbilstoši iesniegta, lai to varētu izmantot izmeklēšanā, iesniegta laikus un izmantojot tādu informācijas nesēju vai datorvalodu, kādu prasījušas izmeklēšanas iestādes.
(287)
Šis nav tas gadījums. Šajā ziņā jāatgādina, ka Komisija izmantoja pieejamos faktus atbilstoši pamatregulas 28. panta un SKP nolīguma 12. panta 7. punkta noteikumiem tāpēc, ka ĶV un ražotāji eksportētāji neiesniedza informāciju, ko tā uzskata par nepieciešamu izmeklēšanai, lai izdarītu reprezentatīvu secinājumu, lai gan tas tika vairakkārt prasīts. Komisijai patiešām bija jācenšas atrisināt būtisko problēmu, kas tai bija radusies kā izmeklēšanas iestādei, t. i., to, ka ĶV atteica piekļuvi aktuālajai informācijai par plāniem, banku nozīmi, kredītriska novērtēšanu, piešķirot aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, ZIT cenu noteikšanu vai juridiskiem dokumentiem, kuri attiecas uz dažādajām izmeklētajām shēmām, vai neiesniedza šādu informāciju. Tāpat sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji neiesniedza informāciju par Ķīnas banku piešķirtajiem aizdevumiem. Tāpēc tas, kā sadarbojās ĶV un ražotāji eksportētāji, neatbilst standartiem, ko PTO Apelācijas institūcija noteikusi lietā “Amerikas Savienotās Valstis - Antidempinga pasākumu piemērošana dažiem Japānas izcelsmes karsti velmētiem tērauda izstrādājumiem”, kurā tika secināts, ka no ieinteresētajām personām prasītais sadarbības līmenis ir “augsts” un ka ieinteresētajām personām ir jāsadarbojas “savu iespēju robežās” (12). Komisija nesaprot, kāpēc ĶV un ražotājiem eksportētājiem nebija iespējams iesniegt/sagādāt trūkstošo informāciju, un ne ĶV, ne ražotāji eksportētāji nesniedza ticamu paskaidrojumu. ĶV arī apgalvoja, ka nav izpildīti nosacījumi vislabākās pieejamās informācijas izmantošanai un ka ĶV, iespējams, nav sniegusi noteiktu informāciju vienkārši tāpēc, ka šādas informācijas nav, tā vairs nav būtiska vai ir nepieejama, tā netika prasīta aptaujas anketā vai iepriekš pirms pārbaudes.
(288)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jānorāda, ka, kā jau tika skaidri pierādīts sadaļā par subsidēšanu (64. - 73. apsvērums), pieejamo faktu izmantošana bija Komisijas kā izmeklēšanas iestādes vienīgā iespēja, lai varētu izdarīt reprezentatīvu secinājumu. Attiecībā uz prasītās informācijas veidu jāatgādina, ka Komisija prasīja esošu informāciju (piemēram, informāciju par plāniem, banku nozīmi, kredītriska novērtēšanu, piešķirot aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, ZIT cenu noteikšanu vai juridiskajiem dokumentiem, kas attiecas uz dažādajām izmeklētajām shēmām) un piedāvāja ĶV iespēju sniegt šādu informāciju vairākas reizes pēc šo procedūru uzsākšanas.
(289)
Turklāt būtu jāuzsver arī, ka Komisijai kā izmeklēšanas iestādei bija jāpārbauda visi apgalvojumi, kuri bija minēti sūdzībā un par kuriem bija iesniegti pietiekami pierādījumi, lai uzsāktu izmeklēšanu (piemēram, piecgadu plānu un rūpnieciskās politikas izmantošana preferenciālo aizdevumu piešķiršanā krītotā papīra ražošanas nozarei, banku kā valsts iestāžu nozīme, tiešu/netiešu nodokļu un dotāciju programmu esamība), un tādējādi ĶV kā ieinteresētajai personai tika prasīts sniegt visu informāciju, kas tika uzskatīta par nepieciešamu. Tomēr ĶV īstenoja atšķirīgu nostāju, kas ir līdzvērtīga ĶV aizstāšanai ar izmeklēšanas iestādi. ĶV patiešām vēlējās pati spriest par jautājumiem, ko tā uzskatīja par svarīgiem, un ierobežot savu sniegto informāciju līdz dokumentiem, ko tā uzskatīja par būtiskiem, neļaujot izmeklēšanas iestādei izvērtēt šos jautājumus. Par to skaidri liecina ĶV pieeja attiecībā uz valstij piederošām bankām (sk. 282. apsvērumu).
ĶV apgalvoja, ka šādas bankas ir “trešās personas”, tomēr sūdzības iesniedzējs bija iesniedzis pietiekamus pierādījumus par to, ka tās ir “valsts iestādes”, un tāpēc Komisija bija tiesīga pieprasīt, lai ĶV sniedz prasīto informāciju par to darbību. Tā vietā ĶV pati nolēma uzskatīt, ka šīs bankas nav valsts iestādes, un atteicās iesniegt jebkādu informāciju par tām. Tomēr šāds lēmums ir jāpieņem izmeklēšanas iestādei, t. i., Komisijai, nevis ĶV. Šāda attieksme nepārprotami nav saskaņā ar minēto PTO judikatūru, kas nosaka, ka ieinteresētajām personām ir jārīkojas savu iespēju robežās. Grūti saprast, kā tā varētu atbilst Apelācijas institūcijas secinājumam lietā “Amerikas Savienotās Valstis - Antidempinga pasākumu piemērošana dažiem Japānas izcelsmes karsti velmēta tērauda izstrādājumiem”, proti, ka “[…] sadarbība ir process, kurš ietver kopīgus pūliņus un kurā personas sadarbojas kopīga mērķa sasniegšanai” (13). Jāņem vērā arī, ka Komisija atvēlēja pietiekamu laiku jebkurai ieinteresētajai personai prasītās informācijas iesniegšanai un veica izmeklēšanu atbilstoši noteikumiem, kas paredzēti SKP nolīguma VI pielikumā attiecībā uz pārbaudēm uz vietas, kurā cita starpā ļauts uz vietas pieprasīt sīkākus datus, ņemot vērā iegūto informāciju.
(290)
ĶV apgalvoja, ka prasītie plāni ir apjomīgi, jo tajos ir 282 000 lappušu, un tāpēc to iztulkošana ir nesamērīgs papildu slogs ĶV. Tā arī apgalvoja, ka nav informēta par plāniem, kas minēti neatkarīgos tulkojumos, un ka tā nav iesniegusi valsts piecgadu plānus ASV notiekošajā procedūrā.
(291)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. To plānu apjoms, kuri minēti 65. apsvērumā un kurus ĶV iesniedza ķīniešu valodā, ir mazāks par 300 lappusēm. Apgalvojumu par 282 000 lappusēm neapstiprina tas, ko ĶV norādījusi reģistrētajā dokumentācijā. Tomēr šis apgalvojums rada bažas, jo tas var liecināt par vēl lielāku valdības iejaukšanos, nekā konstatēts pašreizējā izmeklēšanā un vienlaikus notiekošajā antidempinga izmeklēšanā. Attiecībā uz plāniem, kas minēti neatkarīgajos tulkojumos, jānorāda, ka Komisija saņēma šādus dokumentus no citām ieinteresētajām personām, un, ciktāl šādi iztulkotie plāni tika saņemti, tie tika izmantoti šīs izmeklēšanas mērķiem. Visbeidzot būtu jāprecizē, ka Komisija nevēlējās apgalvot, ka ĶV ir iesniegusi plānus ASV notiekošajā izmeklēšanā. Iepriekš 66. apsvērumā ir tikai minēts, ka šķiet, ka šajā ziņā pastāv tulkota informācija.
4.3.5. APGALVOJUMI PAR TĀDAS INFORMĀCIJAS IZMANTOŠANU, KAS NAV VISĀDĀ ZIŅĀ PILNĪGA
(292)
ĶV apgalvoja, ka Komisijai pirms vislabākās pieejamās informācijas izmantošanas ir jāveic analīze, kas paredzēta pamatregulas 28. panta 3. punktā, un jāsecina, vai ir izpildīti minētajā punktā izklāstītie īpašie nosacījumi.
(293)
Šajā ziņā jānorāda, ka Komisija izmantoja pieejamos faktus atbilstoši pamatregulas 28. panta noteikumiem tāpēc, ka netika izpildīti 28. panta 3. punktā izklāstītie īpašie nosacījumi. Kā skaidrots iepriekš, ĶV vai nu iesniedza informāciju, kas ir neatbilstoša, vai arī daudzos gadījumos vispār neiesniedza prasīto informāciju. Jāatgādina, ka informācija par plāniem vai nu netika iesniegta vispār, vai arī tika iesniegta daļēji, informācija par banku nozīmi bija nepilnīga vai nepārliecinoša, netika sniegta informācija par banku veikto kredītriska novērtējumu, piešķirot aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, netika sniegta informācija par ZIT cenu noteikšanu, kā arī netika iesniegti vairāki juridiski dokumenti, kas attiecas uz atsevišķām nodokļu un dotāciju programmām. Ņemot vērā informācijas trūkumus vai tās neesamību, Komisijai nebija iespējams pārbaudīt atsevišķu iesniegto informāciju. Ņemot vērā minēto, proti, ka šajos apstākļos nevar uzskatīt, ka ĶV rīkojās savu iespēju robežās, un pārmērīgās grūtības izdarīt pamatoti precīzu secinājumu, Komisija bija spiesta izmantot pieejamos faktus.
(294)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisijai kā vislabāko pieejamo informāciju vajadzēja izmantot informāciju, ko ĶV jau bija sniegusi.
(295)
Šajā ziņā jānorāda, ka Komisija izmantoja informācijas kopumu, ko bija iesniegušas ieinteresētās personas (tostarp jebkuru informāciju, kuru bija iesniegusi ĶV) un kas tika iegūts no publiski pieejamiem avotiem, lai izdarītu reprezentatīvu secinājumu.
(296)
Attiecībā uz aizdevumiem tika apgalvots, ka apstākļos, kad nav informācijas no konkrētām bankām, lai novērtētu kredītrisku aizdevumu piešķiršanā, Komisijai vajadzēja izmantot ĶTB un Ķīnas Banku darbību regulējošās komisijas (ĶBDRK) sniegtos skaidrojumus, kā arī komercbanku gada pārskatus.
(297)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jānorāda, ka bankas neiesniedza vajadzīgos datus, lai gan tas tika skaidri prasīts. ĶTB un ĶBDRK sniegtā informācija bija ļoti vispārīga un nekādā veidā nebija tieši saistīta ar sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem piešķirtajiem aizdevumiem. ĶV iekļāva lietas materiālos vairākus komercbanku gada pārskatus (no kuriem daži bija tikai ķīniešu valodā) un apgalvoja, ka komercbankas pieņem pašas savus lēmumus par savu uzņēmējdarbību saskaņā ar likumu, bez jebkādu struktūrvienību vai privātpersonu iejaukšanās. Tomēr tie ir vienkārši apgalvojumi, kas neļauj pārbaudīt, vai bankas novērtēja kredītrisku un kādā veidā tas tika darīts, piešķirot aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, un tie ir jāskata attiecībā pret konkrētiem izmeklēšanā konstatētiem gadījumiem, kuros uzņēmumiem ir nepārprotami piešķirti aizdevumi, pirms tam neveicot to kredītriska novērtējumu.
(298)
Attiecībā uz ZIT tika apgalvots, ka Komisijai vajadzēja izmantot ĶV iesniegto informāciju, kas, kā norādījusi ĶV, pierāda funkcionējoša tirgus esamību. Tika apgalvots, ka Komisijas pieprasītā informācija par zemes izmantošanas tiesību minimālajām cenām ir apjomīga un ka tā netika prasīta aptaujas anketā vai pirms pārbaudes.
(299)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka, ja nav informācijas par ZIT cenu noteikšanu, nav iespējams izdarīt jebkādu secinājumu par funkcionējoša tirgus esamību Ķīnā, kas atspoguļotu piedāvājuma un pieprasījuma konjunktūru. Jānorāda arī, ka Komisija ir atvēlējusi ĶV pietiekamu laiku šādas informācijas iesniegšanai par teritorijām, kurās darbojas sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji, bet ĶV neminēja pat nevienu atsevišķu rādītāju šajā saistībā. Jebkurā gadījumā Komisija rīkojās saskaņā ar SKP nolīguma VI pielikuma noteikumiem par pārbaudēm uz vietas, kuri cita starpā ļauj uz vietas pieprasīt papildu informāciju, ņemot vērā iegūto informāciju.
4.3.6. APGALVOJUMI PAR VALSTS IESTĀŽU DEFINĪCIJU
(300)
ĶV apgalvoja, ka valdības īpašumtiesības nav pieņemams pamats, lai secinātu, ka banka vai struktūrvienība ir valsts iestāde, un ka šādas analīzes veikšanai Komisijai vajadzētu izmantot ES valsts atbalsta noteikumus. ĶV apgalvoja arī, ka, balstoties uz PTO Apelācijas institūcijas secinājumiem ASV un ĶTR lietā DS379, attiecībā uz valsts iestādes definīciju pašreizējās procedūras būtu jāizbeidz.
(301)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jānorāda, ka Komisija 90. apsvērumā ir izskaidrojusi valsts iestādes definīciju. Šī definīcija atbilst attiecīgajai PTO judikatūrai antisubsidēšanas procedūrās, tostarp iepriekš minētajam Apelācijas institūcijas ziņojumam. Tādējādi nav nepieciešamības atkāpties no vispārpieņemtā un izmantot citu etalonu (t. i., ES valsts atbalsta noteikumus), kas attiecas uz pavisam atšķirīgu tiesību virzienu. Jāņem vērā, ka valsts atbalsta tiesības piemēro pavisam atšķirīgā kontekstā, t. i., tās piemēro, nevis lai reglamentētu starptautisku preču tirdzniecību, bet lai papildinātu kopējo tirgu. Visbeidzot, nav juridiska vai faktiska pamatojuma, kas apstiprinātu prasību par to, ka pašreizējās procedūras būtu jāizbeidz.
4.3.7. PREFERENCIĀLI AIZDEVUMI KRĪTOTĀ PAPĪRA RAŽOŠANAS NOZAREI
(302)
Attiecībā uz preferenciāliem aizdevumiem krītotā papīra ražošanas nozarei ĶV apgalvoja, ka Komisija nav iesniegusi pietiekamus pierādījumus par konkrētiem subsidēšanas gadījumiem, kā paredzēts SKP nolīguma 2. panta 1. punkta a) apakšpunktā un pamatregulas 4. panta 2. panta a) apakšpunktā. Tika apgalvots, ka Komisija savā analīzē nav izpildījusi pienākumu iespējamās subsīdijas īpašās iezīmes konstatēt de jure.
(303)
Divi sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji arī apgalvoja, ka aizdevumi, ko piešķīrušas Ķīnas valstij piederošās bankas, nav īpaši.
(304)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka īpašās iezīmes tika konstatētas, pamatojoties uz lietā iekļautās informācijas kopumu, tostarp ĶV iesniegto informāciju, kas uzskaitīta 92. apsvērumā. Šī informācija apliecina īpašo iezīmju esamību de jure atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 1. punkta a) apakšpunktam un pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktam.
(305)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija nav minējusi drošus pierādījumus par subsidēšanu atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 4. punktam un pamatregulas 4. panta 5. punktam, jo Komisijas izmantotos pierādījums nevar uzskatīt par drošiem pierādījumiem, tā kā tie nav apstiprinoši, objektīvi un pārbaudāmi, tātad - uzticami.
(306)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jānoraida, ka 92. apsvērumā izklāstītie fakti ir droši pierādījumi par īpašajām iezīmēm (t. i., īpašās subsīdijas piešķirtas, izmantojot nozaru rūpnieciskos plānus, papīra ražošanas nozare tiek uzskatīta par atbalstītu nozari, komercbanku un Ķīnas valsts plānošanas sistēmas loma, kā arī uzņēmumu augstais kredītreitings, jo tie atbilst īpašiem politikas plāniem). Šī informācija ir apstiprinoša, jo tā ir skaidra, objektīva un pārliecinoša. Tā iegūta no dažādiem avotiem - to sniegušas ieinteresētās personas vai arī tā iegūta publiskajā vidē.
(307)
Attiecībā uz 2007. gada papīra ražošanas plānu tika apgalvots, ka tas nenodrošina īpašas subsīdijas vai preferenciālu režīmu papīra ražošanas nozarei. Kā norādīja ĶV, tas, ka šajā plānā ir noteikts, ka finanšu iestādes nepiešķir aizdevumus projektiem, kas neatbilst tās noteikumiem, ir tikai noteikums, kura mērķis ir apturēt projektus, kas izraisījuši būtisku piesārņojumu.
(308)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jānorāda, ka 2007. gada papīra ražošanas plānā izmantotais formulējums, kā izskaidrots 77. apsvērumā, nerada šaubas par īpašu subsīdiju un preferenciāla režīma piešķiršanu papīra ražošanas nozarei. Atbilstošo tekstu faktiskais formulējums neapstiprina argumentu, ka sīki izstrādātie noteikumi, kas attiecas uz finanšu iestādēm, pastāv tikai ekoloģisku apsvērumu dēļ.
(309)
Attiecībā uz politikas plāniem, kā arī pievienotajiem dokumentiem, piemēram, Integrācijas projektu un Direktoriju katalogu, ĶV vēlreiz atkārtoja, ka tie kā tādi nav juridiski saistoši atbilstoši Ķīnas tiesību aktiem par likumdošanu. Tiem drīzāk ir nepieciešams juridiski saistošs īstenošanas akts. Tika arī apgalvots, ka plāni ir pārāk nekonkrēti, lai tos varētu ņemt vērā, nosakot īpašās iezīmes, un viens vienīgs fakts, ka papīra ražošanas nozare ir atbalstīta nozare, nepierāda to, ka ĶV skaidri ierobežo piekļuvi subsīdijai līdz noteiktiem uzņēmumiem.
(310)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka izmeklēšanā konstatēja, ka plāni ir juridiski saistoši 78. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ. Izmeklēšanā arī konstatēja, ka statusa “atbalstīta nozare” piešķiršana papīra ražošanas nozarei paredz īpašus ieguvumus attiecīgajiem uzņēmumiem.
(311)
Attiecībā uz aizdevumu piešķiršanu tika apgalvots, ka to Ķīnas banku gada pārskatu analīzē, kuras piešķīrušas aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, netika konstatēts, ka aizdevumi piešķirti saistībā ar politikas plāniem.
(312)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Kā minēts iepriekš, banku gada pārskatos nav ietverta īpaša informācija par aizdevumu piešķiršanu sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem. Gada pārskati patiešām ir vispārīgi dokumenti, kuros nav ietverta informācija par to, kā Ķīnas bankas piešķīra aizdevumus sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem un novērtēja to kredītrisku. Šī informācija tika atkārtoti pieprasīta no ieinteresētajām personām un tiek uzskatīta par būtisku, cita starpā ņemot vērā SVF 2006. gada ziņojumā izdarīto secinājumu, ka banku liberalizācija Ķīnā ir nepilnīga un kredītrisks netiek pienācīgi atspoguļots (14), SVF 2009. gada ziņojumā uzsvērto nepietiekamo procentu likmju liberalizāciju Ķīnā (15), SVF 2010. gada ziņojumā par valsti konstatēto, ka kapitāla izmaksas Ķīnā ir relatīvi zemas, kredītu piešķiršana dažreiz notiek ar cenu nesaistītā veidā un korporatīvie ietaupījumi ir daļēji saistīti ar zemo maksu par dažādiem ražošanas faktoriem (tostarp kapitālu un zemi) (16), Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) 2010. gada ekonomikas pārskatā par Ķīnu (17) un ESAO Ekonomikas departamenta Darba dokumentā Nr. 747 par Ķīnas finanšu nozares reformām (18) konstatēto, ka finanšu institūcijas pārsvarā ir valsts īpašumā, kas skar jautājumu par pakāpi, kādā banku lēmumi par kredītu piešķiršanu ir pamatoti vienīgi ar komerciāliem apsvērumiem, jo banku tradicionālā loma, šķiet, ir būt par valsts institūcijām, kuras saistītas ar valdību.
(313)
Attiecībā uz iepriekš minēto piezīmi par kredītreitingu ĶV apgalvoja, ka atsevišķu piezīmi par kredītreitingu nevar uzskatīt par drošu īpašu iezīmju esamības pierādījumu. Kā norādīja ĶV, ja vien lielākā daļa vai visi aizdevumi, kas piešķirti sadarbībā iesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem, neliecina, ka rūpnieciskā politika ļauj šiem ražotājiem iegūt augstāku kredītreitingu IP laikā, Komisija nevar viena konkrēta gadījuma apstākļus attiecināt uz visiem ar aizdevumiem saistītajiem lēmumiem.
(314)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā saistībā jāatgādina, ka 81. apsvērumā minētajā piezīmē par kredītreitingu teikts, ka sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju labvēlīgās nākotnes izredzes ir tieši saistītas ar papīra ražošanas nozares plānu esamību un to mērķu izpildi. Lai izdarītu secinājumus, Komisija īpašu uzsvaru lika uz šo dokumentu saistībā ar Papīra ražošanas plānu, jo cita šajā saistībā prasītā informācija netika iesniegta, neraugoties uz vairākkārtējiem pieprasījumiem, kā izklāstīts iepriekš.
(315)
ĶV arī apgalvoja, ka Komisija, analizējot apgalvojumus par preferenciāliem aizdevumiem, nav ņēmusi vērā ĶTB Apkārtrakstu par īpašo aizdevumu administrēšanu, YINFA [1999. gads] Nr. 228. Kā norādījusi ĶV, minētais apkārtraksts apliecina, ka preferenciāli aizdevumi vai īpaši aizdevumi ir likvidēti.
(316)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka, kā skaidrots 87. apsvērumā, Komisija konstatēja, ka pastāv ĶTB apkārtraksti, kuri datēti ar vēlāku datumu par 1999. gadu un kuros ir skaidri minēta Valsts Padomes noteiktu preferenciālu aizdevumu un citu aizdevumu esamība. Tādējādi ĶV argumentus par preferenciālo aizdevumu un īpašu aizdevumu atcelšanu nevar pamatot ar faktiem no konkrētiem gadījumiem. Neatkarīgi no iepriekš minētā ir vietā norādīt, ka 1999. gada apkārtrakstā ir noteikts, ka pilnībā valstij piederošas bankas aktīvi sazinās ar iestādēm, kas atbild par attiecīgajām nozarēm, lai iegūtu viņu sapratni un atbalstu. Arī šis fakts apstiprina, ka valsts iestādes īsteno kontroli pār valstij pilnībā piederošām bankām.
(317)
Attiecībā uz sūdzības iesniedzēja iesniegtajiem pierādījumiem par īpašajām iezīmēm tika apgalvots, ka tie ir tikai atsauces uz secinājumiem, kas izdarīti dažādās ASV notiekošās izmeklēšanās, kurās konstatētas īpašas iezīmes, cita starpā atsaucoties uz piecgadu plāniem.
(318)
Šajā saistībā jānorāda, ka Komisija, lai izdarītu reprezentatīvu secinājumu, izmantoja visu atbilstošo informāciju, kas bija tās rīcībā. Šādā veidā sūdzībā norādīto publiski pieejamo informāciju, pat ja tā attiecās uz citu izmeklēšanas iestāžu secinājumiem, uzskatīja par būtisku, un tās izmantošana bija atbilstoša.
(319)
Attiecībā uz Lēmumu Nr. 40 un Direktoriju katalogu tika apgalvots, ka tajos krītotā papīra ražošanas nozare nav skaidri definēta kā atbalstītā nozare vai atbalstītie projekti. Tika arī apgalvots, ka termins “atbalstītie projekti” Ķīnā attiecas uz plašiem ekonomiskās darbības sektoriem, aptverot dažādas nozares.
(320)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā saistībā jāatgādina, ka Lēmumā Nr. 40 un Direktoriju katalogā papīra ražošanas nozare, pie kuras pieder krītotā papīra ražošanas nozare, ir definēta kā atbalstīta nozare vai atbalstīti projekti. Attiecībā uz atbalstītiem projektiem jāatgādina, ka tie attiecas tikai uz konkrētām darbībām 26 nozarēs, un tādējādi šo klasifikāciju, kas aptver tikai uzņēmumu apakškopumu Ķīnā, nevar uzskatīt par vispārīgu un nespecifisku. Komisija uzskatīja šo par visloģiskāko interpretāciju apstākļos, kad nav nekādu skaidrojumu (un apstiprinošu dokumentu) par to, kā tieši ĶV piemēroja jēdzienu “papīra ražošanas nozare”, piemēram, Lēmuma Nr. 40 un Direktoriju kataloga mērķiem.
(321)
Attiecībā uz Likumu par komercbankām ĶV apgalvoja, ka tā 34. pants ir vispārīgs un ka saskaņā ar minētā likuma 41. panta noteikumiem komercbankām nav obligāta pienākuma piešķirt aizdevumus, pamatojoties uz rūpniecības politiku.
(322)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā ziņā jānorāda, ka 34. panta formulējums komercbanku aizdevumu darījumus tieši saista ar valsts rūpniecības politiku. Tādējādi to nevar uzskatīt par vispārīgu un neobligātu. Attiecībā uz minētā likuma 41. pantu jānorāda, ka tas attiecas uz komercbankas prerogatīvu piešķirt aizdevumus personām, bet neattiecas uz nosacījumiem, kas bankām jāņem vērā, pieņemot lēmumus par aizdevumu piešķiršanu.
(323)
APP apgalvoja, ka tā ir iesniegusi Komisijai pietiekamu informāciju un dokumentus, kas apliecina, ka APP piešķirtais Moody's kredītreitings 2007. un 2008. gadā bija A-1 un ka tāpēc nav pareizi, ka Komisija nav ņēmusi vērā šo vērtējumu un ir piemērojusi Bloomberg BB vērtējumu.
(324)
Komisija rūpīgi izanalizēja APP grupas iesniegtos kredītreitingu ziņojumus. Kredītreitinga ziņojumos papīra ražošanas nozares daudzsološās nākotnes izredzes tiek saistītas ar Papīra nozares attīstības politikas veicināšanu. Tāpēc informācija šajos dokumentos faktiski apstiprina Komisijas secinājumus, ka eksportētāju pašreizējais finanšu stāvoklis ir noteikts izkropļotā tirgū un ka tāpēc Ķīnas eksportētāju kredītspēju nevar uzskatīt par reālajai situācijai atbilstošu. Šī prasība bija jānoraida.
(325)
APP arī apgalvoja, ka iekšējie finanšu vadības ziņojumi, kas minēti šajā punktā APP piezīmēs par vispārīgo informāciju, “ir daudz atbilstošāki nekā fakti, uz kuriem pašlaik pamatojas”.
(326)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajos ziņojumos aprēķinātie skaitļi izriet no uzņēmuma finanšu rādītājiem, kas sasniegti izkropļotajā tirgū, kuru, protams, ietekmē Komisijas konstatētie preferenciālie aizdevumi. Tāpēc tas ir cikliskuma jautājums, t. i., uzņēmums saņem preferenciālus aizdevumus, kas labvēlīgi ietekmē tā finanšu rādītājus, savukārt šie rādītāji vēlāk labvēlīgi ietekmē turpmāko aizdevumu nosacījumus.
(327)
APP apgalvoja, ka metodoloģija, ko Komisija izmantojusi, aprēķinot etalonus aizdevumiem USD un EUR valūtā, ir kļūdaina, un norādīja, ka Komisija ir divreiz pieskaitījusi starpību virs LIBOR un tādējādi mākslīgi palielinājusi procentu likmi.
(328)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Komisija nav divreiz pieskaitījusi starpību virs LIBOR. Kā paskaidrots galīgajos secinājumos, lai noteiktu etalonus tādiem aizdevumiem USD un EUR valūtā, kuru termiņš ir ilgāks par vienu gadu, Komisija pieskaitīja attiecīgā viena gada LIBOR likmei starpību starp korporatīvajām obligācijām, kurām piešķirts BB vērtējums un kuru termiņš ir viens gads, un korporatīvajām obligācijām, kurām piešķirts BB vērtējums un kuru termiņš ir n gadi, kur n ir gadu skaits, kas atbilst termiņam, par kuru aprēķināta “ilgtermiņa USD LIBOR likme” (t. i., 2, 3, …, 15 gadi). Jāuzsver, ka iepriekš raksturotā starpība tika pieskaitīta “tīrajām” viena gada LIBOR likmēm (t. i., likmēm, kas nav palielinātas par x bāzes punktiem, kā to apgalvoja APP).
4.3.8. PREFERENCIĀLU NODOKĻU POLITIKA UZŅĒMUMIEM, KURUS UZSKATA PAR AUGSTO UN JAUNO TEHNOLOĢIJU UZŅĒMUMIEM
(329)
Attiecībā uz šo shēmu ĶV apgalvoja, ka Komisija īpašās iezīmes nav noteikusi, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem. Tā norādīja, ka Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma 25. pants ir vispārīga tiesību norma, kas piemērojama visai Ķīnas ekonomikai, nevis tikai krītotā papīra ražotājiem.
(330)
ĶV arī apgalvoja, ka atbilstības kritēriji attiecībā uz šo shēmu ir objektīvi un sīki definēti, ka atbilstība ir automātiska un ka tādējādi shēmu nevar uzskatīt par īpašu atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta un pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumiem.
(331)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Tāpēc Komisijas secinājumi tika izdarīti, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem. Šajā ziņā jānorāda, ka Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma 25. pants ierobežo piekļuvi šai shēmai tikai līdz noteiktiem uzņēmumiem un nozarēm, kas klasificētas kā “atbalstītas”, t. i., līdz noteiktam Ķīnas uzņēmumu apakškopumam. Kā norādīts iepriekš, Komisija secināja, ka krītotā papīra ražošanas nozare ir iekļaujama šajā kategorijā, un tāpēc šīs programmas nodrošinātais labums ir īpašs atbilstoši pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktam. Attiecībā uz atbilstības kritērijiem tiek norādīts, ka attiecīgajos noteikumos cita starpā ir minēts nosacījums, ka ražojumiem jāatbilst ražojumu klāstam, kas raksturots Augsto un jauno tehnoloģiju jomās atbilstoši valsts pamatatbalstam un ka uzņēmumiem ir jābūt nepārtraukti veikušiem pētniecības un izstrādes darbības, lai iegūtu jaunas zināšanas par zinātni un tehnoloģiju, novatoriski izmantojušiem jaunas zināšanas vai būtiski uzlabojušiem tehnoloģijas vai produktus. Šos nosacījumus, tos skatot kopumā, nevar uzskatīt par objektīviem atbilstības kritērijiem, pēc kuriem automātiski piešķir subsīdiju saskaņā ar SKP nolīguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunktu un pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktu.
(332)
APP interesējās, vai no šīm shēmām izrietošo kompensējamo subsīdiju summa drīzāk nav jāaprēķina, pamatojoties uz 2008., nevis 2009. gada (IP) nodokļu deklarācijām un maksājumiem. APP apgalvoja, ka šīs abas shēmas ir saistītas ar ienākumu nodokli, kas Ķīnā parasti tiek pilnībā apmaksāts un nokārtots nākamajā kalendārajā gadā pēc taksācijas perioda. Tāpēc par 2009. gada ienākumu nodokli vai jebkuru par to piešķirto preferenciālo režīmu izlēma tikai 2010. gadā.
(333)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Saņemtā ieguvuma faktiskās summas tika apstiprinātas un pārbaudītas, izmantojot 2009. gada nodokļu deklarācijas, tāpēc tas ir ieguvums, kas attiecas uz tirdzniecību un ienākumiem 2009. gadā, t. i., IP laikā.
4.3.9. PREFERENCIĀLA NODOKĻU POLITIKA PĒTNIECĪBAI UN IZSTRĀDEI
(334)
Attiecībā uz šo shēmu ĶV apgalvoja, ka Komisija īpašās iezīmes nav noteikusi, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem. Tāpēc tika apgalvots, ka atbilstības kritēriji attiecībā uz šo shēmu ir objektīvi un sīki definēti, ka atbilstība ir automātiska un ka tādējādi shēmu nevar uzskatīt par īpašu atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta un pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumiem.
(335)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka izmeklēšanā tika konstatēta preferenciāla nodokļu režīma esamība attiecībā uz dažiem uzņēmumiem, ko uzskata par tādiem, kuri īsteno noteikta veida pētniecības un izstrādes projektus, t. i., attiecībā uz īpašu uzņēmumu apakškopumu Ķīnā. Kā norādīts iepriekš, tie ir uzņēmumi jauno un augsto tehnoloģiju nozarēs, kuras saņem primāro atbalstu no valsts, un projekti, kas uzskaitīti Pamatnostādnēs par augsto tehnoloģiju industrializācijas galvenajām jomām, piemēram, tie, kuri pieder pie krītotā papīra ražošanas nozares, un tāpēc saskaņā ar šo programmu ieguvums ir īpašs atbilstoši pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktam. Attiecībā uz atbilstības kritērijiem jānorāda, ka sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju iesniegtie attiecīgie noteikumi ir nekonkrēti un nepārredzami, un tāpēc tos nevar uzskatīt par objektīviem atbilstības kritērijiem, pēc kuriem automātiski piešķir subsīdiju. Tādējādi Komisijas secinājumi tika izdarīti, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem, atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunktam un pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktam.
4.3.10. DIVIDENŽU NODOKĻA ATBRĪVOJUMS KVALIFICĒTIEM REZIDENTUZŅĒMUMIEM
(336)
Attiecībā uz šo shēmu ĶV apgalvoja, ka Komisija īpašās iezīmes nav noteikusi, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem. Tā apgalvoja, ka dividenžu nodokļa atbrīvojums nav subsīdija saskaņā ar SKP nolīgumu, jo dividenžu nodokļa atbrīvojums nav subsīdija pēc būtības, un ka atbilstošo Ķīnas noteikumu mērķis ir precizēt nodokļu bāzi tā, lai izvairītos no nodokļu dubultās uzlikšanas.
(337)
APP norādīja, ka šīs shēma nav īpaša, jo tā tiek vispārīgi un vienādi piemērota visā Ķīnā, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, t. i., atkarībā no dividenžu ieņēmumu avota. APP arī apgalvoja, ka šī shēma nav subsīdija.
(338)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā ziņā jānorāda, ka ienākumi no dividendēm, kas saņemtas no rezidentuzņēmumiem, ir atbrīvoti no rezidentuzņēmumiem piemērojamām uzņēmumu ienākumu nodokļa saistībām. Pirmkārt, jāatgādina, ka izmeklēšanā tika konstatēta preferenciāla nodokļu režīma esamība attiecībā uz dažiem uzņēmumiem, t. i., rezidentuzņēmumiem, kas saņem dividendes no citiem rezidentuzņēmumiem, un arī attiecībā uz svarīgām nozarēm un projektiem, kurus atbalsta vai veicina valsts, piemēram, attiecībā uz krītotā papīra ražošanas nozari, t. i., īpašu uzņēmumu apakškopumu Ķīnā. Tāpēc ieguvums atbilstoši šai programmai ir īpašs saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu. Otrkārt, šis ir nodokļu atvieglojums, kas rada iepriekš zināmus valdības ieņēmumus atbilstoši subsīdijas definīcijai, kura izklāstīta SKP nolīguma 1. panta 1. punkta a) apakšpunktā un pamatregulas 3. panta a) punktā. Attiecībā uz apgalvojumu, ka šā atvieglojuma mērķis ir izvairīties no nodokļu dubultās uzlikšanas, jānorāda, ka, lai gan SKP nolīgumā ir atzīts, ka PTO dalībniekiem nav liegts piemērot pasākumus nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanai (sk. SKP nolīguma I pielikuma 59. vēri), šis noteikums ir “pozitīva aizsardzība”, un nav iesniegti konkrēti pierādījumi, lai pamatotu apgalvojumu, ka, piemēram, dividendes no rezidentuzņēmumiem un dividendes no nerezidentuzņēmumiem tiek uzskatītas par atšķirīgām, pamatojoties uz juridiskajām saistībām, ko ĶTR uzņēmusies saskaņā ar attiecīgajiem ar trešām valstīm noslēgtajiem divpusējiem nolīgumiem par nodokļu dubulto uzlikšanu.
(339)
Tika arī apgalvots, ka shēmai nav pilnīgi nekādas saistības ar uzņēmumiem un nozarēm, ko klasificē kā “atbalstītas”, bet ka tā pēc definīcijas attiecas uz visiem rezidentuzņēmumiem. ĶV arī norādīja, ka SKP nolīguma 2. panta 2. punkts paredz, ka vispārpiemērojamu nodokļu likmju noteikšanu neuzskata par īpašu subsīdiju. Tādējādi tika apgalvots, ka atbilstības kritēriji attiecībā uz šo shēmu ir objektīvi un sīki definēti, ka atbilstība ir automātiska un ka tāpēc shēmu nevar uzskatīt par īpašu atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta un pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumiem.
(340)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka uz tiesību normām, kurās izklāstīta šī shēma, attiecas Uzņēmumu ienākumu nodokļa likuma 4. nodaļa “Preferenciāli nodokļu režīmi”, kurā paredzēti īpaši nodokļu atvieglojumi svarīgām nozarēm un projektiem, ko atbalsta vai veicina valsts. Kā paskaidrots iepriekš, šajos apstākļos ieguvums atbilstoši šai programmai ir īpašs saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu. Izmeklēšanā netika konstatēti objektīvi kritēriji atbilstības ierobežošanai un pārliecinoši pierādījumi, kas ļautu secināt, ka atbilstība ir automātiska. Attiecībā uz apgalvojumu par SKP nolīguma 2. panta 2. punktu jānorāda, ka šī shēma attiecas nevis uz vispārpiemērojamas nodokļa likmes noteikšanu, bet gan uz esošu nodokļa atbrīvojumu noteikta veida ieņēmumiem, kuru izcelsme ir noteikta veida uzņēmumi.
4.3.11. PVN UN TARIFU ATBRĪVOJUMS IMPORTĒTAM APRĪKOJUMAM
(341)
Attiecībā uz šo shēmu ĶV apgalvoja, ka Komisija īpašās iezīmes nav noteikusi, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem. Tika apgalvots, ka konkrētās uzņēmējdarbības kategorijas, kas ir izsmeļoši definētas likumā, nav īpašas, jo tās attiecas uz plašiem saimnieciskās darbības sektoriem, kuri aptver dažādas nozares. Tādējādi tika apgalvots, ka atbilstības kritēriji attiecībā uz šo shēmu ir objektīvi un sīki definēti, ka atbilstība ir automātiska un ka tāpēc shēmu nevar uzskatīt par īpašu atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta un pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta noteikumiem.
(342)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā saistībā jānorāda, ka šī shēma ir pieejama tikai tiem uzņēmumiem, kas iegulda īpašās uzņēmējdarbības kategorijās, kuras ir plaši definētas likumā (t. i., pamatnostādņu katalogā par ārējo ieguldījumu nozarēm un tādu galveno nozaru, ražojumu un tehnoloģiju katalogā, kuru attīstību pašlaik veicina valsts). Tas, ka atbilstība ir ierobežota līdz konkrētām uzņēmējdarbības kategorijām, apliecina, ka shēma nav vispārpieejama plašiem ekonomikas sektoriem, un tāpēc ieguvums atbilstoši šai programmai ir īpašs saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu. Turklāt izmeklēšanā netika konstatēti objektīvi kritēriji atbilstības ierobežošanai un pārliecinoši pierādījumi, kas ļautu secināt, ka atbilstība ir automātiska. Tādējādi Komisijas secinājumi tika izdarīti, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem, atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunktam un pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktam.
(343)
APP apgalvoja, ka nolietojuma laikposms, ko Komisija izmantoja, lai aprēķinātu no šīs programmas izrietošo ieguvumu, kurš būtu saistāms ar IP, ir nepareizs un ka Komisijai vajadzēja izmantot nolietojuma laikposmu, ko paziņoja APP grupas uzņēmumi. Kā norādīja APP, šī metodoloģija ir pretrunā pamatregulas 7. panta 3. punktam.
(344)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. APP paziņotais nolietojuma laikposms ir noteikts grāmatvedības un finanšu mērķiem. Citi sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji un Savienības ražošanas nozare paziņoja atšķirīgus nolietojuma laikposmus. Tāpēc Komisija saskaņā ar tās ierasto praksi un pamatregulas 7. panta 3. punktu šā aprēķina nolūkiem par iekārtu lietošanas laiku izmantoja 15 gadu periodu, ko attiecīgajā nozarē uzskata par “parasto” nolietojuma laikposmu.
4.3.12. PVN ATLAIDES VIETĒJĀ RAŽOJUMA APRĪKOJUMAM
(345)
Attiecībā uz šo shēmu ĶV apgalvoja, ka Komisija īpašās iezīmes nav noteikusi, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem. Tika apgalvots, ka ĶV ir izskaidrojusi atbilstības kritērijus attiecībā uz šo shēmu un tāpēc nav pamata izmantot pieejamos faktus.
(346)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka šī shēma ir rezervēta ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem, kas iegādājas noteikta veida vietējā ražojuma aprīkojumu, t. i., noteiktam Ķīnas uzņēmumu apakškopumam, un tāpēc ieguvums atbilstoši šai programmai ir īpašs saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu. Turklāt izmeklēšanā netika konstatēti objektīvi kritēriji atbilstības ierobežošanai un pārliecinoši pierādījumi, kas ļautu secināt, ka atbilstība ir automātiska. Tādējādi Komisijas secinājumi tika izdarīti, izmantojot iesniegto informāciju un pamatregulas 28. panta noteikumus, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem, atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunktam un pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktam.
4.3.13. PILSĒTU UZTURĒŠANAS UN BŪVNIECĪBAS NODOKĻI UN IZGLĪTĪBAS UZCENOJUMI, KO PIEMĒRO FIE
(347)
Gan APP, gan Chenming apgalvoja, ka kopš tā laika saskaņā ar Ķīnas Valsts Padomes 2010. gada 18. oktobrī izdoto un kopš 2010. gada 1. decembra piemērojamo “Paziņojumu par pilsētu uzturēšanas un būvniecības nodokļa un ārvalstu ieguldījumu uzņēmumiem un privātpersonām piemērojamo izglītības uzcenojumu apvienošanu” minētais nodoklis un uzcenojums tagad ir vispārēji piemērojams visiem uzņēmumiem un privātpersonām Ķīnā bez jebkāda izņēmuma. Saskaņā ar šiem apgalvojumiem šī subsīdiju shēma vairs nav kompensējama.
(348)
Sniegtie argumenti tika analizēti saskaņā ar dokumentāciju un pierādījumiem, ko iesniegušas iesaistītās personas. ĶV tika lūgta apstiprināt minēto informāciju. ĶV, kas ir šajās procedūrās ieinteresētā persona un aizdevumu piešķīrēja iestāde attiecībā uz šo programmu, paziņoja Komisijai, ka šī shēma tika atcelta un netika aizstāta ar kādu citu atvieglojumu attiecībā uz to pašu nodokļa maksāšanas pienākumu. Pamatojoties uz informāciju, ko iesniedza sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji, tiek secināts, ka abas grupas ir pierādījušas, ka vairs negūst labumu no subsīdijas saistībā ar šo shēmu. Šajā ziņā jāatgādina, ka saskaņā ar pamatregulas 15. pantu pasākumi nav jānosaka, ja subsīdija ir atcelta vai ir pierādīts, ka subsīdija vairs nepiešķir labumu iesaistītajiem eksportētājiem. Tādējādi pamatojoties uz informāciju lietā, tiek nolemts, ka subsīdija saistībā ar šo shēmu iesaistītajiem eksportētājiem labumu vairs nedod. Tāpēc uzrādītie secinājumi 160.-169. apsvērumā tiek attiecīgi grozīti.
4.3.14. ĪPAŠI ZĪMOLI UN ĪPAŠI NAUDAS LĪDZEKĻI ĀRVALSTU IEGULDĪJUMU PROJEKTU VEICINĀŠANAI
(349)
Attiecībā uz šīm shēmām ĶV apgalvoja, ka Komisija īpašās iezīmes nav noteikusi, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem. Tika apgalvots, ka ĶV ir sniegusi pietiekamu informāciju par šīm shēmām un ka nav likuma vai noteikumu, kas attiektos uz šīm shēmām.
(350)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka tika konstatēts, ka šīs shēmas ir īpašas un kompensējamas, pamatojoties uz ĶV un sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju iesniegto informāciju, neatkarīgi no tā, ka netika iesniegtas faktiskas tiesību normas. Tas, ka, kā apgalvoja ĶV, attiecībā uz šīm shēmām nav tiesību normu, neapšaubāmi apliecina, ka vienkārši nav objektīvu kritēriju vai nosacījumu, kas būtu paredzēti šīs shēmas reglamentējošās tiesībās. Tādējādi Komisijas secinājumi tika izdarīti, izmantojot iesniegto informāciju un pamatregulas 28. panta noteikumus, pamatojoties uz drošiem pierādījumiem, atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 1. punkta b) apakšpunktam un pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktam. Tā kā nav ne kritēriju, ne nosacījumu, iespējams, valdībai ir plaša rīcības brīvība, un piekļuve subsīdijai tiek uzskatīta par ierobežotu līdz noteiktiem uzņēmumiem.
4.3.15. AUGSTO TEHNOLOĢIJU RŪPNIECISKĀS ATTĪSTĪBAS FONDA SUBSĪDIJA UN NO SUDŽOU RŪPNIECISKĀ PARKA SAŅEMTAIS PIEŠĶĪRUMS IZAUGSMES SAGLABĀŠANAI
(351)
Attiecībā uz šīm shēmām ĶV apgalvoja, ka Komisija ir kļūdaini interpretējusi SKP nolīguma 2. panta 2. punktu, jo rūpnieciskie parki nav noteikti ģeogrāfiskie reģioni.
(352)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. Šajā ziņā jāatgādina, ka Sudžou Rūpnieciskais parks acīmredzami ir ekonomisks un administratīvs apakšiedalījums ĶTR jurisdikcijā un tādējādi arī noteikts ģeogrāfiskais reģions atbilstoši SKP nolīguma 2. panta 2. punkta noteikumiem. Neatkarīgi no iepriekš minētā jānorāda arī, ka pat tad, ja iepriekš minēto neapliecinātu izmeklēšanā konstatētie fakti, rūpniecisks parks pēc definīcijas var būt tikai tādu uzņēmumu apakškopuma mītne, kuri darbojas noteiktā valsts teritorijā, vai aizdevumu piešķīrējas iestādes mītne, un tāpēc saskaņā ar SKP nolīguma 2. panta 1. punkta a) apakšpunktu rūpnieciskā parka nodrošinātās subsīdijas ir uzskatāmas par īpašām.
4.3.16. ZEMES IZMANTOŠANAS TIESĪBU NODROŠINĀŠANA
(353)
Attiecībā uz ZIT ĶV apgalvoja, ka ārējā etalona izmantošana ir nelikumīga, atsaucoties uz SKP nolīguma 14. panta d) punktu un Apelācijas institūcijas spriedumu lietā “ASV - Softwood Lumber IV”. Tika apgalvots, ka ES tiesības un PTO noteikumi ierobežo ārējo etalonu izmantošanu līdz atsevišķiem izņēmuma gadījumiem, t. i., tos var izmantot tikai tad, ja notiek privātā tirgus cenu izkropļošana tāpēc, ka valstij ir dominējošā loma kā attiecīgās preces vai pakalpojuma nodrošinātājai. Kā norādīja ĶV, Komisija nav pierādījusi, ka privātā tirgus cenas kropļo ĶV kā preču vai pakalpojumu nodrošinātājas dominējošā loma.
(354)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Pirmkārt, jānorāda, ka PTO noteikumi, kā to apstiprina Apelācijas institūcijas spriedums lietā “ASV - Softwood Lumber IV” (DS257) un Palāta lietā “ASV - Ķīnas kompensācijas pasākumi” (DS379), neaizliedz ārējo etalonu izmantošanu. Otrkārt, Komisijas pieejā ir pilnībā ņemti vērā īpašie nosacījumi, ko paredz PTO judikatūra un kas jāievēro, lai varētu izmantot ārēju etalonu. Tik tiešām, kā ir pierādīts 248.-259. apsvērumā, Ķīnā zeme pieder valstij, un valsts to nodrošina uz nomas pamata. Turklāt Ķīnas iestādes kontrolē zemes piedāvājumu un piešķiršanu uzņēmumiem, tostarp otrreizējos tirgos, un zemes piešķiršana uzņēmumiem ir saistīta ar stingru noteikumu kopumu, savukārt jebkuras zemes piešķīrumu izmaiņas, piemēram, ZIT līguma nodošana no viena uzņēmuma citam, ir jāapstiprina valstij un jānoformē, noslēdzot jaunu ZIT līgumu starp tiesību pārņēmēju un attiecīgo valsts iestādi. Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka ĶV ir dominējoša loma ZIT sadalē un ka jebkuras Ķīnas “privātā tirgus” cenas (ciktāl tās pastāv - šajā izmeklēšanā tādas nav pierādītas) vienmēr tiek izkropļotas, ņemot vērā ĶV kā preču un pakalpojumu nodrošinātājas dominējošo lomu un tās monopolu zemes darījumu regulēšanā. Attiecīgi ĶV finansiālais ieguldījums faktiski nosaka jebkuru privāto cenu līmeni.
(355)
ĶV arī apgalvoja, ka, izvēloties Taivānu par ārējo etalonu, Komisija nav izmantojusi ārējo etalonu, kas ir saistīts ar dominējošiem tirgus apstākļiem Ķīnā vai attiecas uz tiem. Tika apgalvots, ka Taivānas etalona izmantošana, lai kompensētu salīdzinošo priekšrocību atšķirības starp valstīm, ir skaidri aizliegta ar PTO noteikumiem.
(356)
Minētie apgalvojumi bija jānoraida. Komisija uzskata Taivānu (19) par atbilstošu ārējo etalonu, ņemot vērā lietā iekļautās informācijas kopumu, t. i., i) ekonomikas attīstības līmeni un ekonomikas struktūru Taivānā un attiecīgajās Ķīnas provincēs, kurās nodibināti sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju uzņēmumi, ii) abu šo Ķīnas provinču mazo fizisko attālumu no Taivānas, iii) augsto infrastruktūras līmeni, kāds ir Taivānā un šajās divās Ķīnas provincēs, iv) ciešo ekonomisko saikni un pārrobežu tirdzniecību starp Taivānu un ĶTR, v) līdzīgo iedzīvotāju blīvumu šajās Ķīnas provincēs un Taivānā, vi) zemes gabalu līdzību un to darījumu līdzību, kurus izmanto attiecīgā etalona izveidei Taivānā un ĶTR, un vii) Taivānai un ĶTR kopīgās demogrāfiskās, valodas un kultūras iezīmes.
Turklāt, Dzjansu un Šaņdunas provinces uzskata par galvenajām ražojošām provincēm ĶTR (20). Lai gan IKP uz vienu iedzīvotāju Taivānā un abās Ķīnas provincēs nav vienāds, šo Ķīnas provinču IKP pēdējos gados ir strauji audzis, t. i., tas sāk pietuvoties Taivānas IKP. Turklāt jaunākie dati liecina, ka gan ĶTR, gan Taivānai ir līdzīgs reālā IKP pieauguma temps (21). Tomēr ir svarīgi ir norādīt, ka konkrētais salīdzinājums starp ārpustirgus ekonomikas (ĶTR) IKP un attīstītas tirgus ekonomikas (Taivānas) IKP nav izšķirošs fakts, jo ir normāli, ka ārpustirgus ekonomika atpaliek no funkcionējoša tirgus ekonomikas IKP ziņā. Turklāt rūpnieciskās zemes piedāvājumu un pieprasījumu var ietekmēt daudzi citi faktori, piemēram, plānošanas noteikumi, vides politika. Faktiski jautājums ir par to, kādi būtu “dominējošie tirgus apstākļi” attiecībā uz ZIT ĶTR, ja tajā būtu funkcionējoša tirgus ekonomika, un, ņemot vērā visus pierādījumus, tie būtu ļoti līdzīgi Taivānas tirgus apstākļiem.
(357)
Pamatojoties uz iepriekš izklāstītās informācijas kopumu, uzskata, ka izvēlētais etalons atbilst prasībām, ko Apelācijas institūcija noteikusi lietā “ASV - Softwood Lumber IV” (103. punktā), kurā secināts, ka “tomēr izvēlētajam etalonam ir jāattiecas uz dominējošiem tirgus apstākļiem attiecīgajā valstī vai jābūt saistītam ar šiem apstākļiem, un tam ir jāatspoguļo cena, kvalitāte, pieejamība, tirgojamība, transportēšana un citi pirkšanas vai pārdošanas nosacījumi, kā noteikts 14. panta d) punktā”. Apstākļu kopums Taivānā patiešām ir saistīts ar dominējošiem tirgus apstākļiem abās Ķīnas provincēs. Zeme ir pieejama teritorijās ar līdzīgu iedzīvotāju blīvumu, nelielais fiziskais attālums starp teritorijām nodrošina līdzīgu zemes kvalitāti, savukārt tas, ka gan Taivānā, gan abās Ķīnas provincēs ir vienāda valoda un kultūra, uz eksportu vērsta ekonomika un svarīgi ražošanas sektori, apliecina, ka cena, tirgojamība un citi zemes pirkšanas vai pārdošanas nosacījumi ir cieši saistīti.
(358)
Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Komisijai pieejamā informācija ir pietiekama, lai secinātu, ka Ķīnā pastāv zemes tirgus.
(359)
Minētais apgalvojums bija jānoraida. No Komisijai iesniegtās informācijas nebija iespējams secināt, ka Ķīnā ir funkcionējošs zemes tirgus. No tiesību aktiem, ko ĶV iesniedza Komisijai, ir saprotams, ka visa zeme ĶTR pieder valstij un tiek piešķirta tikai uz nomas pamata. Ķīnas iestādes pilnībā kontrolē zemes piedāvājumu un piešķiršanu uzņēmumiem, tostarp darījumus otrreizējā tirgū. Netika iesniegti pierādījumi par to, ka pastāv jebkāds tirgus mehānisms zemes izmantošanas tiesību piešķiršanā, neraugoties uz to, ka Komisija tos pieprasīja. Situācija ir sīkāk izskaidrota 354. apsvērumā, kurā iztirzāti līdzīgi ĶV apgalvojumi.
(360)
APP apgalvoja, ka kā etalons ir jāizmanto pašreizējās ZIT cenas Ķīnā vai - alternatīvi - pašreizējās zemes cenas Indijas pavalstī Mahārāštrā. Arī Chenming ieteica kā etalonu izmantot Indijas pavalsti Mahārāštru.
(361)
Kā jau izklāstīts 359. apsvērumā, Ķīnā nav funkcionējoša zemes tirgus. Tāpēc nav atbilstoši kā etalonu izmantot pašreizējās ZIT cenas Ķīnā. Savu apgalvojumu, ka par etalonu var izmantot zemes cenas Mahārāštrā, ražotāji eksportētāji pamatoja ar salīdzinājumu ar Indijas pavalsti Mahārāštru pēc IKP uz vienu iedzīvotāju un iedzīvotāju blīvuma ZIT ieguves brīdī. Kā paskaidrots iepriekš, Komisija uzskata, ka IKP uz vienu iedzīvotāju un iedzīvotāju blīvums nevar būt vienīgie izšķirošie faktori, izvēloties valsti/reģionu ārēja etalona piemērošanai. Jebkurā gadījumā sadarbībā iesaistīto ražotāju eksportētāju ierosinātā metodoloģija nav saderīga ar viņu apgalvojumiem. IP laikā Mumbajā, kas ir Mahārāštras galvaspilsēta un nebūt nav visattīstītākā valsts teritorija, ienākumi uz vienu iedzīvotāju bija USD 2 675 (Rs 1,28 lakh), kas faktiski ir mazāk nekā vidējie ienākumi Ķīnā, kas ir USD 3 529 (22), nemaz nerunājot par IKP uz vienu iedzīvotāju augsti attīstītajos Šaņdunas un Dzjansu reģionos (attiecīgi USD 5 255 un USD 6 550). Attiecībā uz iedzīvotāju blīvumu jāatzīst, ka arī tas pats par sevi nav noteicošs faktors, tomēr informācijai jānorāda, ka iedzīvotāju blīvums ir 314/km2 Mahārāštrā, 736/km2 Dzjansu un 600/km2 Šaņdunā, t. i., tas nav vienādā līmenī. Turklāt citi faktori, piemēram, atrašanās vietu tuvuma un kopīgu iezīmju trūkums starp Indiju un Ķīnu, liek secināt, ka Mahārāštras etalons nav saistīts ar dominējošiem tirgus apstākļiem Ķīnā un neattiecas uz tiem. Iepriekš 357. apsvērumā izklāstīto apsvērumu dēļ Komisija joprojām uzskata, ka zemes cenas Taivānā ir daudz atbilstošākas ārējam etalonam.
(362)
APP apgalvoja, ka atsevišķas ZIT, ko Komisija ņēmusi vērā, lai aprēķinātu no šīs shēmas izrietošo ieguvumu, vairs nav APP turējumā. APP arī iebilda, ka, izmantojot informāciju no Taivānas Ekonomikas ministrijas Rūpniecības biroja tīmekļa vietnes, iegūta atšķirīga vidējā zemes cena par kvadrātmetru un Komisija nebija centusies atrast tipiskus piedāvājumus attiecībā uz rūpniecisko zemi.
(363)
Komisija ņēma vērā APP apgalvojumu attiecībā par kopējo zemes platību, ko izmanto APP, un, pamatojoties uz informāciju un pierādījumiem piezīmēs par galīgajiem secinājumiem, piekrita tam. Koriģētā informācija tika atspoguļota subsīdijas aprēķinā. Attiecībā uz Taivānā iegūto informāciju jāatzīmē, ka šī pretenzija bija jānoraida. Kaut gan šī persona neierosināja piemērota etalona aprēķinā izmantot tās cenu, jāuzsver šādi fakti. Komisija izmantoja lietā pieejamo informāciju attiecībā uz zemes cenām Taivānā un ieinteresētajām personām atklāja etalona cenas iegūšanas metodi, un izskaidroja to 2011. gada 11. februāra Piezīmē saistībā ar lietu. No otras puses, APP iesniegtie dati attiecas vienīgi uz 2011. gada februāri, t. i., uz atšķirīgu laika periodu nekā Komisijas aprēķinā, un šķiet, ka tie attiecas vienīgi uz dažu tādu datu piemēru sarakstu, kas iegūti dažos Taivānas apgabalos. Turklāt Komisija nevarēja uzsākt APP piedāvātā etalona aprēķinu, jo APP nesniedza nekādas detaļas par šajā aprēķinā izmantoto metodoloģiju un nepamatoja, kāpēc tās aprēķinā uzrādītas precīzākas vidējās zemes cenas Taivānā.
(364)
Sadarbībā iesaistītie ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka jebkura subsīdija zemes izmantošanas tiesību nodrošināšanas veidā par atlīdzību, kas ir mazāka par pienācīgo, nav īpaša.
(365)
Minētais arguments bija jānoraida. Kā jau paskaidrots galīgo secinājumu dokumentā, ĶV iesniedza nepietiekamu informāciju par šo shēmu, kas oficiālajos dokumentos bija jāpapildina ar citu informāciju un faktiem. Tāpēc secinājumi tika izdarīti, pamatojoties uz minēto, un tie ir izskaidroti un analizēti 253.-258. apsvērumā.
4.3.17. CITI JAUTĀJUMI
(366)
APP apgalvoja, ka procentu likme, ko Komisija izmantoja, lai subsīdijas nominālvērtību pārrēķinātu vērtībā, kura dominēja izmeklēšanas periodā, ir nepareiza.
(367)
Komisija ņēma vērā APP apgalvojumu un, pamatojoties uz informāciju un pierādījumiem piezīmēs par galīgajiem secinājumiem, piekrita tam. APP ieteiktā procentu likme tika izmantota subsīdiju aprēķinā. Šīs izmaiņas jau ir atspoguļotas apsvērumos, kas attiecas uz subsīdiju normu aprēķināšanu, un izrietošajās subsīdiju normās konkrētajām individuālajām shēmām.
(368)
APP apgalvoja, ka subsīdijas lielums jāizsaka kā procenti no to CIF cenas un nevis kā procenti no apgrozījuma, un ka Komisijai jāiesniedz subsīdiju normu aprēķina metodoloģija.
(369)
Uzrādītie argumenti tika analizēti saskaņā ar dokumentāciju un pierādījumiem, ko iesniedza ieinteresētā persona. Jānorāda, ka, izņemot vienu no subsīdiju shēmām, kuras tika atzītas par kompensējamām, tika secināts, ka neviena no pārējām shēmām nav atkarīga no eksporta darbības rezultātiem un netika piešķirta atkarībā no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem. Tāpēc subsīdijas summa tika sadalīta uz APP grupas uzņēmumu kopējo tirdzniecības apgrozījumu atbilstoši pamatregulas 7. panta 2. punktam, kura formulējums ir šāds: “Ja subsīdiju piešķir neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, izvestajiem vai pārvadātajiem daudzumiem, kompensējamās subsīdijas apjomu nosaka, kopējo subsīdijas vērtību atkarībā no apstākļiem sadalot konkrētajam ražojumu ražošanas, pārdošanas vai eksporta līmenim subsīdiju jautājuma izmeklēšanas periodā.” Tā kā šī subsīdija nav saistīta ar kāda noteikta ražojuma ražošanu vai eksportu, uzņēmuma kopējas tirdzniecības apgrozījums ir visatbilstošākais saucējs. Šajā saistībā jāatzīmē, ka attiecīgo apgrozījumu noteica, izmantojot pamatu, kas pēc iespējas nodrošina saņēmēja uzņēmējsabiedrības pārdoto ražojumu tirdzniecības vērtības atspoguļojumu … Izmaiņas jau atspoguļojas apsvērumā par subsīdijas normu aprēķinu un gala subsīdijas normās attiecīgajām individuālajām shēmām. Jebkāda cita piedāvātā metode kompensējamās subsīdijas apjoma aprēķināšanai būtu pretrunā ar pamatregulas attiecīgajiem noteikumiem (7. un 15. pants) un administratīvo praksi, ko Komisija ievēro antisubsidēšanas procedūrās, izvēloties atbilstošu skaitītāju/saucēju kompensējamās subsīdijas apjoma piešķiršanai.
Ieinteresētā persona kā prasības pamatu minēja arī vadlīniju (23) daļu, kas attiecas uz subsīdijas aprēķināšanu uz vienību. Taču jau iepriekš aprakstīto iemeslu dēļ vienību pieeju neuzskatīja par piemērotu šīs izmeklēšanas apstākļos. Piedāvāto metodi uzskata par nereprezentatīvu, jo tā sajauc apgrozījumu un ražotās vienības vienīgi attiecībā uz attiecīgo ražojumu, neņemot vērā citu ražoto ražojumu vienības. Informācija par attiecīgo uzņēmumu visām saražotajām visu ražojumu vienībām netika iesniegta un pārbaudīta, un subsīdijas jebkurā gadījumā netika piešķirtas, atsaucoties uz daudzumu. Attiecībā uz CIF cenu ir svarīgi minēt, ka lietā ir pierādījumi, kas liecina, ka tās mainās gan ražojuma tipa robežās, gan starp ražojumu tipiem. Jebkurā gadījumā šīs subsīdijas nav attiecināmas uz konkrētu ražojumu. Turklāt Komisija ir noteica subsidēšanas apjomu ĶTR un to sadalīja, vadoties pēc Ķīnas apgrozījuma un ņemot vērā īpašo kārtību saistībā uz attiecīgajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās. Tas nodrošina, ka tiek izmantots pārbaudīts subsīdiju apjoms un vispiemērotākais apgrozījums. Visbeidzot jāatzīmē, ka ņemot vērā šo procedūru praktiskos apstākļus, t. i., antidempinga un kompensācijas maksājuma noteikšana kaitējuma līmenī, secināts, ka, neatkarīgi no izmantotās metodes, piešķirot kompensējamās subsīdijas un kompensējamā maksājuma apjomu, tas neietekmē APP pozīciju.
4.4. KOMPENSĒJAMO SUBSĪDIJU SUMMA
(370)
Kompensējamo subsīdiju summa saskaņā ar pamatregulas noteikumiem, kas izteikta procentos, uzņēmumiem, uz kuriem attiecas izmeklēšana, ir noteikta turpmāk tabulā.
Ražotājs eksportētājs
Antisubsīdijas norma
APP grupa
12,04 %
Chenming grupa
4,06 %
(371)
Pamatojoties uz sūdzībā ietverto un no sadarbībā iesaistītajiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem saņemto informāciju, ir zināmi arī citi attiecīgā ražojuma ražotāji ĶTR. Tomēr, tā kā tika konstatēts, ka eksporta apjoms, par kādu tika ziņots, ir lielāks, nekā uzrādīts no Eurostat iegūtajos datos par importu, sadarbības līmeni uzskatīja par augstu. Tāpēc, lai nodrošinātu pasākumu efektivitāti, uzskatīja par atbilstošu subsīdijas līmeni sadarbībā neiesaistītajiem ražotājiem eksportētājiem noteikt visaugstākajā subsidēšanas līmenī, kas tika konstatēts attiecībā uz sadarbībā iesaistītajiem uzņēmumiem, t. i., 12,04 %.
5. SAVIENĪBAS RAŽOTĀJI
5.1. RAŽOŠANAS APJOMS SAVIENĪBĀ
(372)
IP laikā līdzīgo ražojumu Savienībā ražoja 14 zināmi un daži citi ļoti nelieli ražotāji. Tiek lēsts, ka CEPIFINE sniegtie dati aptver 98 % no Savienības ražotāju ražošanas apjoma. Pamatojoties uz to, tiek lēsts, ka Savienības kopējais ražošanas apjoms IP bija apmēram 5 270 000 tonnu. Savienības ražotāji, kuru saražotā produkcija veido kopējo ražošanas apjomu Savienībā, veido Savienības ražošanas nozari pamatregulas 9. panta 1. punkta nozīmē.
(373)
Krītotā papīra ražošanā intensīvi patērē enerģiju un līdzekļus. Šā iemesla dēļ rodas apjomradītie ietaupījumi, ar ko izskaidrojama ražošanas koncentrēšanās ap dažiem lieliem ražotājiem, bez kuriem ir arī mazāki ražotāji, kas savu darbību vērš uz ģeogrāfiski tuviem tirgiem. Lielāko daļu no Savienības tirgus aptver pieci līdzvērtīgi lieli ražotāji, kuru ražotnes atrodas visā Eiropā. Liela daļa krītotā papīra ir patēriņa preču tipa ražojums, ko galvenokārt pārdod papīra lieltirgotāji un vairumtirgotāji. Šiem izplatīšanas kanāliem ir raksturīga liela mēroga pirktspējas koncentrācija un cenu pārredzamība cenu kotācijas dēļ.
(374)
Atbilstoši 19. apsvērumā minētajam viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka šajā izmeklēšanā būtu vajadzējis iekļaut arī ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzēto krītoto papīru. Pamatojoties uz šo, tā pati persona paziņoja, ka Savienības ražošanas nozare nevar būt par sūdzības iesniedzēju šajā procedūrā. Tomēr, pamatojoties uz 22. un 25. apsvērumā minētajiem secinājumiem, proti, ka ruļļpadeves iespiedmašīnām un lokšņpadeves iespiedmašīnām paredzētais krītotais papīrs ir divi atšķirīgi ražojumi, šis apgalvojums bija jānoraida.
(375)
Ķīnas valdība norādīja, ka viens no nozari pārstāvošajiem ražotājiem esot saistīts ar kādu Ķīnas uzņēmumu un tāpēc nav iekļaujams Savienības ražošanas nozares definīcijā. Tomēr izmeklēšanā konstatēja, ka minētā Ķīnas uzņēmuma ražotie ražojumi nav tādi, uz kuriem attiecas šī izmeklēšana. Tāpēc saistībai nav nekādas ietekmes uz kaitējuma analīzi, ne arī uz šā Savienības ražotāja iekļaušanu Savienības ražošanas nozares definīcijā.
6. KAITĒJUMS
6.1. PATĒRIŅŠ SAVIENĪBĀ
(376)
Patēriņu noteica, izmantojot šādus datus:
-
attiecībā uz importu no trešām valstīm Eurostat veica atbilstīgas korekcijas, pamatojoties uz Savienības ražotāju sniegto informāciju par ražojumiem, uz kuriem procedūras netiek attiecinātas. Pamatojoties uz iesniegtajiem pierādījumiem, izmeklēšanā konstatēja, ka šie pieņēmumi ir saprātīgi un pamatoti,
-
kopējais pārbaudītais eksporta apjoms uz Savienības tirgu sadarbībā iesaistītajiem ĶTR ražotājiem eksportētājiem, jo tika konstatēts, ka eksporta apjoms, par kuru tika ziņots, ir lielāks, nekā uzrādīts no Eurostat iegūtajos datos par importu,
-
visu Savienības ražotāju kopējais pārdošanas apjoms Savienības tirgū, pamatojoties uz CEPIFINE sniegto informāciju.
(377)
Pamatojoties uz minēto, kopējo patēriņu Savienībā noteica šādi:
1. tabula.
Patēriņš Savienībā
Patēriņš Savienībā
2006.
2007.
2008.
2009./IP
Tonnas
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indekss
100
104
101
86
Avots: pārbaudītās atbildes uz anketas jautājumiem, CEPIFINE sniegtie dati, ko koriģējis un pārbaudījis Eurostat.
(378)
Kopumā attiecīgajā periodā patēriņš Savienībā samazinājās par 14 %. Konstatēja, ka vispirms no 2006. līdz 2007. gadam patēriņš palielinājās par 4 %, un pēc tam no 2007. gada līdz IP tas samazinājās par 18 %. Patēriņš 2008. gadā un IP laikā samazinājās pieprasījuma samazinājuma rezultātā, jo īpaši 2009. gada pirmajā pusē - ekonomiskās lejupslīdes dēļ.
6.1.1. IMPORTS SAVIENĪBĀ NO ĶTR
(379)
Kā minēts 376. apsvērumā, tika konstatēts, ka pārbaudītie sadarbībā iesaistīto Ķīnas ražotāju eksportētāju attiecīgā ražojuma pārdošanas kopapjomi Savienības tirgū ir lielāki nekā Eurostat ziņotie importa apjomi. Tā kā uzskatīja, ka pārbaudītā informācija ir precīzāka nekā pieejamie statistikas dati, kopējo importa apjomu no ĶTR noteica, pamatojoties uz pārbaudīto informāciju, ko iesniedza sadarbībā iesaistītie uzņēmumi. To sadarbībā iesaistīto uzņēmumu pārdošanas apjomus, par kuriem konstatēja, ka tie attiecīgajā periodā ir eksportējuši tikai daudzslāņu kartonu, neiekļāva kopējā importa apjomā, jo, kā izskaidrots 47. apsvērumā, tika secināts, ka daudzslāņu papīrs un kartons nav uzskatāmi par attiecīgo ražojumu. Tā kā dati par attiecīgā ražojuma importu attiecas tikai uz diviem uzņēmumiem, lai saglabātu konfidencialitāti, uzskatīja par lietderīgu tos parādīt indeksētā veidā.
2. tabula.
Subsidētā importa no ĶTR kopējais apjoms
Kopējais importa apjoms no ĶTR
2006.
2007.
2008.
2009./IP
Apjomi (indekss)
100
218
212
283
Tirgus daļa (indekss)
100
210
209
329
Cenas (EUR/t)
677
661
657
621
Indekss
100
98
97
92
Avots: pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem.
(380)
ĶTR importa kopējais apjoms attiecīgajā periodā bija krasi palielinājies, gandrīz trīskāršojies. Tāpēc ievērojami palielinājās tās tirgus daļa - no apmēram 1 % 2006. gadā līdz vairāk nekā 4 % IP laikā. Minētais jāskata, vienlaikus ņemot vērā faktu, ka tajā pašā periodā par 14 % samazinājās patēriņš. Subsidētā importa no ĶTR vidējās cenas attiecīgajā periodā samazinājās par 8 %.
6.1.2. CENAS SAMAZINĀJUMS
(381)
Lai analizētu cenu samazinājumu, tās Savienības ražotāju ražojumu veida vidējās svērtās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū, kas koriģētas atbilstīgi ražotāja cenām, salīdzināja ar attiecīgā importa no ĶTR atbilstīgajām vidējām svērtajām CIF cenām pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, izdarot atbilstīgas spēkā esošo nodokļu un pēcimporta izmaksu korekcijas.
(382)
Kā izskaidrots 51. apsvērumā, Ķīnas eksportētāju sadarbības līmenis bija ļoti augsts, un uzskata, ka šie eksportētāji aptver visu eksporta apjomu no ĶTR uz Savienību IP laikā. Tā kā tika konstatēts, ka divi Ķīnas ražotāji eksportētāji, kuri bija sākotnēji pieteikušies, neeksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienības tirgu, kā paskaidrots 52. apsvērumā, cenu samazinājuma analīzē viņu importa apjomus neņēma vērā. Salīdzinājumā netika iekļauta arī viena sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja grupā iekļauta uzņēmuma eksporta pārdevumi, jo neviens no nozari pārstāvošajiem Savienības ražotājiem neražoja salīdzināmus ražojumu veidus. Attiecībā uz šā konkrētā uzņēmuma eksporta apjomiem jānorāda, ka tie veidoja tikai nelielu daļu no grupas kopējiem eksporta pārdevumiem, un šķiet, ka to cenu līmenis atbilst grupas vispārējam eksporta pārdevumu cenu līmenim.
(383)
Ar salīdzinājumu tika pierādīts, ka IP laikā Savienībā pārdotais ĶTR izcelsmes attiecīgais subsidētais ražojums vidēji par 7,6 % samazināja Savienības ražotāju pārdošanas cenas. Samazinājuma normas līmenis jāanalizē, ņemot vērā ļoti lielo cenu pārredzamību, ko nodrošina cenu kotācija, kas raksturīga krītotā papīra izplatīšanas tirgum.
6.2. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARES UN ČETRU NOZARI PĀRSTĀVOŠO SAVIENĪBAS RAŽOTĀJU EKONOMISKAIS STĀVOKLIS
6.2.1. IEVADA PIEZĪMES
(384)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 4. punktu subsidētā importa ietekmes uz Savienības ražotājiem novērtējumā bija ietverts visu ekonomisko rādītāju novērtējums, lai izvērtētu Savienības ražotāju stāvokli no 2006. gada līdz IP beigām.
(385)
Makroekonomikas rādītājus (ražošanas apjomu, jaudu, jaudas izmantojumu, pārdošanas apjomu, tirgus daļu, izaugsmi un kompensējamo subsīdiju apjomu) vērtēja visas Savienības ražošanas nozares līmenī, pamatojoties uz CEPIFINE sniegto informāciju.
(386)
Mikroekonomikas rādītāju analīzi (vidējās cenas par vienību, nodarbinātība, algas, ražīgums, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, peļņa no ieguldījumiem, spēja piesaistīt kapitālu) veica Savienības ražotāju līmenī, pamatojoties uz to iesniegto, pienācīgi pārbaudīto informāciju.
(387)
Tika apgalvots, ka kaitējuma analīzē nav saskaņoti un visaptveroši analizēti visi kaitējuma rādītāji, kas attiecas uz sūdzības iesniedzējiem un Savienības ražošanas nozari kopumā. Personas norādīja, ka secinājumi par būtisko kaitējumu būtu citādi, ja daži rādītāji, piemēram, tirgus daļa, būtu noteikti sūdzības iesniedzēju līmenī.
(388)
Pirmkārt, jānorāda, ka šo personu apgalvojumi, šķiet, ir izdarīti, pamatojoties uz rādītājiem, kas aprēķināti no atšķirīgiem datu kopumiem un informācijas, nevis tās, kura konstatēta izmeklēšanas laikā un izklāstīta turpmāk. Rezultātā šie secinājumi ir kļūdaini pēc būtības un tāpēc neatbilstoši.
(389)
Otrkārt, Komisijas pieņemtā prakse ir novērtēt makroekonomiskos faktorus, lai noteiktu kaitējumu, kas nodarīts Savienības ražošanas nozares līmenī kopumā, kā skaidrots iepriekš. Pašreizējā izmeklēšanā Savienības ražošanas nozare tika definēta to Savienības ražotāju līmenī, kuri veido kopējo Savienības ražošanas apjomu, kā skaidrots 372. apsvērumā, neatkarīgi no tā, vai ražotāji ir atbalstījuši sūdzību un sadarbojušies izmeklēšanā.
(390)
Makroekonomiskie faktori tiek analizēti nozari pārstāvošo Savienības ražotāju līmenī, neatkarīgi no tā, vai tie atbalsta vai neatbalsta sūdzību. Nozari pārstāvošie ražotāji veidoja 58 % no Savienības ražošanas apjoma. Neviens no pārējiem Savienības ražotājiem neiebilda, ka Komisijas secinājumi par makroekonomiskajiem faktoriem būtu neuzticami vai nepamatoti. Tāpēc nav iemesla apšaubīt secinājumus, kas izdarīti, pamatojoties informāciju, kuru snieguši tikai nozari pārstāvošie Savienības ražotāji.
(391)
Tika apgalvots, ka viens no četriem nozari pārstāvošiem ražotājiem pilnībā nesadarbojās, jo bija saistīts ar citu Eiropas Savienības ražotāju, kas nesadarbojās izmeklēšanā. Tika norādīts, ka uzņēmumi ir saistīti tādējādi, ka tie ir noslēguši pārejas līgumus laikā, kad sadarbībā iesaistītais Savienības ražotājs pārņēma no otra ražotāja krītotā papīra darbības segmentu. Tika arī apgalvots, ka ar šo pārejas līgumu starpniecību sadarbībā iesaistītais Savienības ražotājs kontrolē dažas fabrikas, kas palika daļēji pārņemtā ražotāja īpašumā. Lai pamatotu savu apgalvojumu, ražotājs eksportētājs atsaucās uz Komisijas 2008. gada 31. oktobra lēmumu (24) (“lēmums”), kurā pārņemšanas laikā tika izvērtēts, vai šis darījums jāuzskata par pārņemšanu tādā nozīmē, kā to paredz Padomes Regula (EK) Nr. 139/2004 (2004. gada 20. janvāris) par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (EK Apvienošanās Regula) (25).
(392)
Taču izmeklēšanā tika noskaidrots, ka attiecīgajam ES ražotājam piederošo akciju skaits bija neliels un nepārsniedza IPCCC 143. pantā noteikto slieksni (26). Turklāt minētie pārejas nolīgumi nebija tādi, lai varētu uzskatīt, ka attiecības starp šiem uzņēmumiem pārsniedz parastās uzņēmējdarbības attiecības, kādas pastāv starp pircēju un pārdevēju. Jo īpaši minēto pārejas nolīgumu noteikumu mērķis ir pārvaldīt krītotā papīra tirdzniecību pārejas periodā, un saskaņā ar minētajiem noteikumiem Savienības ražotāja funkcijas ir pielīdzināmas tirdzniecības aģenta funkcijām. Turklāt savos konsolidētajos revidētajos pārskatos un savā atbildē uz anketas jautājumiem tas ziņoja par komisijas ieņēmumiem, ko tas guva, darbojoties kā attiecīgo fabriku aģents, tāpēc Savienības ražotājs neatzina īpašumtiesības un attiecīgi arī nekādas izmaksas attiecībā uz šīm fabrikām.
(393)
Saskaņā ar lēmumu darījums starp uzņēmumiem tika uzskatīts par pārņemšanu, ko Savienības ražotājs veic pārējo uzņēmumu darbības ietvaros, nevis par uzņēmuma pārņemšanu kā tādu. Lēmums neliecina, ka uzņēmumi pēc pārņemšanas būtu jāuzskata par vienu struktūrvienību; jo īpaši tāpēc, ka starp uzņēmumiem nav kopuzņēmuma. Jāņem arī vērā, ka minētajā lēmumā aptvertais ģeogrāfiskais segums ir EEZ, nevis ES. Jāņem vērā arī fakts, ka lēmumā Komisija neanalizēja attiecības starp konkrētajiem uzņēmumiem IPCCC 143. panta nozīmē.
(394)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tika uzskatīts, ka abi uzņēmumi nav saistīti IPCCC 143. panta nozīmē, un tāpēc attiecīgais Savienības ražotājs pilnībā sadarbojās izmeklēšanā.
(395)
Makroekonomikas rādītāju analīzē informācija par papīrfabrikām, ko pārņēmis minētais Savienības ražotājs, netika ņemta vērā par visiem izvērtēšanā ietvertajiem gadiem, lai atspoguļotu pilnībā salīdzināmu tendenci gadu gaitā.
(396)
Ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka katram Savienības ražotāju saistītajam uzņēmumam būtu jābūt sniegušam atsevišķu atbildi uz anketas jautājumiem, jo šie uzņēmumi ir atsevišķas juridiskas personas.
(397)
Attiecībā uz konkrēto Savienības ražotāju tika uzskatīts, ka ar vienu atbildi uz anketas jautājumiem būs pietiekami izsmeļošai atbildei un kaitējuma aspektu analīzei. Atbildē jo īpaši bija ietverts sīks informācijas sadalījums individuālu papīrfabriku līmenī, un visus vajadzīgos datus, kas attiecas uz visiem saistītajiem līdzīgā ražojuma ražotājiem/pārdevējiem, varēja pārbaudīt pārbaudes apmeklējumu laikā.
(398)
Iesniedzot papildu informāciju, ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka tas pats uzņēmums nav pilnībā sadarbojies, jo anketas atbildes sniedzis nepastāvošas juridiskas personas vārdā, un ka uzņēmuma revidētie pārskati neatspoguļo anketas atbildēs sniegtos datus.
6.2.2. DATI PAR SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARI (MAKROEKONOMISKIE RĀDĪTĀJI)
(399)
Pēc konstatējumu paziņošanas ĶV un viens Ķīnas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka makroekonomikas dati, kas izmantoti analīzei, ir nepilnīgi un neprecīzi, tādēļ tos nevarēja izmantot kā apstiprinošus pierādījumus par būtisku kaitējumu.
(400)
Pārbaudes apmeklējumā apvienībā, kas iesniedza sūdzību, apstiprinājās, ka dati, kas izmantoti makroekonomikas rādītāju noteikšanai, savākti tieši no Savienības ražotājiem, kas saražo aptuveni 98 % no kopējās Savienības produkcijas, un ir pietiekami detalizēti, lai apzinātu informāciju par attiecīgo ražojumu. Izdarīja samērīgus un pamatojamus pieņēmumus un/vai aplēses, t. i. neņēma vērā griešanai paredzētus ruļļus, jo tos daudzumi bija ļoti mazi, par ko liecina to daļa kopējos reprezentatīvo Savienības ražotāju pārdevumos. Tādēļ šo apgalvojumu noraidīja.
6.2.2.1. Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
3. tabula.
Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums
2006.
2007.
2008.
2009./IP
Ražošana (tonnās)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indekss
100
102
98
80
Jauda (tonnās)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indekss
100
100
98
89
Jaudas izmantojums
92 %
94 %
93 %
83 %
Indekss
100
102
101
90
Avots: CEPIFINE sniegtie pārbaudītie dati.
(401)
Kā redzams iepriekšējā tabulā, attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms samazinājās par 20 %. Jāpiebilst, ka, kaut gan patēriņš Savienībā no 2006. līdz 2008. gadam palielinājās par aptuveni 1 %, Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms minētajā periodā samazinājās par 2 %, savukārt no 2008. gada līdz IP tas ievērojami samazinājās, jo bija samazinājies patēriņš Savienībā.
(402)
Kopš 2000. gada Savienības ražotāji bija veikuši lielus pārstrukturēšanas pasākumus, kuru mērķis bija novērst strukturālo jaudas pārpalikumu. Veicot konsolidāciju un slēdzot fabrikas, Savienības ražošanas nozare no 2006. gada līdz IP samazināja krītotā papīra ražošanas jaudu par apmēram 770 000 tonnu, t. i., par 11 %.
(403)
Neskatoties uz kopējās jaudas samazināšanos, izmantojuma rādītāji joprojām samazinājās no 92 % 2006. gadā līdz 83 % IP. Lielākais samazinājums notika laikā no 2008. gada līdz IP. Jānorāda, ka liels jaudas izmantojums ir nozīmīgs faktors papīra ražotāju ilgtermiņa dzīvotspējas nodrošināšanai lielo ieguldījumu pamatlīdzekļos dēļ. Tāpēc jaudas izmantojuma rādītāju IP laikā uzskatīja par zemu.
6.2.2.2. Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
(404)
Pārdošanas apjoma rādītāji turpmāk tabulā attiecas uz apjomu, kas pārdots pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū.
4. tabula.
Pārdošanas apjoms un tirgus daļa
2006.
2007.
2008.
2009./IP
Pārdošanas apjoms (tonnās)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indekss
100
102
99
81
Tirgus daļa
93 %
91 %
91 %
88 %
Indekss
100
98
98
95
Avots: CEPIFINE sniegtie pārbaudītie dati.
(405)
Kaut gan patēriņš Savienībā no 2006. līdz 2007. gadam palielinājās par 4 % (sk. 377. apsvērumu), Savienības ražošanas nozares attiecīgā ražojuma pārdošanas apjoms neatkarīgiem pircējiem Savienības tirgū tajā pašā periodā palielinājās tikai par 2 %. Tas nozīmē, ka Savienības ražošanas nozare nevarēja savā labā pilnībā izmantot patēriņa palielināšanos šajā periodā. Turklāt laikā no 2008. gada līdz IP, kad patēriņš Savienībā samazinājās par 15 %, visu Savienības ražotāju pārdošanas apjomi samazinājās vēl vairāk - par 18 %. Tādējādi Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms pēc neliela pieauguma 2007. gadā turpināja ievērojami samazināties, attiecīgajā periodā radot tirgus daļas samazinājumu par 5 procentu punktiem.
(406)
Viena Ķīnas ražotāju eksportētāju grupa apgalvoja, ka Savienības ražotāju tirgus daļā jāiekļauj arī imports no Šveices, jo ražojumi importēti no fabrikas, kas pieder vienam no nozari pārstāvošiem Savienības ražotājiem.
(407)
Antisubsidēšanas izmeklēšanas ģeogrāfiskās darbības joma ir Eiropas Savienība. Tāpēc šis apgalvojums bija jānoraida.
(408)
Tika arī apgalvots, ka sūdzības iesniedzēju tirgus daļa attiecīgajā periodā ievērojami palielinājās.
(409)
Tirgus daļa ir makrorādītājs, ko analizē visas Savienības ražošanas nozares līmenī, nevis sūdzības iesniedzēju līmenī. Otrkārt, apgalvojums par sūdzības iesniedzēju tirgus daļu ir kļūdains pēc būtības.
6.2.2.3. Izaugsme
(410)
Izvērtējot tendences attiecīgajā periodā, var secināt, Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma kritums par 19 % bija daudz izteiktāks nekā Savienības patēriņa samazinājums par 14 %. Tāpēc tajā pašā periodā ievērojami samazinājās arī Savienības ražošanas nozares tirgus daļa - par 5 procentu punktiem.
6.2.2.4. Kompensējamo subsīdiju apmēra nozīme
(411)
Kompensējamo subsīdiju apmērs ĶTR, kā norādīts sadaļā par subsīdijām, ir nozīmīgs. Ņemot vērā subsidētā importa apjomus un cenas, faktiskās subsīdijas normas ietekmi nevar uzskatīt par maznozīmīgu.
6.2.3. DATI PAR ČETRIEM NOZARI PĀRSTĀVOŠIEM SAVIENĪBAS RAŽOTĀJIEM (MIKROEKONOMISKIE RĀDĪTĀJI)
6.2.3.1. Četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju vidējās cenas par vienību
(412)
Kopumā četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju vidējās ražotāja pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū gadu gaitā saglabājās stabilas, izņemot 2007. gadu, kad tās bija nedaudz virs šā līmeņa.
5. tabula.
Savienības ražotāju cenas
Savienības ražotāju cenas
2006.
2007.
2008.
2009./IP
Vidējā cena (EUR/t)
692
717
691
699
Indekss
100
104
100
101
Avots: pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem.
6.2.3.2. Krājumi
(413)
IP laikā krājumi veidoja apmēram 10 % no ražošanas apjoma. Attiecīgajā periodā, jo īpaši laikā no 2006. līdz 2007. gadam un vēlāk no 2008. gada līdz IP, četri nozari pārstāvošie Savienības ražotāji palielināja savus krājumus par 10 %. Jo īpaši tas notika vienlaikus ar subsidētā ĶTR importa par zemām cenām apjoma pieaugumu.
6. tabula.
Krājumi
Krājumi
2006.
2007.
2008.
2009./IP
Krājumi (tonnās)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indekss
100
107
107
110
Avots: pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem.
6.2.3.3. Nodarbinātība, algas un ražīgums
7. tabula.
Nodarbinātība
Nodarbinātība
2006.
2007.
2008.
2009./IP
Nodarbinātība - pilna laika ekvivalents (PLE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indekss
100
97
93
80
Darbaspēka izmaksas (EUR/PLE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indekss
100
102
105
108
Ražīgums (vienība/PLE)
453
478
486
484
Indekss
100
106
107
107
Avots: pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem.
(414)
Četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju papīrfabriku slēgšanas un konsolidācijas dēļ darbinieku skaits attiecīgajā periodā ievērojami samazinājās - par 20 % (gandrīz par 1 600 darba vietām).
(415)
Augstāka darbinieku darba efektivitāte tika sasniegta un saglabāta pat tad, kad notika ievērojama atlaišana no darba 2007. un 2008. gadā. Darbaspēka izmaksas nepārtraukti pieauga, attiecīgajā periodā kopumā par 8 %.
6.2.3.4. Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, peļņa no ieguldījumiem
8. tabula.
Rentabilitāte
2006.
2007.
2008.
2009./IP
Rentabilitāte
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Izmaiņas (100 = 2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Naudas plūsma (tūkst. EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indekss
100
81
66
129
Ieguldījumi (tūkst. EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indekss
100
99
84
58
Peļņa no ieguldījumiem
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Izmaiņas (100 = 2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Avots: pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem.
(416)
Laikā no 2006. līdz 2008. gadam četriem nozari pārstāvošiem Savienības ražotājiem radās zaudējumi, un finanšu stāvoklis uzlabojās tikai 2009. gadā, kad ekonomikas lejupslīdes rezultātā pasaulē ievērojami samazinājās galvenās izejvielas - celulozes - cena. Celulozes cenas samazinājumu (20 %) uzskatīja par pārmērīgi lielu kritumu, kas tiešā veidā palīdzēja uzlabot finanšu stāvokli IP laikā. Jānorāda, ka pēc IP celulozes cenas atgriezās tādā līmenī, kādā tās bija pirms IP.
(417)
Rentabilitātes pārmaiņas lielā mērā atspoguļo tendence, kas bija raksturīga naudas plūsmai, proti, ražotāju spējai pašfinansēt savu darbību. Tādējādi samazināto celulozes cenu dēļ naudas plūsma IP laikā ļoti ievērojami palielinājās. Peļņa no ieguldījumiem uzrādīja negatīvu attīstību atbilstīgi negatīviem peļņas rezultātiem, ko četri nozari pārstāvošie Savienības ražotāji sasniedza līdz 2008. gadam, un pozitīvu tendenci IP laikā sakarā ar negaidīti lieliem izmaksu ietaupījumiem celulozes cenu dēļ.
(418)
Ņemot vērā iepriekš minēto, četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju spēja veikt ieguldījumus tika ierobežota, jo attiecīgajā periodā, izņemot IP, naudas plūsma ievērojami pasliktinājās. Tāpēc attiecīgajā periodā ieguldījumi samazinājās par 35 % un tika ierobežoti līdz koģenerācijas rūpnīcu iekārtošanai, kas palīdzēja Savienības ražotājiem mazināt nepārtraukti pieaugošo elektroenerģijas izmaksu ietekmi.
(419)
Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka rentabilitātes uzlabošanās nav jāuzskata par ierobežotu gadījumu, pamatojoties uz izejvielu cenu ārkārtas kritumu. Izmaksu samazinājums bija izdevīgs abiem - gan vietējiem, gan Ķīnas ražotājiem, ne tikai sūdzības iesniedzējiem, un tāpēc rentabilitātes straujais uzlabojums nebija saistīts vienīgi ar izmaksu kritumu, bet bija sekas izmaiņām sūdzības iesniedzēju cenu noteikšanas praksē.
(420)
Bez tam ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka rentabilitāti drīzāk sekmēja krītotā papīra cenas, nevis celulozes cena. Konstatēja, ka tad, kad celulozes cenas strauji samazinājās 2009. gadā, krītotā papīra cenas tādēļ nesvārstījās un peļņa palielinājās. Tā kā cenas palika stabilas, šajā konkrētajā laika posmā nevar noteikt kopsakarības starp cenām un rentabilitāti.
(421)
Rentabilitātes koeficients ir rādītājs, ko analizē nozari pārstāvošo Savienības ražotāju līmenī, nevis sūdzības iesniedzēju līmenī, kā to ierosinājusi attiecīgā persona. Savāktās informācijas analīzē tika pierādīta tieša saikne starp galvenās izejvielas celulozes cenu straujo kritumu un rentabilitātes palielinājumu, savukārt gatavo ražojumu stabilajām cenām patiešām bija nozīme rentabilitātes uzlabošanā. Lai gan tas, iespējams, attiecās arī uz citiem ražotājiem tirgū, tas tomēr neietekmē secinājumu, ka šo īslaicīgo rentabilitātes uzlabojumu ir izraisījis ārkārtējais izejvielu cenu kritums IP laikā.
6.2.3.5. Spēja piesaistīt kapitālu
(422)
Papīra ražošanas nozarei kopumā raksturīgas lielas parādsaistības, kas saistītas ar būtiskiem ieguldījumiem pamatlīdzekļos. To zaudējumu rezultātā, kas radās attiecīgā perioda lielākajā daļā, mazinājās arī četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju spēja piesaistīt kapitālu un finansēt savas darbības par pieņemamām finansiālām izmaksām. Tas īpaši bija vērojams 2008. gadā, kad viens no četriem nozari pārstāvošiem Savienības ražotājiem bija jārefinansē ar ievērojamu riska uzcenojumu, turpretī mazākais no šiem ražotājiem 2008. gadā kļuva maksātnespējīgs, un to pārņēma cits Savienības ražotājs.
6.3. SECINĀJUMS PAR KAITĒJUMU
(423)
Izmeklēšanā noskaidrots, ka attiecīgajā periodā pasliktinājās lielākā daļa rādītāju, kuri liecina par kaitējumu, piemēram, ražošanas apjoms (- 20 %), jaudas izmantojums (- 10 %), pārdošanas apjoms nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū (- 19 %), tirgus daļa (- 5 procentu punkti). Turklāt līdz 2008. gadam tika būtiski ietekmēti tādi kaitējuma rādītāji saistībā ar četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju finanšu darbību kā peļņa no ieguldījumiem un rentabilitāte. Pēkšņais rentabilitātes pieaugums IP bija saistīts tikai ar īslaicīgu un izņēmuma kārtā notikušu celulozes cenu krišanos pasaulē IP laikā. Jāpiebilst, ka pat IP laikā rentabilitātes rādītājs bija ļoti zems, un to neuzskatīja par tādu, kas varētu grozīt secinājumu par četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju īpaši slikto finansiālo stāvokli.
(424)
Izmeklēšanā arī noskaidrots, ka minētais kaitējums galvenokārt izskaidrojams ar to, ka, neskatoties uz savām pārstrukturēšanas darbībām un ražīguma uzlabojumiem, četri nozari pārstāvošie Savienības ražotāji nespēja paaugstināt savas krītotā papīra cenas tiktāl, lai tās segtu ražošanas izmaksas vai būtu ilgtspējīgi rentablas. Tas galvenokārt saistīts ar cenu samazinājumu, ko IP laikā praktizēja eksportētāji no Ķīnas un kas būtiski ietekmēja tirgu, kurā cenu pārredzamība ir augstā līmenī. Veicot papildu ražīguma uzlabojumus un sakarā ar celulozes cenu samazināšanos galvenokārt IP otrajā pusē, četriem nozari pārstāvošiem Savienības ražotājiem IP laikā izdevās samazināt savas ražošanas izmaksas. Tā kā pēc tam, kad ražotāji bija atrisinājuši strukturālās jaudas pārpalikuma problēmu, veicot konsolidēšanu un samazinot jaudu, pieprasījums un piedāvājums tirgū izlīdzinājās, krītotā papīra cenas varēja saglabāt stabilā līmenī. Tomēr šie četri nozari pārstāvošie Savienības ražotāji nevarēja atļauties paaugstināt pārdošanas cenas līdz tādam līmenim, lai rentabilitātes rādītāji uzrādītu ilglaicīgu dzīvotspēju.
(425)
Kā minēts 19. apsvērumā, viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka šajā izmeklēšanā būtu vajadzējis iekļaut arī ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzēto krītoto papīru. Pamatojoties uz iepriekš minēto, tā paziņoja, ka šā ražojuma neiekļaušana būtiskā kaitējuma noteikšanas un tendenču analīzē izkropļotu priekšstatu par kaitējumu. Tomēr, pamatojoties uz 20. un 22.-25. apsvērumā minētajiem secinājumiem, proti, ka ruļļpadeves iespiedmašīnām un lokšņpadeves iespiedmašīnām paredzētais krītotais papīrs ir atšķirīgi ražojumi, apgalvojums tika noraidīts.
(426)
Minētā persona apgalvoja, ka viens no četriem nozari pārstāvošiem Savienības ražotājiem 2008. gadā bija pārņēmis kādu citu Savienības ražotāju, un tas liecina, ka šā Savienības ražotāja stāvoklis bija diezgan labs. Vispirms jāpiebilst, ka būtisko kaitējumu vērtē, ņemot vērā Savienības ražošanas nozares stāvokli, nevis viena ražotāja īpašo stāvokli. Kā secināts 423. apsvērumā, lielākā daļa kaitējuma rādītāju uzrādīja negatīvu tendenci, kas liecina, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis attiecīgajā periodā bija pasliktinājies. Turklāt pārņemšana tika uzskatīta par daļu no Savienības ražošanas nozares veiktajiem pārstrukturēšanas pasākumiem attiecīgajā periodā. Jebkurā gadījumā jānorāda, ka, analizējot tādus makroekonomikas rādītājus kā ražošanas apjoms, jauda, pārdošanas apjoms un tirgus daļa, pārņemšanai bija neitrāla ietekme, jo makroekonomikas rādītājus vērtē attiecībā uz visiem Savienības ražotājiem, kuri veido Savienības ražošanas nozari, kā definēts 372. apsvērumā. Citiem vārdiem sakot, īpašumtiesību maiņas gadījumā šiem faktoriem būtu jāpaliek kopumā nemainīgiem.
(427)
Pēc galīgo secinājumu paziņošanas personas apgalvoja, ka nav drošu pierādījumu, ka sūdzību iesniegušajiem Savienības ražotājiem ir nodarīts būtisks kaitējums. Gluži pretēji - sūdzības iesniedzēji IP laikā kopumā uzrādīja stabilus rezultātus un paaugstināja rentabilitāti.
(428)
Pirmkārt, Savienības ražošanas nozares stāvoklis tiek analizēts nozari pārstāvošo Savienības ražotāju līmenī, nevis sūdzības iesniedzēju līmenī, kā to ierosinājušas attiecīgās personas.
(429)
Otrkārt, kā jau norādīts 409. apsvērumā, šķiet, ka šo personu secinājumi ir izdarīti, pamatojoties uz rādītājiem, kas aprēķināti no citiem datu kopumiem un informācijas, nevis tās, kas konstatēta izmeklēšanas laikā un izklāstīta iepriekš. Tāpēc šie secinājumi ir kļūdaini pēc būtības. Turklāt šo personu analīze bija neatbilstoša tādā ziņā, ka tika izmantoti divi atšķirīgi datu kopumi makrorādītājiem un mikrorādītājiem.
(430)
Tika arī apgalvots, ka rentabilitātes uzlabojums ir jāuzskata arī par sekām, ko radīja nozares centieni pārstrukturizēties, tostarp ražošanas un nodarbinātības samazināšana, kā arī produktivitātes palielināšana. Šajā gadījumā pēdējos minētos faktorus nevar uzskatīt par vienīgajiem kaitējuma rādītājiem, bet visi kaitējuma rādītāji ir jāskata kopumā.
(431)
Pamatregulas 8. panta 2. punktā ir uzskaitīti ekonomiskie faktori un rādītāji, kas jānovērtē, noskaidrojot subsidētā importa ietekmi uz Savienības ražošanas nozari. Minētajā 8. panta 2. punktā ir skaidri noteikts, ka faktoru uzskaitījums nav izsmeļošs un ka neviens no šiem faktoriem nedz viens pats, nedz kopumā nav pamats izšķirīgam ieteikumam. Tāpēc, lai gan rādītāji ir jānovērtē individuāli, secinājumi jāizdara, izanalizējot visus faktorus.
(432)
Personas arī iesniedza savas piezīmes par iespējamiem turpmākiem kaitējuma draudiem, ņemot vērā Ķīnas ražotāju milzīgo jaudas palielināšamps, kas ir atbalstīta ar valsts politiku un subsīdijām. Izmeklēšana tika vērsta uz būtiska kaitējuma esamību, nevis uz turpmāka būtiska kaitējuma draudiem. Tāpēc šīs piezīmes nevarēja ietekmēt secinājumus un nebija ņemamas vērā.
(433)
Ievērojot iepriekš minēto, būtu jāsecina, ka Savienības ražošanas nozarei bija nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 8. panta 4. punkta nozīmē.
7. CĒLOŅSAKARĪBA
7.1. IEVADS
(434)
Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 5. un 6. punktu tika pārbaudīts, vai Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu ir izraisījis subsidētais imports no attiecīgās valsts. Turklāt pārbaudīja arī citus zināmos faktorus, kuri nav subsidētais imports un kuri būtu varējuši radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, lai pārliecinātos, ka šo citu faktoru izraisītais kaitējums nebija saistīts ar subsidēto importu.
7.2. SUBSIDĒTĀ IMPORTA IETEKME
(435)
Jāpiebilst, ka Savienības krītotā papīra tirgum cenu kotēšanas dēļ ir raksturīga liela pirktspējas koncentrācija un cenu pārredzamība. Turklāt krītotais papīrs ir patēriņa preču tipa ražojums un nepieļauj būtiskas cenu atšķirības no dažādiem avotiem. Lielāko daļu ražojumu pārdod, izmantojot lieltirgotājus, kuru dēļ Savienības ražošanas nozare ir spiesta saglabāt cenas vienā līmenī ar lēto subsidēto importu. Tāpēc cenu līmeni Savienības tirgū kopumā būtiski ietekmēja importētā krītotā papīra cenas, un IP laikā 35 % no minētā importētā papīra bija ĶTR izcelsmes.
(436)
Izmeklēšanā noskaidrots, ka subsidētais imports no ĶTR attiecīgajā periodā krasi palielinājās (+ 183 %). Vispirms laikā no 2006. līdz 2007. gadam subsidētais imports no ĶTR palielinājās divkārt, savukārt 2007. gadā cenas bija par 2 % zemākas nekā gadu iepriekš. Imports no Ķīnas 2008. gadā saglabājās stabils, bet vidējās cenas samazinājās vēl par 1 %. IP laikā vēlreiz krasi palielinājās Ķīnas importa apjomi (+ 71 %) un tirgus daļa (+ 120 %), savukārt sarūkošās cenas (- 5 %) par 7,6 % samazināja četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju cenas, tādējādi izdarot cenu spiedienu uz Savienības tirgu un neļaujot Savienības ražotājiem paaugstināt cenas līdz rentablam līmenim.
(437)
Jāatgādina, ka patēriņš Savienībā attiecīgajā periodā samazinājās par aptuveni 14 %. Savienības ražošanas nozarē bija vērojams ievērojams pārdošanas apjomu samazinājums (19 %). Taču tas bija daudz izteiktāks nekā pieprasījuma krišanās un radīja tirgus daļas zaudējumu par 5 procentu punktiem. Tai pat laikā Ķīnas importa tirgus daļa palielinājās par 3 procentu punktiem. Tas pierāda, ka Savienības ražošanas nozares tirgus daļu lielā mērā ir pārņēmis subsidētais imports no ĶTR.
(438)
Tāpēc uzskata, ka ilgstošais spiediens, ko Savienības tirgū izraisīja lētais subsidētais imports no ĶTR, neļāva Savienības ražošanas nozarei pielāgot pārdošanas cenas pieaugošajām izejvielu izmaksām, jo īpaši 2008. gadā, kad celulozes cenas sasniedza maksimumu. Tas izskaidro Savienības ražošanas nozares zaudēto tirgus daļu un rentabilitātes samazināšanos.
(439)
Izmeklēšanas laikā un pēc galīgo secinājumu paziņošanas vairākas personas izvirzīja argumentu, ka Ķīnas importam nav būtiskas ietekmes uz apjomu un cenām. Tika apgalvots, ka Ķīnas importa pieplūduma nav bijis, bet tas ir pakāpeniski palielinājies gadu gaitā, un tāpēc tā ietekme ir diezgan ierobežota un nebūtu jāpārspīlē, nosakot kaitējumu. Tika arī apgalvots, ka Ķīnas cenām, pat ja tās bija zemākas par Savienības cenām, nebija nekādas ietekmes uz salīdzinoši stabilajām Savienības ražošanas nozares cenām. Viens no ražotājiem eksportētājiem apšaubīja Komisija secinājumu, kas Ķīnas cenas ir izraisījušas cenu pieauguma apturēšanu. Tas norādīja, ka 2009. gadā, kad Ķīnas cenas vēl vairāk pazeminājās, Savienības ražošanas nozares cenas ne vien uzrādīja pieaugumu, bet faktiski ļāva Savienības ražošanas nozarei gūt peļņu.
(440)
Ķīnas importa attīstība ir sīkāk analizēta 380. apsvērumā, un tika secināts, ka apjoma palielinājumu nevar uzskatīt par maznozīmīgu.
(441)
Cenu ziņā Ķīnas imports samazināja nozari pārstāvošo Savienības ražotāju cenas par 7,6 %, ko tirgū, kurā cenu pārredzamība ir augsta, uzskata par ievērojamu samazinājumu. Kā izklāstīts 412. apsvērumā, nozari pārstāvošo Savienības ražotāju cenas attiecīgajā periodā tik tiešām bija stabilas, izņemot ārkārtas palielinājumu 2007. gadā, kad Ķīnas eksporta apjoms nepalielinājās. Savukārt 2009. gadā Savienības ražotāji varēja saglabāt savas cenas stabilas uz vēl lielāka tirgus daļas zaudējuma rēķina, un to rentabilitāti nodrošināja šo stabilo cenu un samazināto izejvielas izmaksu apvienojums.
(442)
Viens Ķīnas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka krītotā papīra imports no Ķīnas neietekmē Savienības ražošanas nozares cenas, jo tas nav salīdzināms ar reprezentatīvo Savienības ražotāju ražoto un pārdoto krītoto papīru, jo, nosakot cenu samazinājumu un kaitējumu neradošu cenu līmeni, tika salīdzināti tikai 10 % reprezentatīvo Savienības ražotāju pārdevumu. Jāatzīmē, ka šajā izmeklēšanā izmantoti absolūti salīdzināmi ražojumi, kas tieši atbilst visām īpašībām, lai nodrošinātu taisnīgu salīdzinājumu. Tomēr krītotais papīrs, ko ražo Ķīnas ražotāji un krītotais papīrs, ko ražo Savienības ražotāji, būtībā ir salīdzināmi ražojumi, kā secināts 50. apsvērumā, un tādēļ tie savā starpā konkurē tieši Savienības tirgū.
(443)
Turklāt tika apgalvots, ka konstatētais fakts, ka krītotā papīra tirgus ir preču tirgus, kas ir ļoti pārredzams, nav patiess, jo Savienības ražotāji apmēram pusi no savas produkcijas pārdod tieši galalietotājiem. Pretēji šim apgalvojumam reprezentatīvie Savienības ražotāji pārdeva lielāko daļu savu ražojumu ar tirgotāju starpniecību tieši vai pastarpināti (tā dēvētie pārdevumi, izmantojot starpnieka pakalpojumus, kad ražojumus piegādā tieši klientam, bet pasūtīšana un rēķina izsniegšana notiek ar tirgotāju starpniecību). Tirgotājiem patiešām ir svarīga nozīme gan ražojumu krājumu veidošanā, gan cenas pārredzamībai tirgū.
(444)
Tomēr, ievērojot konstatētās tendences attiecībā uz importu no ĶTR, ko nevar uzskatīt par nenozīmīgu, tika secināts, ka lētā subsidētā importa pieplūdumam no ĶTR bija būtiski negatīva ietekme uz Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli.
7.3. CITU FAKTORU IETEKME
7.3.1. PATĒRIŅA ATTĪSTĪBA SAVIENĪBAS TIRGŪ UN EKONOMIKAS KRĪZE
(445)
Kā minēts 378. apsvērumā, krītotā papīra patēriņš Savienībā 2007. gadā palielinājās, bet 2008. gadā un IP laikā samazinājās. Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā zaudēja tirgus daļu. Viens no sadarbībā iesaistītajiem ĶTR eksportētājiem un Ķīnas valdība apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms, tirgus daļa un ražošana samazinājās sakarā ar patēriņa samazināšanos, ko izraisīja ekonomikas krīze un elektronisko plašsaziņas līdzekļu attīstība, un ka šis samazinājums nav saistāms ar Ķīnas importu. Lai pamatotu savu apgalvojumu, ĶV citēja Konkurētspējas un nodarbinātības manifestu, ko papīra un celulozes ražošanas nozare uzsāka 2009. gada jūnijā (“Manifests”).
(446)
Lai gan nevar noliegt, ka kāda iemesla dēļ šī negatīvā Savienības patēriņa dinamika no 2007. gada līdz IP negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli ražošanas un pārdošanas apjomu ziņā, ievērības cienīgs ir fakts, ka Ķīnas eksportētājiem tajā pašā laikā un jo īpaši no 2008. līdz 2009. gadam izdevās palielināt pārdošanas apjomus un tirgus daļu, ar subsidētā importa palīdzību izdarot cenu spiedienu uz tirgu.
(447)
ĶV minētais Manifests attiecas uz visu papīra un celulozes ražošanas nozari, un tam ir vispārējs politikas mērķis. Pamatojoties uz minētajā dokumentā iekļauto informāciju, nevar izdarīt atsevišķus secinājumus par attiecīgā ražojuma ražošanu un tirdzniecību. Tāpēc nav iespējams secināt, vai Manifestā norādītie apgalvojumi vai konstatējumi ir faktiski viennozīmīgi attiecināmi uz attiecīgo ražojumu. Turklāt, tā kā izmeklēšanā netika konstatēta pārliecinoša saikne starp finanšu krīzi un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu, šis arguments bija jānoraida.
(448)
Tadējādi, tiek uzskatīts, ka Savienības ražošanas nozares ekonomiskā stāvokļa pasliktināšanos nevar skaidrot ar patēriņa kritumu, bet to izraisījis galvenokārt subsidētā importa pieplūdums no ĶTR un Ķīnas eksportētāju izraisītais cenu samazinājums. Pat tad, ja pieprasījuma samazināšanās veicināja kaitējumu, tā nevarēja izmainīt cēloņsakarību starp radīto būtisko kaitējumu un subsidētā importa palielināšanos.
7.3.2. IZEJVIELU CENAS
(449)
Četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju vidējās ražošanas izmaksas no 2006. līdz 2008. gadam nedaudz pieauga (par 2 %) un IP laikā samazinājās par 5 %. Izmeklēšanā noskaidrots, ka četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju krītotā papīra ražošanas izmaksas kopumā attīstījās līdzīgi kā cenas celulozei, kas ir viena no galvenajām papīra ražošanas izejvielām. Laikā no 2006. līdz 2008. gadam celulozes vidējā cena pieauga par 8 %, bet pēc tam no 2008. gada beigām līdz IP pēdējam mēnesim tā strauji samazinājās. Celulozes cena 2009. gadā bija vidēji par 19 % zemāka nekā iepriekšējā gadā.
(450)
Ja nebūtu Savienības ražošanas nozarei kaitējumu radošās subsidēšanas, varētu sagaidīt, ka cenas tiktu regulāri pielāgotas, atspoguļojot ražošanas izmaksu dažādo elementu izmaiņas. Taču līdz 2008. gadam tas nenotika. Pat tad, kad 2008. gadā celulozes cenas paaugstinājās, Savienības ražotāji bija spiesti saglabāt savas pārdošanas cenas zemā līmenī, lai konkurētu ar lēto subsidēto importu no ĶTR, un tāpēc šajā periodā ievērojami samazinājās to rentabilitāte. IP celulozes cenu ārkārtīgi lielā krituma dēļ stāvoklis uzlabojās, vienlaikus tajā pašā laikā krītotā papīra cenas varēja saglabāt stabilas. Taču pat šajā izņēmuma periodā joprojām ļoti zemais peļņas līmenis neļāva četriem nozari pārstāvošiem Savienības ražotājiem atgūties no ilgstošās subsidēšanas ietekmes. Lai gan izejvielu izmaksas samazinājās, cenu līmeni joprojām nevarēja paaugstināt līdz tādam līmenim, lai sasniegtu stabilu peļņas normu, kas nepieciešama šai kapitālietilpīgajai nozarei.
(451)
Tāpēc tiek secināts, ka subsidētais imports no ĶTR, kas samazināja četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju cenas, samazināja arī cenas Savienības tirgū un neļāva tiem palielināt pārdošanas cenas, lai segtu to izmaksas vai sasniegtu pieņemamu rentabilitāti. Tā kā izejvielu cenas IP laikā ievērojami samazinājās, tika secināts, ka tās nevarēja ietekmēt tajā pašā periodā Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.
7.3.3. SAVIENĪBAS REPREZENTATĪVO RAŽOTĀJU EKSPORTA DARBĪBA
(452)
Kā vēl vienu zināmo faktoru, kas nav subsidētais imports un kas tai pat laikā varēja radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, pārbaudīja arī eksporta darbību, lai pārliecinātos, ka šādu citu faktoru radīto kaitējumu nesaista ar subsidēto importu. Analīzē tika konstatēts, ka četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju veiktie eksporta pārdevumi nesaistītām personām attiecīgajā periodā veidoja nozīmīgu daļu (apmēram 26 %) no to pārdošanas apjoma. Kaut gan arī eksporta pārdošanas apjomi attiecīgajā periodā samazinājās par 16 %, šis samazinājums bija mazāk izteikts nekā pārdevumu apjoma samazinājums Savienības tirgū (19 %). Tāpēc uzskatīja, ka četriem nozari pārstāvošiem Savienības ražotājiem radīto kaitējuma apmēru nevar izskaidrot ar eksporta apjoma samazināšanos. Tā kā eksports ir ļoti svarīgs, lai saglabātu jaudas izmantojumu augstā līmenī nolūkā segt augstās nemainīgās izmaksas par ieguldījumiem iekārtās, uzskatīja, ka, lai gan eksporta darbība bija pasliktinājusies, tai kopumā bija pozitīva ietekme. Tāpēc uzskata, ka pat tad, ja eksporta darbības mazināšanās kopumā varētu būt pasliktinājusi Savienības ražošanas nozares stāvokli, tā tik un tā ir mazinājusi Savienības tirgum nodarītos zaudējumus un tāpēc nav tāda, kas pārtrauktu cēloņsakarību starp subsidēto importu no ĶTR un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(453)
Viena persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare piedzīvoja būtisku eksporta samazinājumu, jo euro ir spēcīgāks salīdzinājumā ar ASV dolāru, un šā faktora izraisīto kaitējumu nevajadzētu piedēvēt importam no ĶTR. Kā secināts iepriekš, Savienības ražošanas nozares eksporta darbības pasliktināšanās neatkarīgi no tās cēloņiem nav galvenais iemesls, kāpēc ražotājiem tika nodarīts kaitējums, un tāpēc nepārtrauc 444. apsvērumā konstatēto cēloņsakarību.
7.3.4. IMPORTS NO CITĀM TREŠĀM VALSTĪM
(454)
No citām trešām valstīm veiktā importa apjomi un cenas no 2006. gada līdz IP bija šādas.
9. tabula.
Imports no trešām valstīm
2006.
2007.
2008.
2009./IP
Šveice
Imports (tonnās)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indekss
100
98
116
88
Tirgus daļa
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indekss
100
95
115
103
Cena (EUR/t)
787
782
758
793
Indekss
100
99
97
105
Indonēzija
Imports (tonnās)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indekss
100
155
137
251
Tirgus daļa
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indekss
100
149
135
292
Cena (EUR/t)
855
818
845
681
Indekss
100
96
99
80
Dienvidkoreja
Imports (tonnās)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indekss
100
145
103
102
Tirgus daļa
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indekss
100
139
102
118
Cena (EUR/t)
562
669
664
618
Indekss
100
119
118
110
Visas pārējās valstis
Imports (tonnās)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indekss
100
121
107
172
Tirgus daļa
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indekss
100
117
106
199
Cena (EUR/t)
962
860
914
824
Indekss
100
89
95
86
Avots: Eurostat.
(455)
Citas galvenās trešās valstis, kas eksportē krītoto papīru uz Savienības tirgu, ir Šveice, Indonēzija un Dienvidkoreja. Importa apjomu tendences liecina, ka importa pieaugums no ĶTR bija daudz izteiktāks nekā no jebkuras no pārējām trešām valstīm. Importētie ražojumi no Šveices vienmēr tika pārdoti par ievērojami augstākām cenām nekā ražojumi, kas tika importēti no ĶTR. Šveices ražojumu tirgus daļa saglabājās salīdzinoši stabila, izņemot 2008. gadu, kad tā uz laiku palielinājās un pārsniedza 4 %, bet IP laikā atkal samazinājās un pietuvojās 2006. gada līmenim. No Šveices importēto krītoto papīru ražoja galvenokārt viens uzņēmums, kura īpašnieks ir viens no četriem nozari pārstāvošiem Savienības ražotājiem, un augstākas cenas par vienību var būt saistītas ar dažādu ražojumu klāstu un pārdošanas struktūrām. Arī importētie apjomi no Indonēzijas Savienībā tika pārdoti par augstākām cenām nekā Ķīnas ražojumi, izņemot IP, kad cenas nokritās, ļoti iespējams, lielā mērā celulozes cenu samazināšanās dēļ. No tā izrietošais importa pieaugums, kas apjoma ziņā IP tomēr saglabājās zemā līmenī, ietekmēja tirgus daļu, kura šajā periodā arī palika zemā līmenī. Imports no Dienvidkorejas uz Savienību visā attiecīgajā periodā bija neliels, un tirgus daļa saglabājās stabila. Kaut gan Korejas importa cenas bija salīdzināmas ar ĶTR importa cenām, Korejas cenas atšķirībā no Ķīnas importa cenām visā attiecīgajā periodā nepārtraukti nesamazinājās. Imports no visām pārējām valstīm bija par ievērojami augstākām cenām nekā imports no ĶTR, un importa apjomi bija nelieli.
(456)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, būtu jāsecina, ka imports no šīm trešām valstīm nebija veicinājis Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.
7.3.5. STRUKTURĀLAIS JAUDAS PĀRPALIKUMS
(457)
Viens sadarbībā iesaistītais ĶTR eksportētājs apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu bija izraisījis Savienības ražošanas nozares jaudas pārpalikums. Tādējādi jāuzskata, ka Savienības ražošanas nozares jaudas samazinājums un konsolidācija ir nevis Ķīnas importa sekas, bet gan jaudas pārpalikuma novēršanas pasākums. Tomēr izmeklēšana konstatēja, ka Savienības ražošanas nozarei attiecīgajā periodā, jo īpaši 2008. gadā, radās zaudējumi, neskatoties uz ražotāju pārstrukturēšanu, jo, kā izklāstīts 435.-444. apsvērumā, Savienības ražošanas nozare joprojām nespēja paaugstināt cenas virs izmaksu līmeņa. Šo situāciju galvenokārt izraisīja cenu spiediens no subsidētā importa, kas samazināja Savienības ražošanas nozares cenas. Tāpēc šis apgalvojums bija jānoraida.
(458)
Tika arī apgalvots, ka Savienības ražošanas nozares pārstrukturēšanas centieni tika pabeigti 2009. gadā, konsolidējot divus lielus ražotājus, kā rezultātā situācija Savienības ražošanas nozarē tūlīt uzlabojās. Pārstrukturēšana notika no 2000. gada līdz IP. Minētās konsolidācijas pozitīvajai ietekmei vajadzēja izpausties kā jaudas izmantojuma uzlabojumam un vismaz kā stabiliem tirdzniecības apjomiem, tomēr abi šie rādītāji IP laikā pasliktinājās. No otras puses, tika secināts, ka Savienības ražošanas nozares rentabilitātes uzlabošanos IP laikā izraisīja galvenokārt un tieši ārkārtējais vienreizējais celulozes cenu kritums. Tāpēc šis arguments bija jānoraida.
7.4. SECINĀJUMS PAR CĒLOŅSAKARĪBU
(459)
Iepriekš minētā analīze pierādīja, ka ĶTR izcelsmes lētā subsidētā importa apjoms un tirgus daļa attiecīgajā periodā ievērojami pieauga. Turklāt konstatēja, ka šo importu veica par subsidētām cenām, kas bija zemākas par cenām, kuras Savienības ražošanas nozare bija noteikusi līdzīgiem ražojuma veidiem Savienības tirgū.
(460)
ĶTR izcelsmes lētā subsidētā importa apjoma un tirgus daļas palielinājums notika vienlaicīgi ar kopējo pieprasījuma samazināšanos Savienības tirgū no 2006. gada līdz IP, kā arī ar Savienības ražotāju tirgus daļas samazināšanos minētajā periodā. Tai pat laikā Savienības ražošanas nozares ekonomiskā un finansiālā stāvokļa galvenie rādītāji attīstījās negatīvi, kā izklāstīts 423. apsvērumā.
(461)
Pārbaudot pārējos zināmos faktorus, kas būtu varējuši nodarīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, konstatēja, ka tie nav tādi, lai pārtrauktu cēloņsakarību starp subsidēto importu no ĶTR un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(462)
Pamatojoties uz iepriekš minēto analīzi, kurā visu zināmo faktoru ietekme uz Savienības ražošanas nozares stāvokli ir pienācīgi noteikta un nošķirta no kaitējumu radošās ietekmes, ko izraisīja subsidētais imports, būtu jāsecina, ka subsidētais imports no ĶTR ir radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei pamatregulas 8. panta 5. punkta nozīmē.
8. SAVIENĪBAS INTERESES
8.1. IEVADA PIEZĪME
(463)
Saskaņā ar pamatregulas 31. pantu tika pārbaudīts, vai neatkarīgi no iepriekš izklāstītajiem konstatējumiem ir pārliecinoši iemesli, kas liek secināt, ka šajā konkrētajā gadījumā kompensācijas pasākumu pieņemšana nav Savienības interesēs. Šajā nolūkā un saskaņā ar pamatregulas 31. panta 1. punktu iespējamo pasākumu varbūtējo ietekmi uz attiecīgā ražojuma ražotājiem, importētājiem, lieltirgotājiem, izplatītājiem un lietotājiem Savienībā, kā arī pasākumu nepieņemšanas iespējamās sekas tika izvērtētas, pamatojoties uz visiem iesniegtajiem pierādījumiem.
8.2. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARE
(464)
Savienības ražošanas nozarē kopumā ir 14 zināmi ražotāji, un saskaņā ar CEPIFINE datiem tiek lēsts, ka to saražotā produkcija veido apmēram 98 % no krītotā papīra produkcijas Savienībā. Ražotāji ir izvietoti dažādās Savienības dalībvalstīs un saistībā ar attiecīgo ražojumu tieši nodarbina vairāk nekā 11 000 cilvēku.
(465)
Divi no zināmajiem ražotājiem iebilda pret izmeklēšanas sākšanu, bet nesniedza papildu informāciju un nesadarbojās izmeklēšanā. Taču, pamatojoties uz pieejamo informāciju un jo īpaši uz CEPIFINE sniegtajiem datiem, kas liecināja par Savienības ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanos, var pamatoti pieņemt, ka subsidētais imports ir negatīvi ietekmējis arī šos divus uzņēmumus. Tāpēc nesadarbošanos neuzskatīja par norādi, ka šo uzņēmumu stāvoklis atšķirtos no pārējo Savienības ražotāju stāvokļa.
(466)
Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, ko radījis subsidētais imports no ĶTR. Jāatgādina, ka lielākā daļa kaitējuma rādītāju attiecīgajā periodā attīstījās negatīvi. Neskatoties uz nelielu uzlabojumu IP laikā, būtiski ietekmēti tika jo īpaši tādi ar četru nozari pārstāvošo Savienības ražotāju finanšu darbību saistīti rādītāji kā rentabilitāte un peļņa no ieguldījumiem. Ja pasākumi netiks veikti, ļoti iespējams, ka Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis pasliktināsies vēl vairāk.
(467)
Sagaidāms, ka kompensācijas pasākumu noteikšana atjaunos efektīvas un godīgas konkurences apstākļus Savienības tirgū, ļaujot Savienības ražošanas nozarei pielāgot krītotā papīra cenas tā, lai tās atspoguļotu dažādos komponentus. Paredzams, ka šo pasākumu noteikšana ļaus Savienības ražošanas nozarei vismaz daļēji atgūt attiecīgajā periodā zaudēto tirgus daļu, nākotnē labvēlīgi ietekmējot tās ekonomisko situāciju un rentabilitāti.
(468)
Tāpēc tika secināts, ka galīgo kompensācijas pasākumu noteikšana ĶTR izcelsmes krītotā papīra importam būs Savienības ražošanas nozares interesēs.
8.3. IMPORTĒTĀJI UN TIRGOTĀJI
(469)
Anketas nosūtīja 14 zināmiem nesaistītiem importētājiem un tirgotājiem Savienībā, kuri bija minēti sūdzībā. Izmeklēšanas laikā pieteicās vēl vairāki citi tirgotāji (kurus nozarē dēvē arī par “lieltirgotājiem”). Visbeidzot, izmeklēšanā sadarbojās 13 uzņēmumi, lai gan daži no tiem iesniedza tikai daļēju informāciju. Tika konstatēts, ka importētāji tirgū darbojas arī kā tirgotāji, tāpēc visas šīs personas turpmāk tiks dēvētas par “tirgotājiem”.
(470)
Izmeklēšana apliecināja, ka visi tirgotāji iepirka krītoto papīru no vairākiem avotiem un galvenokārt no Savienības ražotājiem. Divi tirgotāji neiepirka vispār vai tikai šad un tad iepirka importēto krītoto papīru no ĶTR. Desmit uzņēmumi, kas sniedza kvantitatīvu informāciju par saviem attiecīgā ražojuma iepirkumiem, kopā veidoja 47 % no kopējā ĶTR importa. Imports, tostarp imports no ĶTR, veidoja tikai nelielu daļu no to uzņēmējdarbības kopējā apjoma, tāpēc ierosināto pasākumu negatīvā ietekme, visticamāk, būs nenozīmīga. Visi tirgotāji apgalvoja, ka Savienībā un ĶTR ražotajam krītotajam papīram lielā mērā ir līdzīga kvalitāte un ka abi šie papīra veidi ir savstarpēji aizvietojami. Turklāt izmeklēšanā apstiprinājās, ka pastāv liels skaits citu importa avotu un tirgotāji vismaz ilgākā laikposmā varētu atgriezties pie šiem citiem piegādes avotiem.
(471)
Divi tirgotāji importētāji krītoto papīru galvenokārt iepirka no Ķīnas avotiem. Abi uzņēmumi apgalvoja, ka tiem rastos grūtības iegūt ražojumus no Savienības ražotājiem, jo sakarā ar ražotāju pieprasītiem minimāliem pasūtīšanas apjomiem pastāvētu tradicionālie pārdošanas kanāli un būtu jāievēro izplatīšanas līgumi. Taču tas tieši neietekmēja krītotā papīra pieejamību no Savienības ražotājiem, jo tiem bija pieejama pietiekama rezerves jauda. Tāpēc šis apgalvojums bija jānoraida.
(472)
Attiecībā uz iespējamību novirzīt iespējamo izmaksu pieaugumu uz patērētājiem visi sadarbībā iesaistītie tirgotāji atsaucās uz lielu cenu pārredzamību Savienības tirgū un apgalvoja, ka tie varētu palielināt pārdošanas cenas gala patērētājiem vienīgi tad, ja palielinātos cenu līmenis Savienībā kopumā. Pamatojoties uz iepriekš minēto un ņemot vērā, ka kompensācijas maksājumu iecerētā ietekme cita starpā ir palielināt cenu līmeni Savienībā līdz izmaksas nosedzošam līmenim, tiek sagaidīts, ka importētāji tādējādi vismaz daļēji varēs novirzīt uz saviem klientiem jebkuru cenu pieaugumu, ko izraisīs kompensācijas maksājums. Jānorāda arī, ka atbilstoši iepriekš minētajam tika konstatēts, ka imports no Ķīnas veido tikai ļoti nelielu daļu no tirgotāju kopējās uzņēmējdarbības un tāpēc kompensācijas maksājuma ietekme kopumā būtu niecīga. Visbeidzot, uzskata arī, ka importētājiem rentablāka ir ĶTR ražotāju saražotā krītotā papīra tālākpārdošana, tāpēc tie arī varētu gūt mazāku peļņu, uzņemoties segt vismaz daļu no izmaksu pieauguma.
(473)
Tāpēc galīgo pasākumu noteikšanai kopumā nevajadzētu būtiski negatīvi ietekmēt importētājus un tirgotājus.
8.4. LIETOTĀJI
(474)
Anketas nosūtīja astoņiem zināmajiem lietotājiem Savienībā, kuri bija minēti sūdzībā. Izmeklēšanas laikā pieteicās vairāki citi lietotāji. Kopumā pieci uzņēmumi pilnībā vai daļēji atbildēja uz anketas jautājumiem. Šie uzņēmumi atrodas visā Savienībā un pārstāv iespiedēju un izdevēju nozares. Tā kā konstatēja, ka iespiedēju un izdevēju tirgus apstākļi un izmaksu struktūras atšķiras, pasākumu ietekmi analizēja katrai grupai atsevišķi.
8.4.1. IESPIEDĒJI
(475)
Pamatinformāciju sniedza tikai viens iespiedējs. Saskaņā ar šā iespiedēja sniegto informāciju krītotā papīra tirgus daļa attiecībā pret iespiedmateriāla ražošanas kopējām izmaksām bija salīdzinoši augsta. Kaut arī izmeklēšanā ir pierādīts, ka iespiedēji krītoto papīru iepērk galvenokārt no Savienības ražotājiem, tika apliecināts, ka Savienībā un ĶTR ražotajam krītotajam papīram ir līdzīga kvalitāte un ka starp tirgotājiem pastāv spēcīga cenu konkurence.
(476)
Tika norādīts, ka jebkāds cenu pieaugums ievērojami negatīvi ietekmētu rentabilitāti. Tika arī apgalvots, ka poligrāfijas nozare jau tāpat izjūt spiedienu strukturālā jaudas pārpalikuma dēļ un ka jebkāds krītotā papīra iepirkuma cenu pieaugums vēl vairāk palielinātu spiedienu uz iespiedējiem. Šajā sakarā jāatzīmē, ka, ņemot vērā nelielos Ķīnas izcelsmes krītotā papīra daudzumus, ko izmanto iespiedēji (kas joprojām lielāko nepieciešamo krītotā papīra daļu iegūst no Savienības ražotājiem), jebkāda maksājuma tiešā ietekme tika uzskatīta par niecīgu. Attiecībā uz vispārēju cenu pieaugumu Savienības tirgū uzskatīja, ka, tā kā šis cenu pieaugums ietekmētu visus ekonomikas dalībniekus, tad tam būtu neitrāla ietekme.
8.4.2. IZDEVĒJI
(477)
Atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no četriem izdevējdarbības nozares uzņēmumiem. IP tikai viens uzņēmums nelielā daudzumā bija iepircis Ķīnas izcelsmes krītoto papīru. Divi uzņēmumi sniedza kvantitatīvus datus par savu krītotā papīra izmantojumu.
(478)
Kopumā tika konstatēts, ka ražojumi, kuros izmanto krītoto papīru, vidēji atbilst 16 % no šo uzņēmumu kopējā apgrozījuma un ka vidējā peļņa šajā nozarē ir apmēram 12 %. Turklāt tika konstatēts, ka šie seši uzņēmumi iegādājās krītoto papīru galvenokārt no Savienības ražotājiem, bet tikai viens no tiem izmantoja no ĶTR importētu krītoto papīru. Vēl viens uzņēmums sāka iepirkt Ķīnas ražojumus tikai pēc IP. Tāpēc un jo īpaši pamatojoties uz šajā nozarē izmantotā Ķīnas izcelsmes krītotā papīra nelielajiem apjomiem, nešķiet, ka kompensācijas pasākumu piemērošana importam no ĶTR varētu būtiski ietekmēt izdevējdarbības nozari kopumā. Turklāt tika konstatēts, ka šie uzņēmumi strādā ar peļņu un vieglāk varētu novirzīt cenu pieaugumu uz gala patērētāju, jo tiek izmantots klienta pasūtīts un klienta izvēlēts papīrs, tāpēc izplatītākā prakse ir tāda, ka ražošanā izmantoto papīru iegādājas klients pats. Visbeidzot, izdevējiem ir lielāka pirktspēja apjomradītu ietaupījumu dēļ.
(479)
Divas poligrāfijas un izdevējdarbības nozares asociācijas iesniedza argumentus. Viena iebilda pret maksājumu piemērošanu, apgalvojot, ka jebkāds cenu pieaugums palielinātu izmaksas un attiecīgi izraisītu konkurētspējas pasliktināšanos un darba vietu zaudēšanu pakārtotajās nozarēs. Otra ieņēma neitrālu nostāju, tomēr norādīja, ka pasākumi varētu nelabvēlīgi ietekmēt pakārtotās nozares, jo cenu paaugstināšanās varētu izraisīt poligrāfijas nozares ģeogrāfisku pārorientēšanos uz citu vietu, izraisot pakārtoto nozaru iespieddarbu importa palielinājumu.
(480)
Izmeklēšanā konstatēja, ka ir vairāki papīra ražojumu segmenti, kuros paredzama izaugsme, un ka joprojām pieaug tā augstas kvalitātes iespiedpapīra segmenta apjoms, kas galvenokārt izmanto krītoto papīru. Apgalvojums, ka zaudējumi tiktu novirzīti uz pakārtoto tirgu, ir nenoteikts un nav pamatots ar pārliecinošu informāciju vai pierādījumiem.
(481)
Pēc galīgo secinājumu paziņošanas tika atkārtots tas pats iebildums par iespējamo ietekmi uz pakārtoto nozari, ko pamatoja ar faktu, ka pēdējos gados strauji pieaudzis drukāto materiālu imports no Ķīnas, kas acīmredzot pārņēmis ievērojamu drukātās produkcijas patērētāju tirgus daļu Eiropā.
(482)
Kā minēts iepriekš, iespiedēju sadarbība bija ierobežota un balstījās un ierobežotu kvantitatīvo informāciju, kas tika saņemta, jo tika konstatēts, ka to rentabilitātes līmeņa un krītotā papīra izmaksu daļas dēļ iespiedēji patiesi ir jutīgi attiecībā uz cenu pieaugumu. Tomēr lielākā daļa iespiedēju IP tieši neiegādājās Ķīnas izcelsmes papīru vai iegādājās to ļoti ierobežotā apjomā, un šā papīra daudzums, ko izmanto iespiedēji, ir kopumā zems, tāpēc tieša ietekme uz nodokli būtu niecīga. Lielākā daļa iespiedēju apgalvoja arī, ka tāpēc, ka ir nepieciešams īss piegādes termiņš, tā papīra daļa, ko veido piegādes no trešām valstīm, joprojām paliks ierobežota.
(483)
Attiecībā uz iebildumiem par Ķīnas pakārtoto nozaru iespiestajiem materiāliem, jāatzīmē, ka iespiesto materiālu importa statistika aptver plaša spektra ražojumu klāstu, tostarp iespiesto galaprodukciju, kas nav drukāta uz krītotā papīra. Balstoties uz pieejamo informāciju, nevar novērtēt, kāda daļa no ražojumiem, kas tiek importēti no Ķīnas, ir drukāta uz attiecīgā ražojuma un kāda daļa - uz cita veida papīra. Tomēr no saņemtās informācijas ir zināms, ka Ķīnas izcelsmes drukātie materiāli vairumā gadījumu aptver konkrētu kategoriju grāmatas, bērnu grāmatas, kalendārus, iepakojumu un apsveikuma kartītes. Ir mazāk iespējams, ka produkcija, kas ir “laika jutīgāka”, piemēram, nedēļas/mēneša periodiskie izdevumi un cits avīžpapīrs, tiks importēta no Ķīnas transportēšanai nepieciešamā laika dēļ. Lai gan dažu drukāto ražojumu iespiešana varētu būt jutīgāka attiecībā uz pakalpojuma izvietošanu citur, no otras puses, ir arī ražojumu veidi, kam tuvums un apkalpošana ir būtiski un tāpēc tos nevar ietekmēt ārējā konkurence. Turklāt, lai gan poligrāfijas nozarē papīrs ir svarīgs izmaksu faktors, tā ir arī darbietilpīga ražošanas nozare, tādēļ, lemjot par pārvietošanu, darbaspēka izmaksas var būt svarīgāks apsvērums. Rezumējot nevar izslēgt, ka uz krītotā papīra iespiesto ražojumu imports palielināsies, bet nav iespējams precīzi aplēst, nedz cik liels tas būs un kā ietekmēs iespieddarbu ražotāju konkurētspēju, nedz arī to, vai cenu kāpumam būs tieša ietekme uz pakārtoto Savienības poligrāfijas nozari.
(484)
No iesniegtās informācijas ir zināms arī, ka poligrāfijas nozare cieš no strukturāla jaudas pārpalikuma, kas rada nepārtrauktu nozares pārstrukturēšanu. Viens no pārstrukturēšanas virzītājspēkiem bija arī papīra ražotāju konsolidācija vērtības ķēdē. Uzskata, ka poligrāfijas nozarei ir grūtības pacelt cenas galvenokārt nozares strukturālā jaudas pārpalikuma dēļ.
8.4.3. SECINĀJUMI PAR LIETOTĀJIEM
(485)
Ņemot vērā iepriekš minēto, pat tad, ja daļu lietotāju negatīvi ietekmēs pasākumu piemērošana importam no ĶTR, kopumā ietekme uz lietotājiem abās atšķirīgajās nozarēs, šķiet, būs neliela. Turklāt izmeklēšanā netika konstatēta būtiska ietekme uz lietotājiem, kas iegādājas papīru galvenokārt no citiem avotiem, kas nav ĶTR. Gluži pretēji, lielākā daļa lietotāju apgalvoja, ka tāpēc, ka ir nepieciešams īss piegādes termiņš, no trešām valstīm veikto piegāžu īpatsvars joprojām būs ierobežots. Visbeidzot, uzskata, ka poligrāfijas nozarei ir grūtības paaugstināt cenas galvenokārt nozares strukturālā jaudas pārpalikuma dēļ.
(486)
Tika arī apgalvots, ka pasākumi izraisīs piedāvājuma deficītu tirgū un garākus piegādes termiņus lietotājiem.
(487)
Ieinteresētās personas, kas izteica apgalvojumus par iespējamo piedāvājuma trūkumu, nenorādīja šāda iespējamā trūkuma apjomu un nesniedza tā aplēses. Jebkurā gadījumā šos apgalvojumus neapstiprina Savienības ražotāju jaudas izmantojuma rādītājs, kas IP laikā bija 83 %, neizmantotā jauda bija apmēram miljons tonnu. Pamatojoties uz iepriekš minēto, deficīta rašanās ir maz iespējama.
(488)
Tāpēc secināja, ka, pamatojoties uz pieejamo informāciju, kompensācijas pasākumiem pret ĶTR izcelsmes krītotā papīra importu, visticamāk, nebūs būtiskas negatīvas ietekmes uz attiecīgā ražojuma lietotājiem.
8.5. SECINĀJUMS PAR SAVIENĪBAS INTERESĒM
(489)
Ņemot vērā iepriekš minēto, būtu jāsecina, ka kopumā, pamatojoties uz pieejamo informāciju par Savienības interesēm, nav pārliecinošu iemeslu, lai ĶTR izcelsmes krītotā papīra importam nenoteiktu kompensācijas pasākumus.
9. KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMI
9.1. KAITĒJUMA NOVĒRŠANAS LĪMENIS
(490)
Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz subsidēšanu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, jānosaka antisubsidēšanas pagaidu pasākumi, lai novērstu turpmāku kaitējumu, ko subsidētais imports radītu Savienības ražotājiem.
(491)
Nosakot šo pasākumu līmeni, tika ņemtas vērā konstatētās subsīdiju normas un maksājuma apmērs, kas vajadzīgs, lai novērstu Savienības ražotājiem nodarīto kaitējumu, nepārsniedzot konstatēto subsīdijas normu.
(492)
Aprēķinot kaitējumu radošās subsidēšanas ietekmes novēršanai nepieciešamo maksājuma summu, uzskatīja, ka pasākumiem jābūt tādiem, kas ļautu Savienības ražošanas nozarei segt ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu samaksas, kādu šāda veida ražotājiem šajā nozarē pamatoti iespējams gūt līdzīgā ražojuma pārdošanā Savienībā normālos konkurences apstākļos, t. i., ja nebūtu subsidētā importa.
(493)
Sūdzības iesniedzējs pieprasīja noteikt mērķa peļņu vismaz 10 %, pamatojoties uz viņa apgalvojumiem par gaidāmo peļņas normu, ko neatkarīgas reitinga aģentūras izmanto klasifikācijas metodikā, un par rentabilitāti, ko sasniedzis ražotājs citā papīra ražošanas segmentā, kuru Ķīnas imports nav skāris.
(494)
Sūdzībā un turpmākajā sūdzībā ieteiktā mērķa peļņa tika pārbaudīta, pamatojoties uz atbildēm, kas sniegtas uz anketas jautājumiem, un pārbaudes apmeklējumiem pie nozari pārstāvošiem Savienības ražotājiem. Uzskatīja, ka mērķa peļņai ir jāatspoguļo augstās sākotnējo ieguldījumu vajadzības un risks, kas rodas šai kapitālintensīvajai nozarei, ja nav importa par dempinga cenām vai subsidētā importa. Ņēma vērā izmaksas par ieguldījumiem iekārtās. Tika uzskatīts, ka peļņas normu 8 % apmērā no apgrozījuma var uzskatīt par atbilstošu minimālo normu, ko Savienības ražošanas nozare varētu sasniegt, ja nebūtu kaitējumu radošās subsidēšanas.
(495)
Pamatojoties uz minēto, aprēķināja kaitējumu neradošo cenu Savienības ražotāju līdzīgā ražojuma pārdošanai. Kaitējumu neradošā cena tika iegūta, ražošanas izmaksām pieskaitot iepriekšminēto peļņas normu 8 % apmērā.
(496)
Viena sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja grupā iekļauta uzņēmuma eksporta pārdevumi netika ņemti vērā 382. apsvērumā izskaidroto iemeslu dēļ.
(497)
Tad noteica vajadzīgo cenu palielinājumu, katra ražojuma veida vidējo svērto importa cenu, kas noteikta ĶTR ražotājiem eksportētājiem, salīdzinot ar cenu, kura nerada kaitējumu un kura noteikta ražojumu veidiem, ko Savienības ražotāji pārdeva Savienības tirgū IP laikā. Starpību, kas tika iegūta no minētā salīdzinājuma, izteica kā procentuālo daļu no salīdzināto ražojumu veidu vidējās CIF importa vērtības.
9.2. GALĪGIE PASĀKUMI
(498)
Ņemot vērā iepriekš izklāstītos secinājumus, kas izdarīts attiecībā uz subsidēšanu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, un atbilstīgi pamatregulas 15. panta 1. punktam tiek uzskatīts, ka ĶTR izcelsmes attiecīgā ražojuma importam būtu jāpiemēro galīgais kompensācijas maksājums, kura lielums jānosaka mazākajā konstatētajā subsidēšanas vai kaitējuma novēršanas apmērā, ievērojot noteikumu par mazākā maksājuma izvēlēšanos. Šajā gadījumā maksājuma likme attiecīgi jānosaka konstatēto subsīdijas normu līmenī.
(499)
Kaitējuma novēršanas starpība un subsīdijas normas, kā arī ierosinātās ĶTR piemērojamās galīgā kompensācijas maksājuma likmes, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms muitas nodokļu samaksas, ir šādas.
Ražotājs eksportētājs
Subsīdijas norma
Kaitējuma starpība
Kompensācijas maksājuma likme
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Džeņdzjanas pilsēta, Dzjansu province, ĶTR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Sudžou pilsēta, Dzjansu province, ĶTR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Šouguanas pilsēta, Šaņdunas province, ĶTR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Šouguanas pilsēta, Šaņdunas province, ĶTR
4 %
39,1 %
4 %
Visi pārējie uzņēmumi
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Attiecībā uz vienlaikus notiekošo antidempinga izmeklēšanu jāatgādina, ka saskaņā ar pamatregulas 24. panta 1. punkta otro daļu un 14. panta 1. punktu Padomes 2009. gada 30. novembra Regulā (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (27), nevienu preci nepakļauj abiem - gan antidempinga, gan kompensācijas maksājumiem, risinot vienu un to pašu situāciju, kura izriet no dempinga vai eksporta subsīdijām. Kā norādīts 235.-245. apsvērumā, no subsīdiju shēmām tikai viena attiecas uz eksporta subsidēšanu. Konkrētā sadarbībā iesaistītā ražotāja eksportētāja atbilstošā dempinga starpība tiks attiecīgi koriģēta vienlaikus notiekošajā antidempinga izmeklēšanā. Attiecībā uz citām subsīdiju shēmām, ņemot vērā mazākā nodokļa noteikumu vienlaikus notiekošajā antidempinga izmeklēšanā un šajā izmeklēšanā atklāto subsidēšanas apjomu, netika uzskatīts par nepieciešamu turpmāk pārbaudīt, vai vienas un tās pašas subsīdijas ir kompensētas divreiz, ja vienam un tam pašam ražojumam vienlaikus ir piemēroti antidempinga un kompensācijas maksājumi, un kādā pakāpē tas ir darīts.
(501)
Atsevišķiem uzņēmumiem piemērojamās kompensācijas maksājumu likmes, kas norādītas šajā regulā, noteica, izmantojot pašreizējās izmeklēšanas secinājumus. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz šiem uzņēmumiem. Tādējādi šīs maksājuma likmes (atšķirībā no valsts mēroga maksājuma, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) jāpiemēro vienīgi to ražojumu importam, kuru izcelsme ir attiecīgajā valstī un kurus ir ražojuši minētie uzņēmumi un tādējādi konkrētās minētās juridiskās personas. Minētās likmes nevar piemērot importētajiem ražojumiem, ko ražojis cits uzņēmums, kura nosaukums un adrese nav norādīta 1. pantā, tostarp uzņēmumi, kas saistīti ar norādītajiem uzņēmumiem, un uz tiem attiecina “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājuma likmi.
(502)
Visi pieprasījumi par individuālas uzņēmumam noteiktas kompensācijas maksājuma likmes piemērošanu (piemēram, pēc izmaiņām uzņēmuma nosaukumā vai jaunu ražošanas vai tirdzniecības uzņēmumu darbības sākšanas) nekavējoties jāadresē Komisijai (28), sniedzot visu būtisko informāciju, jo īpaši par visām tām pārmaiņām uzņēmuma darbībā saistībā ar ražošanu, pārdevumiem iekšzemes tirgū un eksportu, kas saistītas, piemēram, ar minēto nosaukuma maiņu vai šīm izmaiņām ražošanas vai tirdzniecības uzņēmumos. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro atsevišķās maksājuma likmes.
(503)
Lai pienācīgi piemērotu kompensācijas maksājumu, atlikušais maksājums jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kuri nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kas ražojumu IP laikā neeksportēja uz Savienību.
10. INFORMĀCIJAS PAZIŅOŠANA
(504)
Ieinteresētās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem bija iecerēts ieteikt galīgā kompensācijas maksājuma piemērošanu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam. Tām arī tika atvēlēts laika posms argumentu iesniegšanai pēc šīs informācijas paziņošanas. Pušu iesniegtās piezīmes tika pienācīgi ņemtas vērā un atbilstošā gadījumā secinājumi tika attiecīgi grozīti,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo tiek noteikts galīgais kompensācijas maksājums krītotam papīram - papīram vai kartonam ar pārklājumu uz vienas vai abām pusēm (izņemot kraftpapīru vai kraftkartonu) loksnēs vai ruļļos, kura svars ir 70 g/m2 vai lielāks, bet nav lielāks par 400 g/m2, un kura baltuma pakāpe ir augstāka par 84 (saskaņā ar standartu ISO 2470-1), un kuru pašlaik klasificē ar KN kodiem ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 un ex 4810 99 90 (TARIC kodi 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 un 4810999020), un kura izcelsme ir Ķīnas Tautas Republika.
Galīgais kompensācijas maksājums neattiecas uz ruļļiem, kas paredzēti izmantošanai ruļļpadeves presēs. Ruļļi, kas izmantojami ruļļpadeves presēs, ir ruļļi, kuru testēšanas rezultāts ar mainīta ātruma metodi saskaņā ar ISO testēšanas standartu ISO 3783:2006 attiecībā uz virsmas noturību, izmantojot IGT testeri (elektronisko modeli), ir mazāks par 30 N/m, mērot perpendikulāri padeves virzienam, un mazāks par 50 N/m, mērot padeves virzienā. Galīgais kompensācijas maksājums neattiecas arī uz daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu.
2. Galīgā kompensācijas maksājuma likme, kas piemērojama to ražojumu neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, kuri minēti 1. punktā un kurus ražo turpmāk tabulā uzskaitītie uzņēmumi, ir šāda:
Uzņēmums
Kompensācijas maksājuma likme
TARIC papildu kods
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Džeņdzjanas pilsēta, Dzjansu province, ĶTR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Sudžou pilsēta, Dzjansu province, ĶTR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Šouguanas pilsēta, Šaņdunas province, ĶTR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Šouguanas pilsēta, Šaņdunas province, ĶTR
4 %
B013
Visi pārējie uzņēmumi
12 %
B999
3. Piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem, ja nav noteikts citādi.
2. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 6. maijā