NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 439/2010
ze dne 19. května 2010
o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Politika Unie týkající se společného evropského azylového systému má podle haagského programu za cíl zřídit prostřednictvím účinného harmonizovaného řízení společný azylový prostor, a to v souladu s hodnotami a humanitárními tradicemi Evropské unie.
(2)
V posledních letech bylo díky zavedení společných minimálních norem dosaženo velkého pokroku na cestě k vytvoření společného evropského azylového systému. Přesto mezi jednotlivými členskými státy přetrvávají velké rozdíly v poskytování a formách ochrany. Tyto rozdíly jež je třeba zmírnit.
(3)
Komise ve svém plánu politiky pro azyl přijatém v červnu roku 2008 uvedla, že hodlá usilovat o rozvoj společného evropského azylového systému navržením přezkumu stávajících právních nástrojů za účelem většího sladění příslušných předpisů a že zároveň hodlá výrazněji podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy zejména předložením legislativního návrhu na zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“), aby se zlepšila koordinace operativní spolupráce mezi členskými státy, což přispěje k účinnému uplatňování společných pravidel.
(4)
Evropská rada oficiálně připomněla v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, přijatém v září 2008, že každý pronásledovaný cizí státní příslušník má právo získat na území Evropské unie pomoc a ochranu v souladu se Ženevskou úmluvou ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 a ostatními souvisejícími smlouvami. Mimo jiné bylo výslovně dohodnuto, že by měl být v roce 2009 zřízen Evropský podpůrný úřad.
(5)
Cílem praktické spolupráce v oblasti azylu je ještě více sblížit v rámci evropského práva rozhodovací procesy členských států v azylových otázkách a zajistit jejich trvalou kvalitu. V posledních letech se již uskutečnila řada opatření praktické spolupráce, především pokud jde o přijetí společného přístupu k informacím o zemích původu a o vypracování společných evropských osnov odborné přípravy v oblasti azylu.
(6)
K posílení a rozvoji těchto opatření spolupráce je třeba zřídit podpůrný úřad. Podpůrný úřad by měl vzít v tato opatření v úvahu a poučit se z nich.
(7)
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, by měl podpůrný úřad podporovat rozvoj solidarity uvnitř Unie, díky níž se podpoří lepší přemísťování osob požívajících mezinárodní ochrany z těchto členských států do jiných členských států a současně s tím se zajistí, aby nebyly azylové a přijímací systémy zneužívány.
(8)
K optimálnímu provádění mandátu je třeba, aby byl podpůrný úřad po technické stránce nezávislý a aby byl po právní, správní a finanční stránce samostatný. Za tímto účelem by měl být podpůrný úřad subjektem Unie s právní subjektivitou, který bude vykonávat prováděcí pravomoci svěřené mu tímto nařízením.
(9)
Podpůrný úřad by měl pracovat v úzké spolupráci s Komisí a s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu či jinými službami a využít kapacity a odborné znalosti těchto služeb. Členské státy by měly s podpůrným úřadem spolupracovat, aby bylo zajištěno, že bude podpůrný úřad moci provádět svůj mandát.
(10)
Podpůrný úřad by měl rovněž jednat v úzké spolupráci s Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky (UNHCR) a případně i s příslušnými mezinárodními organizacemi, aby mohl využívat jejich odborných znalostí a podpory. Za tímto účelem by měla být role UNHCR i ostatních příslušných mezinárodních organizací plně uznána a tyto organizace by měly být plně zapojeny do činnosti podpůrného úřadu. Žádné finanční zdroje, které bude moci podpůrný úřad v souladu s tímto nařízením uvolnit pro UNHCR, by neměly vést ke dvojímu financování činností UNHCR, tedy i z jiných mezinárodních či vnitrostátních zdrojů.
(11)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svoji úlohu v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, měl by rovněž spolupracovat s dalšími subjekty Unie, a zejména s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (2), a s Agenturou Evropské unie pro základní práva, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 168/2007 (3).
(12)
Podpůrný úřad by měl spolupracovat s Evropskou migrační sítí, zřízenou rozhodnutím Rady 2008/381/ES (4), aby se předešlo zdvojení činností. Podpůrný úřad by měl rovněž udržovat úzký dialog s občanskou společností za účelem výměny informací a sdílení poznatků v oblasti azylu.
(13)
Podpůrný úřad by měl být evropským odborným centrem pro otázky azylu a měl by usnadňovat, koordinovat a posilovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky, aby tak členské státy mohly lépe poskytovat ochranu osobám, jež na ni mají právo, a případně zároveň spravedlivě a účinně přistupovat k osobám nesplňujícím požadavky na mezinárodní ochranu. Mandát podpůrného úřadu by měl být zaměřen na tři hlavní úkoly, konkrétně by měl přispívat k provádění společného evropského azylového systému, podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a podporovat členské státy vystavené mimořádnému tlaku.
(14)
Podpůrný úřad by neměl mít žádné přímé ani nepřímé pravomoci související s přijímáním rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
(15)
S cílem poskytnout nebo koordinovat rychlou a účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, by měl podpůrný úřad na žádost dotčených členských států koordinovat opatření na podporu těchto členských států, mimo jiné i tím, že na jejich území vyšle azylové podpůrné týmy, složené z odborníků pro azylovou problematiku. Tyto týmy by měly přispět zejména svými odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi při zpracovávání a správě žádostí o azyl. Pravidla týkající se azylových podpůrných týmů by se měla řídit tímto nařízením, aby bylo zajištěno, že vyslání těchto týmů bude účinné.
(16)
Úřad by měl plnit svoji úlohu v podmínkách, jež mu umožní fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti postupů a pracovních metod a výkonnosti při provádění svěřených úkolů.
(17)
Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě podpůrného úřadu za účelem účinné kontroly fungování podpůrného úřadu. Správní rada by se měla skládat pokud možno z vedoucích operačních pracovníků orgánů členských států příslušných pro oblast azylu nebo z jejich zástupců. Měly by jí být svěřeny pravomoci nezbytné zejména k sestavování rozpočtu, ověřování jeho plnění, přijímání vhodných finančních předpisů, vypracovávání transparentních pracovních postupů pro rozhodování podpůrného úřadu, přijímání výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii a technických dokumentů o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu a ke jmenování výkonného ředitele a případně výkonného výboru. Vzhledem ke svým odborným znalostem v oblasti azylu by měl být UNHCR ve správní radě zastoupen jedním členem bez hlasovacího práva, aby mohl být do činnosti podpůrného úřadu plně zapojen.
(18)
Vzhledem k povaze úkolů podpůrného úřadu a úloze výkonného ředitele a s ohledem na to, aby se Evropskému parlamentu umožnilo přijmout stanovisko ke zvolenému kandidátovi před jeho jmenováním i před případným prodloužením jeho funkčního období, by měl být výkonný ředitel vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem či příslušnými výbory Evropského parlamentu a odpověděl na jejich otázky. Výkonný ředitel by měl rovněž předkládat Evropskému parlamentu výroční zprávu. Evropský parlament by měl mít rovněž možnost vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
(19)
K zaručení plné samostatnosti a nezávislosti podpůrného úřadu by mu měl být přidělen samostatný rozpočet, jehož hlavní část by tvořil příspěvek Unie. Financování podpůrného úřadu by mělo podléhat dohodě rozpočtového orgánu, jak je stanoveno v bodě 47 Interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (5). Na příspěvek Unie a každé další příspěvky ze souhrnného rozpočtu Evropské unie by se měl vztahovat rozpočtový proces Unie. Účetní audit by měl provádět Účetní dvůr.
(20)
Úřad by měl spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro oblast azylu, mezinárodními organizacemi příslušnými v záležitostech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení, a třetími zeměmi v rámci pracovních ujednání uzavřených v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(21)
V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko dopisy ze dne 18. května 2009 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(23)
Vzhledem k tomu, že Dánsko jakožto členský stát až dosud přispívalo k praktické spolupráci členských států v oblasti azylu, by měl podpůrný úřad usnadnit operativní spolupráci s touto zemí. Za tímto účelem by měl být zástupce Dánska přizván k účasti na všech zasedáních správní rady, která by měla být oprávněna rovněž rozhodnout o případném pozvání dánských pozorovatelů na zasedání pracovních skupin.
(24)
Aby mohl podpůrný úřad plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s Unií uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy Unie v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Podpůrný úřad by měl mít také možnost po dohodě s Komisí a v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o EU uzavírat pracovní ujednání se zeměmi, které s Unií neuzavřely dohody, na jejichž základě by byly přijaty a používány právní předpisy Unie. Podpůrný úřad by ale v žádném případě neměl vyvíjet nezávislou vnější politiku.
(25)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (6) (dále jen „finanční nařízení“), a zejména článek 185 uvedeného nařízení.
(26)
Na podpůrný úřad, který by měl přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7), by se mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (8).
(27)
Na podpůrný úřad by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (9).
(28)
Na zpracovávání osobních údajů podpůrným úřadem by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů institucemi a orgány Společenství a o volném pohybu těchto údajů (10).
(29)
Potřebná ustanovení týkající se umístění podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a zvláštní pravidla pro všechny zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky by měla být stanovena v dohodě o sídle. Hostitelský členský stát by měl dále zajistit co nejlepší podmínky pro řádný chod podpůrného úřadu, což se týká rovněž školní docházky dětí a dopravy, aby byl podpůrný úřad přitažlivý pro vysoce kvalitní lidské zdroje v co nejširším zeměpisném měřítku.
(30)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž potřeby lepšího provádění společného evropského azylového systému, usnadnění, koordinace a posílení praktické spolupráce mezi členskými státy v oblasti azylu i poskytování nebo koordinace operativní podpory členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(31)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie a mělo být uplatňováno v souladu s právem na azyl uznaným v článku 18 uvedené listiny,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ZŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PODPŮRNÉHO ÚŘADU PRO OTÁZKY AZYLU A JEHO ÚLOHA
Článek 1
Zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu
Zřizuje se Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“) s cílem pomoci k lepšímu provádění společného evropského azylového systému, posílit praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu a poskytnout nebo koordinovat operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku.
Článek 2
Úloha podpůrného úřadu
1. Podpůrný úřad usnadňuje, koordinuje a posiluje praktickou spolupráci mezi členskými státy v mnoha aspektech azylové problematiky a přispívá k lepšímu provádění společného evropského azylového systému. V tomto ohledu je podpůrný úřad plně zapojen do vnějšího rozměru společného evropského azylového systému.
2. Podpůrný úřad poskytuje účinnou operativní podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, a využívá k tomu všechny užitečné zdroje, jež má k dispozici a mezi které může patřit koordinace zdrojů poskytovaných členskými státy za podmínek stanovených v tomto nařízení.
3. Podpůrný úřad poskytuje vědeckou a technickou pomoc, pokud jde o politiky a právní předpisy Unie ve všech oblastech, jež mají přímý či nepřímý dopad na oblast azylu, aby tak mohl v plné míře podporovat praktickou spolupráci v oblasti azylu a účinně plnil své úkoly. Je nezávislým zdrojem informací o všech otázkách spadajících do uvedených oblastí.
4. Podpůrný úřad plní svou úlohu v podmínkách, jež mu umožňují fungovat jako referenční místo díky jeho nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti operačních postupů a pracovních metod, výkonnosti při provádění svěřených úkolů a podpoře v oblasti informačních technologií potřebné k provádění svého mandátu.
5. Podpůrný úřad úzce spolupracuje s Komisí a orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu a s jinými službami. Plněním úkolů podpůrným úřadem nejsou dotčeny úkoly jiných příslušných subjektů Unie, přičemž podpůrný úřad úzce spolupracuje s těmito subjekty a s UNHCR.
6. Podpůrný úřad nemá žádné pravomoci, pokud jde o přijímání rozhodnutí orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, které se týkají žádostí jednotlivých osob o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 2
ÚKOLY PODPŮRNÉHO ÚŘADU
ODDÍL 1
Podpora praktické spolupráce v oblasti azylu
Článek 3
Osvědčené postupy
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti umožňující výměnu informací a identifikaci a sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu mezi členskými státy.
Článek 4
Informace o zemích původu
Podpůrný úřad organizuje, podporuje a koordinuje činnosti týkající se informací o zemích původu, zejména
a)
transparentní a nestranné shromažďování příslušných, spolehlivých, přesných a aktuálních informací o zemích původu žadatelů o mezinárodní ochranu, přičemž využívá všechny příslušné zdroje informací, včetně informací shromážděných od vládních, nevládních a mezinárodních organizací i orgánů a subjektů Unie;
b)
vypracovávání zpráv o zemích původu na základě informací shromážděných podle písmene a);
c)
řízení a vývoj portálu shromažďujícího informace o zemích původu a jeho správu, mimo jiné i za účelem zajištění transparentnosti a pravidel nezbytných pro přístup k těmto informacím v souladu s článkem 42;
d)
vytvoření společného formátu a společné metody prezentace, ověřování a využívání informací o zemích původu;
e)
transparentní analýzu informací o zemích původu za účelem podpory procesu sbližování hodnotících kritérií, případně s využitím výsledků zasedání jedné či více pracovních skupin. Účelem této analýzy není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
Článek 5
Podpora při přemísťování osob, jimž byla přiznána mezinárodní ochrana, uvnitř Unie
V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku, především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, podpůrný úřad podporuje, usnadňuje a koordinuje výměnu informací a další činnosti spojené s přemísťováním osob uvnitř Unie. Přemísťování uvnitř Unie se provádí pouze na základě dohody, a to mezi členskými státy a se souhlasem osoby, které byla přiznána mezinárodní ochrana, a případně po konzultaci UNHCR.
Článek 6
Podpora odborné přípravy
1. Podpůrný úřad zavede a rozvíjí odbornou přípravu dostupnou členům všech vnitrostátních správních orgánů a soudů, jakož i vnitrostátních služeb, jež jsou příslušné v členských státech pro záležitosti v oblasti azylu. Účastí na odborné přípravě nejsou dotčeny vnitrostátní systémy ani postupy.
Podpůrný úřad tuto odbornou přípravu rozvíjí v úzké spolupráci s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu a případně využívá odborných znalostí akademických institucí a dalších příslušných organizací.
2. Podpůrný úřad řídí a vyvíjí evropské osnovy pro vzdělávání odborníků v oblasti azylu, a to s přihlédnutím ke stávající spolupráci Unie v této oblasti.
3. Odborná příprava, kterou podpůrný úřad poskytuje, může být obecného, specializovaného či tematického rázu a může zahrnovat metodiku školení školitelů.
4. Specializované či tematické činnosti odborné přípravy zaměřené na znalosti a dovednosti týkající se otázek azylu zahrnují mimo jiné:
a)
mezinárodní lidská práva a acquis Unie týkající se azylu, včetně zvláštních právních otázek a zvláštních otázek týkajících se judikatury;
b)
otázky spojené se zpracováváním žádostí o azyl podaných nezletilými osobami a zranitelnými osobami se zvláštními potřebami;
c)
techniky pohovoru;
d)
využití lékařských a právních posudků v azylovém řízení;
e)
otázky spojené se získáváním a použitím informací o zemích původu;
f)
podmínky přijímání se zvláštní pozorností zaměřenou na zranitelné skupiny a oběti mučení.
5. Poskytovaná odborná příprava by měla být vysoce kvalitní a měla by definovat hlavní zásady a osvědčené postupy s cílem přispět k většímu sblížení administrativních postupů i rozhodnutí a právních postupů za plného dodržení nezávislosti vnitrostátních soudů.
6. Podpůrný úřad organizuje pro odborníky, kteří jsou součástí azylové rezervy uvedené v článku 15, specializovanou odbornou přípravu týkající se úkolů a funkcí, jež mají plnit, a vede jejich pravidelný výcvik podle plánu specializované odborné přípravy a výcviku uvedeného v ročním pracovním programu podpůrného úřadu.
7. Podpůrný úřad může ve spolupráci s členskými státy organizovat odbornou přípravu na území těchto států.
Článek 7
Podpora vnějšího rozměru společného evropského azylového systému
Podpůrný úřad koordinuje po dohodě s Komisí výměnu informací a další opatření, která se týkají problematiky provádění nástrojů a mechanismů souvisejících s vnějším rozměrem společného evropského azylového systému.
Podpůrný úřad koordinuje výměny informací a další opatření související s přesídlením, která přijaly členské státy za účelem splnění potřeb týkajících se ochrany uprchlíků ve třetích zemích a prokázání solidarity s jejich hostitelskými zeměmi.
Na základě svého mandátu a v souladu s článkem 49 může podpůrný úřad spolupracovat v technických záležitostech s příslušnými orgány třetích zemí, zejména s cílem prosazovat a napomáhat vytváření kapacit azylových a přijímacích systémů třetích zemí a provádět regionální programy ochrany, jakož i další činnosti důležité pro nalezení trvalých řešení.
ODDÍL 2
Podpora členských států vystavených mimořádnému tlaku
Článek 8
Mimořádný tlak, jemuž je vystaven azylový a přijímací systém
Podpůrný úřad koordinuje a podporuje společná opatření na pomoc azylovým a přijímacím systémům členských států, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, v jehož důsledku jsou na jejich zařízení pro přijímání uprchlíků a na jejich azylové systémy kladeny značné a neodkladné nároky. Tento tlak může spočívat v náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, kteří mohou potřebovat mezinárodní ochranu, a může vyplývat ze zeměpisné polohy či demografické situace daného členského státu.
Článek 9
Shromažďování a analýza informací
1. Aby byl podpůrný úřad schopen zhodnotit potřeby členských států vystavených mimořádnému tlaku, shromažďuje zejména na základě údajů, které mu předložily členské státy, UNHCR a případně další příslušné organizace, informace potřebné k identifikaci, přípravě a vypracování mimořádných opatření uvedených v článku 10, která umožní reagovat na tento tlak.
2. Na základě údajů, které podpůrnému úřadu předložily členské státy vystavené mimořádnému tlaku, podpůrný úřad systematicky určuje, shromažďuje a analyzuje informace o dostupných strukturách a počtech zaměstnanců, zejména pokud jde o překladatelské a tlumočnické služby informace o zemích původu a pomoci při zpracování a řízení azylových spisů, jakož i o přijímacích kapacitách v oblasti azylu v uvedených členských státech s cílem podpořit rychlé a spolehlivé vzájemné předávání informací mezi různými orgány členských států příslušnými pro oblast azylu.
3. Úřad analyzuje údaje o jakémkoli náhlém přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, jež může způsobit mimořádný tlak na vnitrostátní azylové a přijímací systémy, a zajišťuje rychlou výměnu příslušných informací mezi členskými státy a Komisí. Podpůrný úřad využije stávajících systémů a mechanismů včasného varování a v případě potřeby zřídí systém včasného varování určený pro vlastní účely.
Článek 10
Opatření na podporu členských států
Na žádost dotčených členských států koordinuje podpůrný úřad opatření na podporu členských států, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku, které zahrnují koordinaci:
a)
opatření na pomoc členským státům vystaveným mimořádnému tlaku s cílem usnadnit počáteční analýzu žádostí o azyl posuzovaných příslušnými vnitrostátními orgány;
b)
opatření, jimiž se zajistí, aby členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohly dát k dispozici vhodná zařízení pro přijímání uprchlíků, a to zejména nouzové ubytování, dopravní prostředky a lékařskou péči;
c)
azylových podpůrných týmů, jejichž pracovní postupy jsou vymezeny v kapitole 3.
ODDÍL 3
Přispění k provádění společného evropského azylového systému
Článek 11
Shromažďování a výměna informací
1. Podpůrný úřad organizuje, koordinuje a podporuje výměnu informací mezi orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, jakož i mezi Komisí a těmito orgány, které se týkají provádění všech příslušných nástrojů acquis Unie týkajícího se azylu. K tomuto účelu může podpůrný úřad vytvářet věcné databáze a databáze v oblasti práva a judikatury, které se týkají nástrojů azylové politiky na vnitrostátní, unijní a mezinárodní úrovni, a využívat mimo jiné i stávající systémy. Aniž je dotčena činnost podpůrného úřadu podle článků 15 a 16, neuchovávají se v těchto databázích žádné osobní údaje, pokud je podpůrný úřad nezískal z veřejně dostupných dokumentů.
2. Podpůrný úřad shromažďuje zejména tyto informace:
a)
informace o zpracovávání žádostí o mezinárodní ochranu ve vnitrostátních správních a jiných orgánech;
b)
informace o vnitrostátním právu a jeho vývoji v oblasti azylu, včetně judikatury.
Článek 12
Zprávy a další dokumenty podpůrného úřadu
1. Úřad vypracovává výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii, přičemž řádně zohlední informace, které jsou již dostupné z jiných příslušných zdrojů. V rámci této zprávy podpůrný úřad hodnotí zejména výsledky činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a provádí jejich komplexní srovnávací analýzu s cílem zlepšit kvalitu a zvýšit soudržnost a účinnost společného evropského azylového systému.
2. V souladu se svým pracovním programem nebo na žádost správní rady či Komise může podpůrný úřad, v úzké spolupráci se svými pracovními skupinami a Komisí a s řádným přihlédnutím ke stanoviskům vyjádřeným členskými státy nebo Evropským parlamentem, přijmout technické dokumenty o provádění nástrojů Unie v oblasti azylu, včetně pokynů či operačních příruček. Pokud tyto technické dokumenty odkazují na otázky mezinárodního uprchlického práva, budou patřičně zohledněny příslušné dokumenty UNHCR. Účelem těchto dokumentů není vydávat pokyny členským státům ohledně přijetí či zamítnutí žádosti o mezinárodní ochranu.
KAPITOLA 3
AZYLOVÉ PODPŮRNÉ TÝMY
Článek 13
Koordinace
1. Členský stát či členské státy vystavené mimořádnému tlaku mohou podpůrný úřad požádat o vyslání azylového podpůrného týmu. Žádající členský stát nebo členské státy poskytnou v souladu s čl. 18 odst. 1 zejména popis situace, uvedou důvody žádosti o vyslání a určí odhadované požadavky na vyslání.
2. V reakci na tuto žádost může podpůrný úřad koordinovat nezbytnou technickou a operativní pomoc pro žádající členský stát či členské státy a časově omezené vyslání azylového podpůrného týmu na území daného členského státu nebo členských států na základě operačního plánu uvedeného v článku 18.
Článek 14
Technická pomoc
Azylové podpůrné týmy přispívají svými odbornými znalostmi podle dohodnutého operačního plánu uvedeného v článku 18, zejména odbornými znalostmi týkajícími se tlumočnických služeb, informacemi o zemích původu a znalostmi ohledně zpracovávání a správy azylových spisů, a to v rámci podpůrných činností, které podpůrný úřad v souladu s článkem 10 vykonává ve prospěch členských států.
Článek 15
Rezervní skupina pro otázky azylu
1. Na návrh výkonného ředitele rozhoduje správní rada tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, o profilech a celkovém počtu odborníků, kteří mají být k dispozici pro sestavení azylových podpůrných týmů (rezervní skupina pro otázky azylu). Podpůrný úřad sestaví seznam tlumočníků, kteří budou součástí rezervní skupiny pro otázky azylu. Tentýž postup se použije v případě následných změn v profilech a celkovém počtu odborníků rezervní skupiny pro otázky azylu.
2. Členské státy přispějí do této rezervní skupiny pro otázky azylu tím, že z vnitrostátní rezervy odborníků vytvořené podle různě stanovených profilů navrhnou odborníky odpovídající požadovaným profilům.
Při výběru tlumočníků, kteří mají být uvedeni na seznamu tlumočníků, jsou podpůrnému úřadu nápomocny členské státy.
Členské státy si mohou vybrat, zda tlumočníky vyšlou, nebo je poskytnou k dispozici prostřednictvím videokonference.
Článek 16
Vyslání týmů
1. Nezávislost domovského členského státu v souvislosti s výběrem počtu odborníků (vnitrostátní rezerva) a jejich profilu, jakož i doba jejich vyslání, zůstává nedotčena. Na žádost podpůrného úřadu dají členské státy k dispozici uvedené odborníky, pokud ovšem nedojde k situaci, při níž by bylo výrazně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů, například v případě nedostatečného počtu zaměstnanců pro provádění řízení o určování statusu osob, které žádají o mezinárodní ochranu. Na žádost podpůrného úřadu členské státy neodkladně sdělí počet, jména a profily odborníků ze své vnitrostátní rezervy, které mohou co nejdříve dát k dispozici jakožto příslušníky azylového podpůrného týmu.
2. Výkonný ředitel zohlední při určování složení azylového podpůrného týmu za účelem jeho vyslání zvláštní okolnosti, jimž žádající členský stát čelí. Azylový podpůrný tým se sestaví v souladu s operačním plánem uvedeným v článku 18.
Článek 17
Postup přijímání rozhodnutí o vyslání týmu
1. Výkonný ředitel může, je-li to nutné, vyslat odborníky podpůrného úřadu, aby situaci v žádajícím členském státu posoudili.
2. Výkonný ředitel neprodleně uvědomí správní radu o každé žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel rozhodne o žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů co nejdříve a v každém případě do pěti pracovních dnů ode dne obdržení této žádosti. Výkonný ředitel o svém rozhodnutí uvědomí písemně souběžně žádající členský stát a správní radu s uvedením hlavních důvodů tohoto rozhodnutí.
4. V případě, že výkonný ředitel rozhodne o vyslání jednoho či více azylových podpůrných týmů, podpůrný úřad a žádající členský stát neprodleně vypracují operační plán podle článku 18.
5. Jakmile je operační plán schválen, uvědomí výkonný ředitel členské státy, z nichž budou odborníci vysláni, o jejich požadovaném počtu a profilech. Tyto informace jsou v písemné formě poskytnuty kontaktním místům uvedeným v článku 19 a obsahují plánované datum vyslání týmů. Poskytnou se jim rovněž kopie operačního plánu.
6. Je-li výkonný ředitel nepřítomen nebo existuje-li překážka výkonu jeho funkce, přijímá rozhodnutí týkající se vyslání azylových podpůrných týmů vedoucí oddělení, který jej zastupuje.
Článek 18
Operační plán
1. Výkonný ředitel a žádající členský stát se společně dohodnou na operačním plánu, v němž jsou podrobně uvedeny podmínky vyslání azylových podpůrných týmů. Operační plán obsahuje tyto údaje:
a)
popis situace, způsob a cíle tohoto vyslání, včetně cíle operačního;
b)
předpokládanou dobu vyslání těchto týmů;
c)
zeměpisnou oblast působnosti vyslaných týmů na území žádajícího členského státu;
d)
popis úkolů a zvláštních pokynů pro členy týmů, včetně popisu databází, které jsou tito příslušníci oprávněni konzultovat, a vybavení, které jsou oprávněni v žádajícím členském státě používat;
e)
složení týmů.
2. Všechny změny nebo úpravy operačního plánu vyžadují souhlas jak výkonného ředitele, tak žádajícího členského státu. Kopii pozměněného nebo upraveného operačního plánu podpůrný úřad okamžitě zašle zúčastněným členským státům.
Článek 19
Vnitrostátní kontaktní místo
Pro potřeby komunikace s podpůrným úřadem ohledně všech záležitostí týkajících se azylových podpůrných týmů určí každý členský stát své vnitrostátní kontaktní místo.
Článek 20
Kontaktní místo Unie
1. Výkonný ředitel jmenuje jednoho nebo více odborníků podpůrného úřadu, kteří budou působit jako koordinační kontaktní místo Unie. Výkonný ředitel o tomto jmenování uvědomí hostitelský členský stát.
2. Kontaktní místo Unie jedná jménem podpůrného úřadu ve všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů. Kontaktní místo Unie vykonává zejména tyto funkce:
a)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a hostitelským členským státem;
b)
funguje jako spojovací článek mezi podpůrným úřadem a členy azylových podpůrných týmů a napomáhá jménem podpůrného úřadu ve všech otázkách týkajících se podmínek vyslání těchto týmů;
c)
dohlíží na řádné provádění operačního plánu; a
d)
informuje podpůrný úřad o všech aspektech týkajících se vyslání azylových podpůrných týmů.
3. Výkonný ředitel může kontaktní místo Unie zmocnit k tomu, aby bylo nápomocno při řešení sporů týkajících se provádění operačního plánu a vysílání azylových podpůrných týmů.
4. Kontaktní místo Unie se při plnění svých úkolů řídí pouze pokyny vydávanými podpůrným úřadem.
Článek 21
Občanskoprávní odpovědnost
1. Působí-li členové azylového podpůrného týmu v hostitelském členském státě, nese tento členský stát v souladu se svým vnitrostátním právem odpovědnost za jakoukoli škodu, kterou tyto osoby způsobí po dobu trvání operací.
2. Vznikne-li škoda v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, může hostitelský členský stát požádat domovský členský stát, aby mu uhradil částku, kterou hostitelský členský stát zaplatil jako odškodnění obětem nebo osobám oprávněným jménem obětí k náhradě škody.
3. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, zdrží se každý členský stát uplatňování nároků vůči hostitelskému členskému státu nebo jakémukoli jinému členskému státu za škodu, již utrpěl, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
4. Veškeré spory mezi členskými státy týkající se odstavců 2 a 3 tohoto článku, jež nelze vyřešit dohodou mezi nimi, tyto státy předloží Soudnímu dvoru v souladu s článkem 273 Smlouvy o fungování EU.
5. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím osobám, nese náklady související se škodou na vybavení podpůrného úřadu během vyslání podpůrný úřad, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání.
Článek 22
Trestní odpovědnost
Po dobu vyslání azylového podpůrného týmu se na členy azylového podpůrného týmu, pokud jde o jakékoliv trestné činy, které spáchali nebo které byly proti nim spáchány, pohlíží stejně jako na úředníky hostitelského členského státu.
Článek 23
Náklady
Pokud členské státy poskytly své odborníky k vyslání v rámci azylových podpůrných týmů, hradí podpůrný úřad v plné výši náklady na:
a)
dopravu z domovského členského státu do hostitelského členského státu a z hostitelského členského státu do domovského členského státu;
b)
očkování;
c)
zvláštní požadovaná pojištění;
d)
zdravotní péči;
e)
denní cestovní náhrady, včetně nákladů na ubytování;
f)
technické vybavení podpůrného úřadu; a
g)
odměny odborníků.
KAPITOLA 4
ORGANIZACE PODPŮRNÉHO ÚŘADU
Článek 24
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu
Správní a řídící struktura podpůrného úřadu zahrnuje:
a)
správní radu;
b)
výkonného ředitele a zaměstnance podpůrného úřadu.
Součástí správní a řídící struktury podpůrného úřadu může být výkonný výbor, pokud byl zřízen v souladu s čl. 29 odst. 2.
Článek 25
Složení správní rady
1. Každý členský stát, pro nějž je toto nařízení závazné, jmenuje jednoho člena správní rady a Komise jmenuje členy dva.
2. Každý člen správní rady může být zastupován nebo doprovázen náhradníkem; doprovází-li náhradník kteréhokoli člena, účastní se zasedání bez hlasovacího práva.
3. Členové správní rady jsou jmenováni na základě zkušeností, profesní odpovědnosti a vysoké odbornosti v oblasti azylu.
4. Zástupce UNHCR je členem správní rady bez hlasovacího práva.
5. Členové správní rady jsou jmenováni na tři roky. Mohou být jmenováni opakovaně. Po uplynutí funkčního období nebo v případě odstoupení zůstávají členové ve funkci, dokud nejsou znovu jmenováni nebo nahrazeni.
Článek 26
Předseda správní rady
1. Správní rada volí předsedu a místopředsedu z řad svých členů, kteří mají hlasovací právo. Nemůže-li předseda plnit své povinnosti, jeho místo automaticky zaujme místopředseda.
2. Předseda a místopředseda jsou voleni na dobu tří let a mohou být znovuzvoleni pouze jednou. Pokud ovšem kdykoli během svého funkčního období přestane být předseda či místopředseda členem správní rady, skončí jeho funkční období ke stejnému dni.
Článek 27
Zasedání správní rady
1. Zasedání správní rady svolává její předseda. Zasedání se účastní výkonný ředitel. Zástupce UNHCR se zasedání neúčastní, jestliže správní rada vykonává funkce stanovené v čl. 29 odst. 1 písm. b), h), i), j) a m) a v čl. 29 odst. 2 a pokud správní rada rozhoduje o uvolnění finančních zdrojů na financování činností, jež podpůrnému úřadu umožní využít odborných znalostí UNHCR v oblasti azylu, jak je uvedeno v článku 50.
2. Řádná zasedání správní rady se konají alespoň dvakrát za rok. Mimořádná zasedání správní rady se svolávají z podnětu jejího předsedy nebo na žádost třetiny svých členů.
3. Správní rada může k účasti na jednání přizvat jako pozorovatele jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní.
Dánsko bude zváno k účasti na zasedáních správní rady.
4. Členům správní rady mohou být v souladu s příslušnými ustanoveními jednacího řádu nápomocni poradci nebo odborníci.
5. Podpůrný úřad zajišťuje pro správní radu služby sekretariátu.
Článek 28
Hlasování
1. Není-li stanoveno jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nadpoloviční většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo. Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas. V nepřítomnosti člena je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník.
2. Výkonný ředitel nehlasuje.
3. Předseda se hlasování účastní.
4. Členské státy, které se v plné míře neúčastní acquis Unie týkajícího se azylu, nehlasují v případě, kdy správní rada přijímá rozhodnutí podle čl. 29 odst. 1 písm. e)a dotčený technický dokument se týká výlučně nástroje Unie v oblasti azylu, jenž pro tyto státy není závazný.
5. Jednací řád správní rady stanoví podrobná pravidla hlasování, zejména podmínky pro jednání člena v zastoupení jiného člena, a případně i pravidla týkající se usnášeníschopnosti.
Článek 29
Funkce správní rady
1. Správní rada zajišťuje, že podpůrný úřad provádí úkoly, jež mu jsou svěřeny. Je plánovacím a kontrolním orgánem podpůrného úřadu. Plní zejména tyto úkoly:
a)
v návaznosti na stanovisko Komise přijímá tříčtvrtinovou většinou všech svých členů, kteří mají hlasovací právo, svůj jednací řád;
b)
jmenuje výkonného ředitele podle článku 30, vykonává disciplinární pravomoc vůči výkonnému řediteli a případně pozastavuje jeho činnost nebo ho odvolává;
c)
přijímá souhrnnou výroční zprávu o činnosti podpůrného úřadu a do 15. června následujícího roku ji předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. Souhrnná výroční zpráva se zveřejňuje;
d)
přijímá výroční zprávu o situaci v oblasti azylu v Unii podle čl. 12 odst. 1. Tato zpráva se předkládá Evropskému parlamentu. Rada a Komise mohou požádat, aby jim byla zpráva rovněž předložena;
e)
přijímá technické dokumenty uvedené v čl. 12 odst. 2;
f)
do 30. září každého roku, na základě návrhu předloženého výkonným ředitelem a po obdržení stanoviska Komise, přijme tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, pracovní program podpůrného úřadu na příští rok a předá jej Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Tento pracovní program se přijímá v souladu s ročním rozpočtovým procesem Unie a legislativním pracovním programem Unie v oblasti azylu;
g)
vykonává své povinnosti vztahující se k rozpočtu podpůrného úřadu podle kapitoly 5;
h)
v souladu s článkem 42 tohoto nařízení přijímá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001;
i)
přijímá zaměstnaneckou politiku podpůrného úřadu v souladu s článkem 38;
j)
poté, co požádá Komisi o předložení stanoviska, přijme víceletý plán v oblasti personální politiky;
k)
přijímá veškerá rozhodnutí v souvislosti s prováděním mandátu podpůrného úřadu podle tohoto nařízení;
l)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se vytváření a případně i rozvoje informačních systémů uvedených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c); a
m)
přijímá veškerá rozhodnutí týkající se zřizování a případně i změn vnitřní struktury podpůrného úřadu.
2. Správní rada může zřídit výkonný výbor, který je nápomocen jí a výkonnému řediteli při přípravě rozhodnutí, pracovních programů a činností, které má správní rada přijmout či schválit, a který v nezbytných případech z důvodu naléhavosti přijímá některá prozatímní rozhodnutí jménem správní rady.
Tento výkonný výbor sestává z osmi členů jmenovaných z řad členů správní rady, přičemž jedním z nich je jeden ze členů Komise zasedajících ve správní radě. Funkční období členů výkonného výboru je stejné jako funkční období členů správní rady.
Na žádost výkonného výboru se mohou zasedání tohoto výboru účastnit bez hlasovacího práva zástupci UNHCR nebo jakákoli jiná osoba, jejíž názor by mohl být relevantní.
Podpůrný úřad stanoví pracovní postupy výkonného výboru ve svém jednacím řádu a tyto postupy zveřejní.
Článek 30
Jmenování výkonného ředitele
1. Výkonného ředitele jmenuje správní rada na období pěti let z vhodných kandidátů na základě otevřeného výběrového řízení pořádaného Komisí. V rámci tohoto výběrového řízení bude stanoveno, že se v Úředním věstníku Evropské unie i jinde zveřejní výzva k vyjádření zájmu. Správní rada může požadovat nové řízení, jestliže na prvním seznamu není žádný vhodný kandidát. Výkonný ředitel je jmenován na základě osobních zásluh, zkušeností v oblasti azylu a správních a řídicích schopností. Před jmenováním je kandidát vybraný správní radou požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo příslušnými výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Po jeho prohlášení může Evropský parlament přijmout stanovisko, v němž uvede svůj názor na vybraného kandidáta. Správní rada informuje Evropský parlament o způsobu zohlednění tohoto stanoviska. Se stanoviskem je až do jmenování kandidáta nakládáno jako s důvěrným dokumentem obsahujícím osobní údaje.
V průběhu posledních devíti měsíců pětiletého funkčního období výkonného ředitele provede Komise hodnocení, v němž se zaměří na:
-
výsledky činnosti výkonného ředitele a
-
na úkoly a potřeby podpůrného úřadu v následujících letech.
2. Správní rada může funkční období výkonného ředitele s ohledem na výsledky hodnocení jednou prodloužit nejvýše o další tři roky, avšak pouze je-li toto prodloužení odůvodněno úlohou a potřebami podpůrného úřadu.
3. Správní rada uvědomí Evropský parlament o svém záměru prodloužit funkční období výkonného ředitele. Během měsíce předcházejícího tomuto prodloužení funkčního období je výkonný ředitel požádán, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky členů tohoto výboru nebo výborů.
Článek 31
Úkoly výkonného ředitele
1. Podpůrný úřad řídí výkonný ředitel, který jedná při plnění svých úkolů nezávisle. Výkonný ředitel odpovídá za svou činnost správní radě.
2. Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, správní rady nebo výkonného výboru, pokud byl zřízen, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu.
3. Výkonný ředitel podává Evropskému parlamentu zprávy o plnění svých úkolů, je-li o to požádán. Rada může vyzvat výkonného ředitele, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů.
4. Výkonný ředitel je statutárním zástupcem podpůrného úřadu.
5. Výkonnému řediteli může být nápomocen jeden nebo více vedoucích oddělení. Je-li výkonný ředitel nepřítomen, nebo bráni-li mu ve výkonu jeho funkce jiná překážka, zastoupí jej některý z vedoucích oddělení.
6. Výkonný ředitel je odpovědný za správu podpůrného úřadu a za plnění svých úkolů, které mu byly svěřeny tímto nařízením. Výkonný ředitel odpovídá zejména za:
a)
běžnou správu podpůrného úřadu;
b)
vypracování pracovních programů podpůrného úřadu po obdržení stanoviska Komise;
c)
provádění pracovních programů a rozhodnutí přijatých správní radou;
d)
vypracování zpráv o zemích původu, jak je stanoveno v čl. 4 písm. b);
e)
vypracování návrhu finančních předpisů podpůrného úřadu za účelem jejich přijetí správní radou podle článku 37, jakož i prováděcích pravidel k nim;
f)
vypracování návrhu výkazu odhadovaných příjmů a výdajů podpůrného úřadu a plnění jeho rozpočtu;
g)
výkon pravomocí stanovených v článku 38 ve vztahu k zaměstnancům podpůrného úřadu;
h)
přijímání veškerých rozhodnutí týkající se řízení informačních systémů stanovených v tomto nařízení, včetně informačního portálu podle čl. 4 písm. c);
i)
přijímání veškerých rozhodnutí o řízení vnitřních struktur podpůrného úřadu; a
j)
koordinaci a fungování poradního fóra uvedeného v článku 51. Za tímto účelem výkonný ředitel po konzultaci příslušných organizací občanské společnosti nejprve přijme plán pro ustavení poradního fóra. Jakmile bude fórum formálně ustaveno, výkonný ředitel po konzultaci poradního fóra přijme provozní plán, jehož součástí budou pravidla týkající se četnosti a povahy konzultací a organizační mechanismy pro provádění článku 51. Rovněž se dohodnou transparentní kritéria pro trvalé zapojení poradního fóra.
Článek 32
Pracovní skupiny
1. V rámci svého mandátu stanoveného v tomto nařízení může podpůrný úřad sestavovat pracovní skupiny složené z odborníků z příslušných orgánů členských států působících v oblasti azylu, včetně soudců. Podpůrný úřad sestavuje pracovní skupiny pro účely čl. 4 písm. e) a čl. 12 odst. 2. Místo odborníků mohou být povoláni náhradníci, kteří jsou jmenováni ve stejnou dobu.
2. Komise je oprávněna účastnit se jednání pracovních skupin. Zástupci UNHCR se mohou účastnit všech jednání pracovních skupin podpůrného úřadu nebo jejich části v závislosti na projednávaných otázkách.
3. Pracovní skupiny mohou k účasti na jednáních přizvat jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní, včetně zástupců občanské společnosti působících v oblasti azylu.
KAPITOLA 5
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 33
Rozpočet
1. Pro každý rozpočtový rok, který odpovídá kalendářnímu roku, se vypracují odhady všech příjmů a výdajů podpůrného úřadu a zanesou se do jeho rozpočtu.
2. Rozpočet podpůrného úřadu musí být vyrovnaný co do příjmů a výdajů.
3. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, příjmy podpůrného úřadu zahrnují:
a)
příspěvek Unie zapsaný v souhrnném rozpočtu Evropské unie;
b)
jakékoli dobrovolné příspěvky od členských států;
c)
poplatky za publikace a veškeré služby poskytované podpůrným úřadem;
d)
příspěvky přidružených zemí.
4. Výdaje podpůrného úřadu zahrnují odměny zaměstnanců, správní náklady, náklady na infrastrukturu a provozní náklady.
Článek 34
Sestavení rozpočtu
1. Výkonný ředitel vypracuje každoročně návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok, včetně plánu pracovních míst, a předá jej správní radě.
2. Správní rada na základě tohoto návrhu vypracuje odhad příjmů a výdajů podpůrného úřadu pro následující rozpočtový rok.
3. Návrh odhadu příjmů a výdajů podpůrného úřadu se předkládá každoročně Komisi do 10. února. Konečnou verzi tohoto odhadu, jehož součástí je návrh plánu pracovních míst, předloží správní rada Komisi do 31. března.
4. Komise předkládá odhad příjmů a výdajů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) společně s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
5. Na základě předložených odhadů Komise zapracuje ty odhady, které považuje za nezbytné pro plán pracovních míst, a výši dotace, která má být poskytnuta ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, do návrhu tohoto souhrnného rozpočtu, který předloží rozpočtovému orgánu v souladu s články 313 a 314 Smlouvy o fungování EU.
6. Rozpočtový orgán schvaluje prostředky na dotaci pro podpůrný úřad.
7. Rozpočtový orgán přijímá plán pracovních míst podpůrného úřadu.
8. Rozpočet podpůrného úřadu přijímá správní rada. Rozpočet je konečný po konečném přijetí souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví.
9. Správní rada co nejdříve oznámí rozpočtovému orgánu svůj záměr provést jakýkoli projekt, jenž může mít významné finanční dopady na rozpočet, zejména veškeré projekty související s nemovitostmi, jako je nájem či koupě budov. Uvědomí o tom Komisi.
10. Pokud některá složka rozpočtového orgánu oznámí svůj záměr vydat stanovisko, předá toto stanovisko správní radě do šesti týdnů ode dne oznámení tohoto záměru.
Článek 35
Plnění rozpočtu
1. Rozpočet podpůrného úřadu plní výkonný ředitel.
2. Výkonný ředitel předkládá každoročně rozpočtovému orgánu veškeré informace týkající se výsledku hodnotících postupů.
Článek 36
Předkládání účtů a absolutorium
1. Do 1. března následujícího rozpočtového roku předloží účetní podpůrného úřadu účetnímu Komise předběžnou účetní závěrku se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Účetní Komise konsoliduje předběžné účetní závěrky orgánů a decentralizovaných subjektů v souladu s článkem 128 finančního nařízení.
2. Do 31. března následujícího rozpočtového roku předá účetní Komise předběžnou účetní závěrku podpůrného úřadu Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
3. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k předběžné účetní závěrce podpůrného úřadu podle článku 129 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku podpůrného úřadu a předloží ji správní radě k vyjádření.
4. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce podpůrného úřadu.
5. Do 1. července následujícího rozpočtového roku předloží výkonný ředitel konečnou účetní závěrku se stanoviskem správní rady Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
6. Konečná účetní závěrka se zveřejní.
7. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření do 30. září. Svou odpověď zašle rovněž správní radě.
8. Výkonný ředitel poskytne Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok v souladu s čl. 146 odst. 3 finančního nařízení.
9. Na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou udělí Evropský parlament do 15. května roku N + 2 výkonnému řediteli absolutorium za plnění rozpočtu za rozpočtový rok N.
Článek 37
Finanční předpisy
Správní rada přijme po konzultaci s Komisí finanční předpisy vztahující se na podpůrný úřad. Tyto předpisy se mohou odchýlit od nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11), pouze tehdy, pokud to vyžadují zvláštní potřeby fungování podpůrného úřadu, a s předchozím souhlasem Komise.
KAPITOLA 6
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ZAMĚSTNANCŮ
Článek 38
Zaměstnanci
1. Na zaměstnance podpůrného úřadu, včetně výkonného ředitele, se vztahují služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (12) (dále jen „služební řád“) a pravidla přijatá společně orgány Unie za účelem uplatňování tohoto služebního a pracovního řádu.
2. Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí opatření uvedená v článku 110 služebního řádu.
3. Podpůrný úřad vykonává ve vztahu ke svým zaměstnancům pravomoci, které orgánu oprávněnému ke jmenování svěřuje služební řád a orgánu oprávněnému uzavírat smlouvy pracovní řád ostatních zaměstnanců.
4. Správní rada přijme předpisy umožňující zaměstnávat v podpůrnému úřadu dočasně přidělené odborníky z členských států.
Článek 39
Výsady a imunity
Na podpůrný úřad se vztahuje Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie.
KAPITOLA 7
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 40
Právní postavení
1. Podpůrný úřad je subjektem Unie. Má právní subjektivitu.
2. Podpůrný úřad má ve všech členských státech nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, kterou jejich vnitrostátní právo přiznává právnickým osobám. Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.
3. Za podpůrný úřad jedná jeho výkonný ředitel.
Článek 41
Jazykový režim
1. Na podpůrný úřad se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (13).
2. Aniž jsou dotčena rozhodnutí přijatá na základě článku 342 Smlouvy o fungování EU, vypracovávají se výroční souhrnná zpráva o činnosti podpůrného úřadu a jeho roční pracovní program, které jsou uvedeny v čl. 29 odst. 1 písm. c) a f), ve všech úředních jazycích orgánů Evropské unie.
3. Překlady nezbytné pro činnost podpůrného úřadu zajišťuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 42
Přístup k dokumentům
1. Na dokumenty, které má podpůrný úřad k dispozici, se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001.
2. Do šesti měsíců ode dne prvního zasedání přijme správní rada prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Proti rozhodnutím přijatým podpůrným úřadem podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnost k veřejnému ochránci práv nebo žalobu k Soudnímu dvoru Evropské unie, za podmínek stanovených v článcích 228 a 263 Smlouvy o fungování EU.
4. Na zpracování osobních údajů podpůrným úřadem se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 43
Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných skutečností a citlivých neutajovaných skutečností
1. Podpůrný úřad uplatňuje bezpečnostní zásady obsažené v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (14), mimo jiné ustanovení týkající se výměny, zpracování a uchovávání utajovaných informací.
2. Podpůrný úřad rovněž uplatňuje bezpečnostní zásady, jež v oblasti zpracovávání neutajovaných citlivých informací přijala a provádí Komise.
Článek 44
Boj proti podvodům
1. V zájmu boje proti podvodům, úplatkářství a jakýmkoli jiným nedovoleným činnostem se na podpůrný úřad vztahuje bez omezení nařízení (ES) č. 1073/1999.
2. Podpůrný úřad přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 a neprodleně vydá vhodné předpisy vztahující se na všechny zaměstnance podpůrného úřadu.
3. Rozhodnutí o financování a prováděcí dohody a nástroje z nich vyplývající výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět kontroly na místě u příjemců finančních prostředků poskytnutých úřadem a činitelů odpovědných za přidělování těchto prostředků.
Článek 45
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost podpůrného úřadu se řídí právem rozhodným pro dotčenou smlouvu.
2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené podpůrným úřadem.
3. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí podpůrný úřad v souladu s obecnými zásadami, které jsou společné právním řádům členských států, škodu způsobenou jeho útvary nebo jeho zaměstnanci při plnění svých úkolů.
4. Soudní dvůr Evropské unie je příslušný pro spory o náhradu škody uvedené v odstavci 3.
5. Osobní odpovědnost zaměstnanců vůči podpůrnému úřadu se řídí příslušnými ustanoveními služebního řádu.
Článek 46
Hodnocení a přezkum
1. Do 19. června 2014 zadá podpůrný úřad podle pokynů vydaných správní radou po dohodě s Komisí nezávislé externí hodnocení výsledků své činnosti. Toto hodnocení posoudí vliv podpůrného úřadu na praktickou spolupráci v oblasti azylu a na společný evropský azylový systém. Při hodnocení se patřičně zohlední pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci mandátu podpůrného úřadu, a mimo jiné se posoudí, zda je pro zajištění účinné solidarity a sdílení odpovědnosti se členskými státy, které jsou vystaveny mimořádnému tlaku, potřeba dodatečných opatření. Hodnocení se zejména zabývá případnou potřebou upravit úkoly podpůrného úřadu, včetně finančních dopadů jakýchkoli úprav, a posuzuje rovněž vhodnost řídící struktury pro plnění úkolů podpůrného úřadu. Hodnocení bere v úvahu hlediska zúčastněných subjektů jak na úrovni Unie, tak na úrovni jednotlivých členských států.
2. Správní rada po dohodě s Komisí rozhodne o harmonogramu příštích hodnocení, přičemž vezme v úvahu výsledky hodnocení uvedeného v odstavci 1.
Článek 47
Správní kontroly
Činnost podpůrného úřadu podléhá kontrole veřejného ochránce práv v souladu s článkem 228 Smlouvy o fungování EU.
Článek 48
Spolupráce s Dánskem
Podpůrný úřad usnadní operativní spolupráci s Dánskem, včetně výměny informací a osvědčených postupů v oblastech, jimiž se zabývá.
Článek 49
Spolupráce se třetími a přidruženými zeměmi
1. Činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. Součástí těchto ujednání jsou ustanovení týkající se účasti na iniciativách podpůrného úřadu, finančních příspěvků a zaměstnanců. Pokud jde o personální záležitosti, musí být tato ujednání v každém případě v souladu se služebním řádem.
2. V rámci politiky vnějších vztahů Unie usnadňuje podpůrný úřad po dohodě s Komisí a v rozsahu svého mandátu operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi, které nejsou uvedeny v odstavci 1, v oblastech své činnosti a v míře nezbytné pro plnění svých úkolů, přičemž může rovněž spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro technické aspekty oblastí upravených tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito orgány v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o fungování EU.
Článek 50
Spolupráce podpůrného úřadu s UNHCR
Podpůrný úřad spolupracuje s UNHCR v oblastech, které upravuje toto nařízení, v rámci pracovních ujednání uzavřených s UNHCR. Pokud jde o podpůrný úřad, rozhoduje o pracovních ujednáních, včetně jejich dopadu na rozpočet, správní rada.
Správní rada může dále rozhodnout o tom, že podpůrný úřad může uvolnit finanční zdroje na pokrytí výdajů UNHCR souvisejících s činnostmi, jež nejsou stanoveny v pracovních ujednáních. Tyto činnosti tvoří součást vztahů založených na úzké spolupráci mezi podpůrným úřadem a UNHCR v souladu s tímto článkem a čl. 2 odst. 5, článkem 5 čl. 9 odst. 1, čl. 25 odst. 4 a čl. 32 odst. 2. V souladu s článkem 75 nařízení (ES, Euratom) č. 2343/2002 se použijí příslušná ustanovení finančního nařízení a prováděcích pravidel k němu.
Článek 51
Poradní fórum
1. Podpůrný úřad vede intenzivní dialog s příslušnými organizacemi občanské společnosti a příslušnými orgány působícími v oblasti azylové politiky na místní, regionální, státní, evropské nebo mezinárodní úrovni a za tímto účelem zřídí poradní fórum.
2. Poradní fórum je mechanismem k výměně informací a sdílení poznatků. Zajišťuje, že podpůrný úřad s příslušnými zúčastněnými subjekty vede intenzivní dialog.
3. Do činností poradního fóra se mohou zapojit příslušné zúčastněné subjekty v souladu s odstavcem 1. Podpůrný úřad se obrací na členy poradního fóra podle konkrétních potřeb, které se týkají prioritních oblastí činnosti podpůrného úřadu.
UNHCR je členem poradního fóra z titulu své funkce.
4. Podpůrný úřad vyzve poradní fórum zejména k tomu, aby:
a)
předkládalo správní radě připomínky k ročnímu pracovnímu programu, který má být přijat podle čl. 29 odst. 1 písm. f);
b)
zajišťovalo správní radě zpětnou vazbu a navrhovalo jí následná opatření týkající se výroční zprávy uvedené v čl. 29 odst. 1 písm. c) i výroční zprávy o situaci v oblasti azylu v Unii uvedené v čl. 12 odst. 1 a
c)
sdělovalo výkonnému řediteli a správní radě závěry a doporučení z konferencí, seminářů a zasedání, které jsou pro práci podpůrného úřadu důležité.
5. Poradní fórum se schází nejméně jednou ročně.
Článek 52
Spolupráce s Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Agenturou pro základní práva a dalšími subjekty Unie a mezinárodními organizacemi
Podpůrný úřad spolupracuje se subjekty Unie, jejichž činnost souvisí s jeho oblastí působnosti, zejména Agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, s Agenturou Evropské unie pro základní práva a s mezinárodními organizacemi působícími v oblastech, na které se vztahuje toto nařízení, a to v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito subjekty v souladu se Smlouvou o fungování EU a ustanoveními, jež se týkají jejich pravomocí.
Touto spoluprací vznikne součinnost mezi dotčenými subjekty a zamezí se zdvojování činnosti při plnění úkolů podle mandátů těchto subjektů.
Článek 53
Dohoda o sídle a provozní podmínky
V dohodě o sídle, kterou po schválení správní radou uzavře podpůrný úřad s hostitelským členským státem, se stanoví nezbytná opatření související s umístěním podpůrného úřadu v hostitelském členském státě a s prostory, které dá tento členský stát k dispozici, spolu se zvláštními pravidly, která se v hostitelském členském státě podpůrného úřadu vztahují na výkonného ředitele, členy správní rady, zaměstnance podpůrného úřadu a jejich rodinné příslušníky. Hostitelský členský stát, poskytne co nejlepší podmínky pro zajištění řádného fungování podpůrného úřadu, včetně vícejazyčné evropsky zaměřené školní výuky a vhodných dopravních spojení.
Článek 54
Zahájení činnosti podpůrného úřadu
Podpůrný úřad zahájí svou činnost v plném rozsahu do 19. června 2011.
Komise je odpovědná za zřízení a počáteční provoz podpůrného úřadu do doby, než bude mít podpůrný úřad provozní kapacitu k plnění vlastního rozpočtu.
Za tímto účelem:
-
může jako prozatímní ředitel působit úředník Komise, který bude plnit úkoly svěřené výkonnému řediteli podpůrného úřadu, dokud nepřevezme funkci výkonný ředitel po svém jmenování správní radou v souladu s článkem 30;
-
mohou úředníci Komise plnit úkoly svěřené podpůrnému úřadu pod vedením prozatímního ředitele nebo výkonného ředitele.
Prozatímní ředitel může schvalovat všechny platby kryté rozpočtovými prostředky podpůrného úřadu po schválení správní radou a může uzavírat smlouvy, včetně pracovních smluv se zaměstnanci, po přijetí plánu pracovních míst podpůrného úřadu.
Článek 55
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 19. května 2010.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 439/2010
(2010. gada 19. maijs),
ar ko izveido Eiropas Patvēruma atbalsta biroju
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 74. pantu un 78. panta 1. un 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Savienības politika attiecībā uz kopējo Eiropas patvēruma sistēmu (KEPS) paredz saskaņā ar Hāgas programmu izveidot kopēju patvēruma telpu, izmantojot efektīvu saskaņotu procedūru atbilstīgi Eiropas Savienības vērtībām un humānisma tradīcijām.
(2)
Pateicoties tam, ka ir ieviesti kopējie minimālie standarti, pēdējos gados ir gūti lieli panākumi KEPS izveidošanā. Dalībvalstu starpā tomēr pastāv krasas atšķirības starptautiskās aizsardzības piešķiršanā un šādas starptautiskās aizsardzības īstenošanas veidos. Šīs atšķirības būtu jāmazina.
(3)
Komisija 2008. gada jūnijā pieņemtajā Patvēruma politikas plānā paziņoja par savu nodomu attīstīt KEPS, ierosinot pārskatīt esošos juridiskos instrumentus, lai labāk saskaņotu piemērojamos standartus, un stiprinot atbalstu dalībvalstu praktiskajai sadarbībai, jo īpaši iesniedzot likumdošanas priekšlikumu par Eiropas Patvēruma atbalsta biroja (Atbalsta birojs) izveidi, lai uzlabotu dalībvalstu operatīvās sadarbības koordināciju nolūkā efektīvi īstenot kopīgos noteikumus.
(4)
Eiropadome 2008. gada septembrī pieņemtajā Eiropas Imigrācijas un patvēruma paktā svinīgi atgādināja, ka visiem vajātiem ārvalstniekiem ir tiesības saņemt palīdzību un aizsardzību Eiropas Savienības teritorijā, piemērojot 1951. gada 28. jūlija Ženēvas Konvenciju par bēgļu statusu, kurā grozījumi izdarīti ar 1967. gada 31. janvāra Ņujorkas Protokolu, kā arī ar to saistītos citus līgumus. Tika arī skaidri nolemts 2009. gadā izveidot Eiropas atbalsta biroju.
(5)
Praktiskā sadarbība patvēruma jomā ir paredzēta, lai Eiropas tiesiskajā regulējumā palielinātu dalībvalstu lēmumu pieņemšanas procedūru konverģenci un nodrošinātu to nepārtrauktu kvalitāti šajā jomā atbilstīgi Eiropas tiesiskajam pamatam. Pēdējos gados jau ir uzsākts liels skaits praktiskās sadarbības pasākumu, īpaši pieņemot kopēju pieeju informācijai par izcelsmes valsti un izveidojot kopēju Eiropas apmācību programmu patvēruma jomā.
(6)
Lai nostiprinātu un attīstītu šos sadarbības pasākumus, būtu jāizveido Atbalsta birojs. Atbalsta birojam būtu pienācīgi jāņem vērā šo sadarbības pasākumu rezultāti un gūtā pieredze.
(7)
Attiecībā uz dalībvalstīm, kurās jo īpaši sakarā ar to ģeogrāfiskajiem vai demogrāfiskajiem apstākļiem patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši un nesamērīgi noslogotas, Atbalsta birojam vajadzētu atbalstīt Savienības savstarpējas solidaritātes veidošanos, lai veicinātu labāku starptautiskās aizsardzības saņēmēju pārvietošanu starp dalībvalstīm, vienlaikus rūpējoties, lai patvēruma un uzņemšanas sistēmas netiktu ļaunprātīgi izmantotas.
(8)
Lai optimāli īstenotu savas pilnvaras, Atbalsta birojam vajadzētu būt neatkarīgam, risinot tehniskos jautājumus, un juridiski, administratīvi un finansiāli autonomam. Tālab Atbalsta birojam vajadzētu būt Savienības struktūrai ar juridiskas personas statusu un izpildes pilnvarām, kuras tam piešķir ar šo regulu.
(9)
Atbalsta birojam būtu arī jārīkojas ciešā sadarbībā ar patvēruma jomā atbildīgajām dalībvalstu kompetentajām iestādēm, ar valstu imigrācijas un patvēruma dienestiem un citiem dienestiem, izmantojot šo dienestu resursus un īpašās zināšanas, kā arī sadarbībā ar Komisiju. Dalībvalstīm būtu jāsadarbojas ar Atbalsta biroju, lai nodrošinātu, ka tas spēj īstenot savas pilnvaras.
(10)
Atbalsta birojam būtu arī jārīkojas ciešā sadarbībā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Augsto komisāru bēgļu jautājumos (UNHCR) un, vajadzības gadījumā, attiecīgām starptautiskām organizācijām, lai izmantotu to īpašās zināšanas un atbalstu. Tālab būtu pilnībā jāatzīst UNHCR un citu attiecīgu starptautisku organizāciju loma, un šīs organizācijas būtu pilnībā jāiesaista Atbalsta biroja darbā. Jebkādiem finanšu līdzekļiem, ko Atbalsta birojs dara pieejamus UNHCR saskaņā ar šo regulu, nevajadzētu būt par pamatu dubultai UNCHR darbību finansēšanai, izmantojot citus starptautiskus vai valstu resursus.
(11)
Turklāt, lai sasniegtu savu mērķi un, ciktāl tas nepieciešams tā uzdevumu izpildei, Atbalsta birojam būtu jāsadarbojas ar citām Savienības struktūrām, jo īpaši ar Eiropas Aģentūru operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (FRONTEX), kas izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004 (2), un ar Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru, kas izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 168/2007 (3).
(12)
Atbalsta birojam būtu jāsadarbojas arī ar Eiropas Migrācijas tīklu, kas izveidots ar Padomes Lēmumu 2008/381/EK (4), lai novērstu darbību dublēšanos. Atbalsta birojam būtu arī jāuztur ciešs dialogs ar pilsonisko sabiedrību, lai patvēruma jomā apmainītos ar informāciju un dalītos ar zināšanām.
(13)
Atbalsta birojam vajadzētu būt Eiropas zināšanu centram patvēruma jomā, kas ir atbildīgs par to, lai atvieglotu, koordinētu un stiprinātu dalībvalstu praktisko sadarbību daudzajos patvēruma jomas aspektos, lai dalībvalstis varētu nodrošināt labāku starptautisko aizsardzību tiem, kuriem uz to ir tiesības, vienlaikus attiecīgā gadījumā taisnīgi un efektīvi izturoties pret tiem, kuri neatbilst starptautiskās aizsardzības sniegšanas nosacījumiem. Atbalsta biroja pilnvaras būtu jāvērš uz trim galvenajiem uzdevumiem, proti, dot ieguldījumu KEPS īstenošanā, atbalstīt praktisku dalībvalstu sadarbību patvēruma jomā un atbalstīt īpaši noslogotās dalībvalstis.
(14)
Atbalsta birojam nevajadzētu būt nekādai tiešai vai netiešai ietekmei uz dalībvalstu patvēruma iestāžu lēmumu pieņemšanu attiecībā uz individuāliem starptautiskās aizsardzības pieteikumiem.
(15)
Lai sniegtu un/vai koordinētu ātru un efektīvu atbalsta sniegšanu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, Atbalsta birojam pēc attiecīgās dalībvalsts pieprasījuma būtu jākoordinē darbība, lai atbalstītu šo dalībvalsti, inter alia, izmantojot tādu patvēruma atbalsta grupu norīkošanu uz to teritorijām, kurās piedalās patvēruma eksperti. Šīm grupām jo īpaši būtu jādalās kompetencē par mutiskās tulkošanas pakalpojumiem, jāsniedz informācija par izcelsmes valstīm un zināšanas saistībā ar patvēruma lietu apstrādi un pārvaldību. Šai regulai būtu jāregulē patvēruma atbalsta grupu darbības nosacījumi, lai nodrošinātu to norīkošanas efektivitāti.
(16)
Ņemot vērā Atbalsta biroja neatkarību, sniegtās palīdzības un izplatītās informācijas zinātnisko un tehnisko kvalitāti, tā veikto procedūru un darbības metožu pārredzamību un tā centienus, veicot tam uzticētos uzdevumus, Atbalsta birojam būtu jāveic pasākumi sava mērķa sasniegšanai apstākļos, kas dod tam iespēju būt par atsauces punktu.
(17)
Lai efektīvi kontrolētu Atbalsta biroja darbību, Komisijai un dalībvalstīm vajadzētu būt pārstāvētām tā valdē. Ja iespējams, valdes sastāvā vajadzētu būt to dalībvalstu patvēruma dienestu operatīvajiem vadītājiem, kas ir atbildīgi par patvēruma politiku, vai to pārstāvjiem. Valdei būtu jāuztic vajadzīgās pilnvaras, jo īpaši lai izstrādātu budžetu, pārbaudītu tā izpildi, pieņemtu attiecīgus finanšu noteikumus, noteiktu pārredzamas darba procedūras Atbalsta biroja lēmumu pieņemšanai, pieņemtu gada ziņojumu par patvēruma situāciju Savienībā un tehniskus dokumentus par Savienības patvēruma instrumentu īstenošanu un ieceltu izpilddirektoru un, vajadzības gadījumā - izpildkomiteju. Ņemot vērā UNHCR īpašās zināšanas patvēruma jomā, tam vajadzētu būt pārstāvētam ar valdes locekli bez balsstiesībām, lai tas būtu pilnībā iesaistīts Atbalsta biroja darbā.
(18)
Ņemot vērā Atbalsta biroja uzdevumu būtību un izpilddirektora nozīmi un lai dotu iespēju Eiropas Parlamentam dot atzinumu par izraudzīto kandidātu, pirms viņš ir iecelts amatā, kā arī pirms ir pagarināts viņa pilnvaru termiņš, izpilddirektors būtu jāaicina nākt klajā ar paziņojumu un atbildēt uz Eiropas Parlamenta kompetentās komitejas vai komiteju jautājumiem. Izpilddirektoram būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam gada darbības pārskats. Turklāt Eiropas Parlamentam vajadzētu dot iespēju aicināt izpilddirektoru ziņot par savu uzdevumu izpildi.
(19)
Lai nodrošinātu Atbalsta biroja pilnīgu autonomiju un neatkarību, tam būtu jāpiešķir autonoms budžets, kura ieņēmumu būtisko daļu veidos Savienības iemaksas. Atbalsta biroja finansēšanu nosaka ar budžeta lēmējinstitūcijas lēmumu, kā tas izklāstīts 47. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (5). Savienības budžeta procedūra būtu jāpiemēro attiecībā uz Savienības iemaksām un uz visām citām subsīdijām, ko piešķir no Eiropas Savienības vispārējā budžeta. Finanšu pārskatu revīzija būtu jāveic Revīzijas palātai.
(20)
Atbalsta birojam būtu jāsadarbojas ar trešo valstu iestādēm un starptautiskajām organizācijām, kas ir kompetentas jautājumos, uz kuriem attiecas šī regula, un trešām valstīm saistībā ar sadarbības mehānismiem, ko noslēdz saskaņā ar attiecīgajiem Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) noteikumiem.
(21)
Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību (LES) un LESD, Apvienotā Karaliste un Īrija ar 2009. gada 18. maija vēstulēm ir paziņojušas, ka tās vēlas piedalīties šīs regulas pieņemšanā un piemērošanā.
(22)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un tādēļ šī regula Dānijai nav saistoša un nav tai jāpiemēro.
(23)
Ņemot vērā to, ka Dānija, būdama dalībvalsts, līdz šim ir veicinājusi dalībvalstu praktisku sadarbību patvēruma jomā, Atbalsta birojam būtu jāsekmē operatīva sadarbība ar Dāniju. Lai to panāktu, Dānijas pārstāvis būtu jāaicina apmeklēt visas valdes sanāksmes, turklāt valdei attiecīgā gadījumā vajadzētu arī spēt pieņemt lēmumu par uzaicinājumu Dānijas novērotājiem piedalīties darba grupu sanāksmēs.
(24)
Lai sasniegtu tā mērķi, Atbalsta birojam vajadzētu būt atvērtam to valstu līdzdalībai, kuras ir noslēgušas nolīgumus ar Eiropas Savienību, saskaņā ar kuriem tās ir pieņēmušas un piemēro Savienības tiesību aktus jomā, uz kuru attiecas šī regula, konkrēti, Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice. Atbalsta birojam arī vajadzētu, vienojoties ar Komisiju, spēt atbilstīgi LESD noteikumiem izveidot sadarbības mehānismus ar citām valstīm, kuras nav noslēgušas nolīgumus ar Savienību, lai pieņemtu un piemērotu Savienības tiesību aktus. Tomēr Atbalsta birojam nekādā gadījumā nevajadzētu veidot autonomu ārējo politiku.
(25)
Atbalsta birojam būtu jāpiemēro Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6) (Finanšu regulu), un jo īpaši tās 185. pantu.
(26)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (7), būtu bez ierobežojumiem jāattiecina uz Atbalsta biroju, kuram būtu jāpievienojas Eiropas Parlamenta, Eiropas Savienības Padomes un Eiropas Kopienu Komisijas 1999. gada 25. maija Iestāžu nolīgumam par iekšējo izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (8).
(27)
Atbalsta birojam būtu jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (9).
(28)
Personas datu apstrādei, ko veic Atbalsta birojs, būtu jāpiemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (10).
(29)
Mītnes nolīgumā būtu jānosaka nepieciešamie noteikumi par Atbalsta biroja atrašanās vietu dalībvalstī, kurā jābūt tā mītnei, un visam Atbalsta biroja personālam un viņu ģimenes locekļiem piemērojamie īpašie noteikumi. Turklāt uzņēmējai dalībvalstij būtu jānodrošina labākie iespējamie apstākļi Atbalsta biroja labai darbībai, tostarp skolas bērniem un transports, lai tādējādi varētu piesaistīt augsta līmeņa cilvēkresursus no iespējami plašas ģeogrāfiskās teritorijas.
(30)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, vajadzību uzlabot KEPS īstenošanu, atvieglot, koordinēt un stiprināt dalībvalstu praktisko sadarbību patvēruma jomā, sniegt un/vai koordinēt operatīvā atbalsta sniegšanu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka paredzētās darbības mēroga un seku dēļ tos var labāk sasniegt Savienības mērogā, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar LES 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.
(31)
Šajā regulā ievērotas pamattiesības un principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, un tie būtu jāpiemēro saskaņā ar hartas 18. pantā atzītajām patvēruma tiesībām,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. NODAĻA
EIROPAS PATVĒRUMA ATBALSTA BIROJA IZVEIDE UN TĀ MĒRĶIS
1. pants
Eiropas Patvēruma atbalsta biroja izveide
Ar šo ir izveidots Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (Atbalsta birojs), lai sniegtu ieguldījumu kopējās Eiropas patvēruma sistēmas (KEPS) īstenošanā, stiprinātu dalībvalstu praktisko sadarbību patvēruma jomā un lai sniegtu un/vai koordinētu operatīvā atbalsta sniegšanu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas.
2. pants
Atbalsta biroja mērķis
1. Atbalsta birojs atvieglo, koordinē un stiprina dalībvalstu praktisko sadarbību patvēruma jomas dažādajos aspektos, lai palīdzētu uzlabot KEPS īstenošanu. Šajā sakarā Atbalsta birojs ir pilnībā iesaistīts KEPS ārējā dimensijā.
2. Atbalsta birojs sniedz efektīvu operatīvu atbalstu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, izmantojot visus tā rīcībā esošos noderīgos resursus, kas var ietvert dalībvalstu nodrošināto resursu koordināciju saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem nosacījumiem.
3. Atbalsta birojs sniedz zinātnisko un tehnisko palīdzību Savienības politikas veidošanai un likumdošanai visās jomās, kurām ir tieša vai netieša ietekme uz patvērumu, lai tas spētu sniegt pilnīgu atbalstu praktiskajai sadarbībai patvēruma jomā un efektīvi pildīt savus uzdevumus. Tas ir neatkarīgs informācijas avots attiecībā uz visiem jautājumiem šajās jomās.
4. Ņemot vērā Atbalsta biroja neatkarību, sniegtās palīdzības un izplatītās informācijas zinātnisko un tehnisko kvalitāti, tā veikto procedūru un darbības metožu pārredzamību un tā centienus, veicot tam uzticētos uzdevumus, un sniedzot informācijas tehnoloģiju atbalstu, kas nepieciešams tā pilnvaru īstenošanai, Atbalsta birojs veic savus uzdevumus apstākļos, kas dod tam iespēju būt par atsauces punktu.
5. Atbalsta birojs cieši sadarbojas ar dalībvalstu patvēruma iestādēm, ar valstu imigrācijas un patvēruma dienestiem un citiem valsts dienestiem, un ar Komisiju. Atbalsta birojs veic savus uzdevumus, neskarot uzdevumus, kas noteikti citām attiecīgām Savienības struktūrām, un cieši sadarbojas ar šīm struktūrām un UNHCR.
6. Atbalsta birojam nav nekāda ietekme uz dalībvalstu patvēruma iestāžu lēmumu pieņemšanu attiecībā uz individuāliem starptautiskās aizsardzības pieteikumiem.
2. NODAĻA
ATBALSTA BIROJA UZDEVUMI
1. IEDAĻA
Atbalsts praktiskajai sadarbībai patvēruma jomā
3. pants
Paraugprakse
Atbalsta birojs rīko, veicina un koordinē pasākumus, ar ko dara iespējamu informācijas apmaiņu, kā arī apzina paraugpraksi patvēruma jomā un tās apmaiņu starp dalībvalstīm.
4. pants
Izcelsmes valstu informācija
Atbalsta birojs rīko, veicina un koordinē pasākumus, kas saistīti ar izcelsmes valstu informāciju un jo īpaši:
a)
izmantojot visus būtiskos informācijas avotus, - tostarp no valsts, nevalstiskām un starptautiskām organizācijām un Savienības iestādēm un struktūrām gūtu informāciju, - pārredzami un objektīvi apkopo būtisku, uzticamu, precīzu un aktuālu informāciju par to personu izcelsmes valstīm, kuras lūdz starptautisko aizsardzību;
b)
sagatavo ziņojumus par izcelsmes valstīm, pamatojoties uz informāciju, kas apkopota saskaņā ar a) punktu;
c)
pārvalda un turpmāk pilnveido portālu, kurā iekļauta izcelsmes valstu informācija, un uztur šo portālu, lai nodrošinātu pārredzamību saskaņā ar vajadzīgajiem noteikumiem par piekļuvi šādai informācijai saskaņā ar 42. pantu;
d)
izstrādā kopēju formu un kopīgu metodoloģiju, lai izklāstītu, pārbaudītu un izmantotu izcelsmes valstu informāciju;
e)
pārredzami analizē izcelsmes valstu informāciju, lai stiprinātu izvērtējuma kritēriju konverģenci un vajadzības gadījumā izmantotu vienas vai vairāku darba grupu sanāksmju rezultātus. Minētā analīze nenozīmē, ka ar to dalībvalstīm ir sniegtas norādes par starptautiskas aizsardzības pieteikumu apmierināšanu vai noraidīšanu.
5. pants
Atbalsts starptautiskās aizsardzības saņēmēju pārvietošanai Savienības iekšienē
Attiecībā uz dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši un nesamērīgi noslogotas, ko jo īpaši radījusi to ģeogrāfiskā un demogrāfiskā situācija, Atbalsta birojs veicina, atvieglo un koordinē informācijas apmaiņu un citus pasākumus, kas saistīti ar starptautiskās aizsardzības saņēmēju pārvietošanu Savienības iekšienē. Pārvietošanu Savienības iekšienē veic tikai, pamatojoties uz vienošanos starp dalībvalstīm un ar attiecīgā starptautiskās aizsardzības saņēmēja piekrišanu un, vajadzības gadījumā, apspriežoties ar UNHCR.
6. pants
Atbalsts apmācībām
1. Atbalsta birojs izveido un izstrādā apmācības, kas pieejamas visu valstu pārvaldes iestāžu un tiesu un tribunālu pārstāvjiem, kā arī patvēruma jomā atbildīgajiem dalībvalstu dienestiem. Dalība apmācībās neskar valsts sistēmas un procedūras.
Atbalsta birojs veido šādas apmācības ciešā sadarbībā ar dalībvalstu patvēruma iestādēm un, attiecīgā gadījumā, izmantojot akadēmisko iestāžu un citu attiecīgu organizāciju pieredzi.
2. Atbalsta birojs pārvalda un pilnveido Eiropas apmācību programmu patvēruma jomā, ņemot vērā pastāvošo Savienības sadarbību minētajā jomā.
3. Atbalsta biroja piedāvātās apmācības var būt vispārīgas, specifiskas vai tematiskas, un tās var ietvert instruktoru apmācības metodoloģiju.
4. Specifiskās vai tematiskās mācības par zināšanām un prasmēm attiecībā uz patvēruma jautājumiem ietver, bet neaprobežojas ar:
a)
starptautiskajām cilvēktiesībām un Savienības tiesību kopumu patvēruma jomā, tostarp specifiskiem juridiskiem un judikatūras jautājumiem;
b)
jautājumiem, kas saistīti ar to patvēruma pieteikumu izskatīšanu, ko iesniegušas nepilngadīgas personas un neaizsargātas personas ar īpašām vajadzībām;
c)
intervēšanas tehnikām;
d)
medicīnas un tiesību ekspertu ziņojumu izmantošanu patvēruma procedūrās;
e)
jautājumiem, kas saistīti ar izcelsmes valstu informācijas sagatavošanu un izmantošanu;
f)
uzņemšanas apstākļiem, tostarp īpašu uzmanību pievēršot neaizsargātām grupām un spīdzināšanas upuriem.
5. Piedāvātās apmācības ir augstā līmenī, un tajās ir apzināti galvenie principi un labas prakses piemēri, lai palielinātu administratīvo metožu un lēmumu un valstu judikatūru konverģenci, pilnībā ievērojot valsts tiesu un tribunālu neatkarību.
6. Atbalsta birojs rīko 15. pantā minētajā patvēruma reakcijas rezerves sarakstā iekļautajiem ekspertiem īpašas mācības saistībā ar veicamajiem pienākumiem un uzdevumiem, kā arī regulāras praktiskās nodarbības minētajiem ekspertiem saskaņā ar padziļinātas apmācības un praktisko nodarbību grafiku, kas noteikts gada darba programmā.
7. Atbalsta birojs var organizēt mācības sadarbībā ar dalībvalstīm to teritorijā.
7. pants
Atbalsts KEPS ārējiem aspektiem
Vienojoties ar Komisiju, Atbalsta birojs koordinē informācijas apmaiņu un citas veiktās darbības, kas saistītas ar jautājumiem par instrumentu un mehānismu īstenošanu saistībā ar KEPS ārējo dimensiju.
Atbalsta birojs koordinē informācijas apmaiņu un citas pārvietošanas darbības, ko dalībvalstis veikušas, lai apmierinātu bēgļu starptautiskās aizsardzības vajadzības trešās valstīs un paustu solidaritāti ar to uzņēmējām valstīm.
Atbalsta birojs saskaņā ar savām pilnvarām un saskaņā ar 49. pantu var tehniskos jautājumos sadarboties ar trešo valstu kompetentajām iestādēm, jo īpaši lai sekmētu un atbalstītu to, ka trešās valstis stiprina pašas savu patvērumu un uzņemšanas sistēmu resursus, un lai īstenotu reģionālās aizsardzības programmas un citas attiecīgas darbības, ar ko panākt noturīgus risinājumus.
2. IEDAĻA
Atbalsts dalībvalstīm, kuru patvēruma sistēmas ir īpaši noslogotas
8. pants
Patvēruma un uzņemšanas sistēmu īpaša noslogotība
Atbalsta birojs koordinē un atbalsta kopēju darbību, lai palīdzētu dalībvalstīm, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, kas to uzņemšanas iestādēm un patvēruma sistēmām uzliek ārkārtīgi smagu slogu un prasa steidzamus risinājumus. Šāda noslogojuma pazīme var būt pēkšņa liela skaita tādu trešo valstu valstspiederīgo ierašanās, kuriem var būt vajadzīga starptautiska aizsardzība, un tā iemesls var būt attiecīgās dalībvalsts ģeogrāfiskā vai demogrāfiskā situācija.
9. pants
Informācijas vākšana un analīze
1. Lai varētu izvērtēt īpaši noslogoto dalībvalstu vajadzības, Atbalsta birojs, jo īpaši pamatojoties uz dalībvalstu, UNHCR un, vajadzības gadījumā, citu attiecīgu organizāciju sniegto informāciju, vāc visu atbilstīgo informāciju, kas ļauj identificēt, sagatavot un noteikt 10. pantā minētos ārkārtas pasākumus, lai rastu risinājumu īpašajam noslogojumam.
2. Atbalsta birojs, pamatojoties uz to īpaši noslogoto dalībvalstu sniegtajiem datiem, sistemātiski identificē, vāc un analizē informāciju par struktūrām un pieejamiem cilvēkresursiem, jo īpaši rakstiskās un mutiskās tulkošanas jomā, informāciju par izcelsmes valstīm un palīdzību, ko sniedz, lai šajās īpaši noslogotajās dalībvalstīs risinātu un pārvaldītu patvēruma lietas, un par to uzņemšanas iespējām, lai veicinātu, ka dažādo dalībvalstu patvēruma iestāžu starpā varētu notikt ātra un uzticama savstarpēja informācijas apmaiņa.
3. Atbalsta birojs analizē datus par pēkšņu trešo valstu valstspiederīgo masveida ierašanos, kas var izraisīt īpašu patvēruma un uzņemšanas sistēmu noslogojumu, un nodrošina ātru attiecīgās informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju. Atbalsta birojs izmanto pastāvošās agrīnās brīdināšanas sistēmas un mehānismus un, vajadzības gadījumā, pats savām vajadzībām izveido agrīnās brīdināšanas sistēmu.
10. pants
Atbalsta darbības dalībvalstīm
Pēc attiecīgo dalībvalstu pieprasījuma Atbalsta birojs koordinē darbības, lai atbalstītu dalībvalstis, kuru patvēruma un uzņemšanas sistēmas ir īpaši noslogotas, tostarp koordinē:
a)
darbības īpaši noslogoto dalībvalstu atbalstam, lai atvieglotu kompetento valsts iestāžu izskatāmo patvēruma pieteikumu sākotnējo analīzi;
b)
darbības, kas īpaši noslogotajām dalībvalstīm ļauj īstenot piemērotus uzņemšanas mehānismus, jo īpaši ārkārtas izmitināšanu, transportu un medicīnisko palīdzību;
c)
patvēruma atbalsta grupas, kuru darbības kārtība ir noteikta 3. nodaļā.
3. IEDAĻA
Ieguldījums KEPS īstenošanā
11. pants
Informācijas vākšana un apmaiņa
1. Atbalsta birojs rīko, koordinē un veicina informācijas apmaiņu starp patvēruma jautājumos kompetentajām dalībvalstu iestādēm, kā arī starp Komisiju un patvēruma jautājumos kompetentajām dalībvalstu iestādēm, par to, kā tiek īstenoti visi instrumenti, kas izriet no Savienības acquis patvēruma jomā. Tālab Atbalsta birojs var veidot faktu, juridisko un judikatūras datu bāzes attiecībā uz valsts, Eiropas un starptautiskā mēroga patvēruma jomas instrumentiem, inter alia, izmantojot esošās sistēmas. Neskarot Atbalsta biroja darbību saskaņā ar 15. un 16. pantu, šādās datu bāzēs neuzglabā personas datus, ja vien šos datus Atbalsta birojs nav ieguvis no publiski pieejamiem dokumentiem.
2. Jo īpaši Atbalsta birojs apkopo šādu informāciju:
a)
par starptautiskās aizsardzības pieteikumu izskatīšanu valsts pārvaldes struktūrās un iestādēs;
b)
par valstu tiesību aktiem un tiesisko attīstību patvēruma jomā, tostarp par judikatūru.
12. pants
Ziņojumi un citi Atbalsta biroja dokumenti
1. Atbalsta birojs sagatavo gada ziņojumu par situāciju patvēruma jomā Savienībā, attiecīgi ņemot vērā informāciju, kas jau pieejama no citiem attiecīgiem avotiem. Šajā ziņojumā Atbalsta birojs izvērtē saskaņā ar šo regulu veikto pasākumu rezultātus un veic vispārēju salīdzinošu šo rezultātu analīzi, lai uzlabotu KEPS kvalitāti, konsekvenci un efektivitāti.
2. Atbalsta birojs saskaņā ar tā darba programmu vai pēc valdes vai Komisijas pieprasījuma, attiecīgi ņemot vērā dalībvalstu vai Eiropas Parlamenta paustos viedokļus, ciešā sadarbībā ar savām darba grupām un Komisiju var sagatavot tehniskus dokumentus par to, kā īsteno patvēruma jomas Savienības instrumentus, tostarp pamatnostādnes un darbības rokasgrāmatu. Ja šādos tehniskos dokumentos atsaucas uz starptautiskajām bēgļu tiesībām, pienācīgi ņem vērā attiecīgās UNHCR pamatnostādnes. Šie dokumenti nenozīmē, ka ar tiem dalībvalstīm sniedz norādes par starptautiskās aizsardzības pieteikumu apmierināšanu vai noraidīšanu.
3. NODAĻA
PATVĒRUMA ATBALSTA GRUPAS
13. pants
Koordinēšana
1. Īpaši noslogota dalībvalsts vai dalībvalstis var Atbalsta birojam iesniegt pieprasījumu norīkot patvēruma atbalsta grupu. Pieprasītāja dalībvalsts vai dalībvalstis saskaņā ar 18. panta 1. punktu jo īpaši sniedz situācijas raksturojumu, norāda norīkošanas pieprasījuma mērķus un paredzamās norīkošanas prasības.
2. Atbildot uz šādu pieprasījumu, Atbalsta birojs, pamatojoties uz 18. pantā minēto darbības plānu, var koordinēt nepieciešamo tehnisko un operatīvo palīdzību pieprasītājai dalībvalstij vai dalībvalstīm un to, ka uz ierobežotu laiku uz šīs dalībvalsts vai šo dalībvalstu teritoriju norīko patvēruma atbalsta grupu.
14. pants
Tehniskā palīdzība
Patvēruma atbalsta grupas sniedz 18. pantā minētajā darbības plānā paredzētās specializētās zināšanas, jo īpaši saistībā ar tulkošanas pakalpojumiem, izcelsmes valstu informāciju un zināšanām par patvēruma lietu apstrādi un pārvaldību saskaņā ar 10. pantā noteiktajiem atbalsta pasākumiem dalībvalstīm.
15. pants
Patvēruma reakcijas rezerves saraksts
1. Pēc izpilddirektora priekšlikuma valde ar trīs ceturtdaļu balsstiesīgo locekļu balsu vairākumu lemj par to ekspertu specializāciju un kopējo skaitu, kas ir iekļaujami patvēruma atbalsta grupās (patvēruma reakcijas rezerves sarakstā). Kā patvēruma reakcijas rezerves saraksta daļu Atbalsta birojs izveido tulku sarakstu. Tāda pati procedūra attiecas uz jebkurām turpmākām izmaiņām patvēruma reakcijas rezerves sarakstā iekļauto ekspertu specializācijā un kopējā skaitā.
2. Dalībvalstis piedalās patvēruma reakcijas rezerves saraksta izstrādē, izmantojot savas valsts ekspertu rezerves sarakstu, kas izveidots, pamatojoties uz noteiktu specializāciju, un izvirza ekspertus ar nepieciešamo specializāciju.
Dalībvalstis palīdz Atbalsta birojam noteikt tulku sarakstā iekļaujamos tulkus.
Dalībvalsts var izvēlēties norīkot tulkus vai var darīt tos pieejamus, izmantojot videokonferences.
16. pants
Norīkošana
1. Netiek skarta piederības dalībvalsts autonomija attiecībā uz ekspertu (valsts rezerve) skaita un specializācijas izvēli un to norīkojuma ilgumu. Dalībvalstis izpilda Atbalsta biroja lūgumu nodrošināt šo ekspertu pieejamību norīkošanai, izņemot gadījumu, ja tajās ir situācija, kas būtiski ietekmē valsts uzdevumu izpildi, piemēram, nepietiekams personāla daudzums, lai izpildītu to personu statusa noteikšanas procedūras, kas iesniegušas pieteikumu starptautiskajai aizsardzībai. Dalībvalstis pēc Atbalsta biroja lūguma pēc iespējas drīz paziņo to valsts rezervē iekļauto ekspertu skaitu, vārdus un specializāciju, kurus tās var pēc iespējas drīz iekļaut patvēruma atbalsta grupas sastāvā.
2. Nosakot patvēruma atbalsta grupas sastāvu, izpilddirektors ņem vērā īpašos apstākļus, kas radušies pieprasītājai dalībvalstij. Patvēruma atbalsta grupu komplektē saskaņā ar darbības plānu, kas minēts 18. pantā.
17. pants
Norīkošanas lēmuma pieņemšanas kārtība
1. Vajadzības gadījumā izpilddirektors var nosūtīt Atbalsta biroja ekspertus, lai novērtētu situāciju pieprasītājā dalībvalstī.
2. Izpilddirektors nekavējoties informē valdi par jebkuru pieprasījumu norīkot patvēruma atbalsta grupu.
3. Izpilddirektors attiecībā uz pieprasījumu norīkot patvēruma atbalstu grupu pieņem lēmumu pēc iespējas ātrāk un ne vēlāk kā piecas darba dienas pēc minētā pieprasījuma saņemšanas dienas. Izpilddirektors vienlaicīgi rakstveidā paziņo par lēmumu pieprasītājai dalībvalstij un valdei, norādot galvenos lēmuma apsvērumus.
4. Ja izpilddirektors pieņem lēmumu norīkot vienu vai vairākas patvēruma atbalsta grupas, Atbalsta birojam un pieprasītājai dalībvalstij ir nekavējoties jāizveido darbības plāns saskaņā ar 18. pantu.
5. Tiklīdz ir panākta vienošanās par minēto plānu, izpilddirektors par vajadzīgo ekspertu skaitu un to specializāciju informē dalībvalstis, kuras norīkošanai nodrošina ekspertus. Minēto informāciju rakstveidā sniedz valstu kontaktpunktiem, kas minēti 19. pantā, un tajā norāda dienu, kad paredzēts sākt norīkošanu. Kontaktpunktiem iesniedz arī darbības plāna eksemplāru.
6. Izpilddirektora prombūtnes vai slimības laikā lēmumus saistībā ar patvēruma atbalsta grupu norīkošanu pieņem struktūrvienības vadītājs, kas uzņēmies viņa uzdevumus.
18. pants
Darbības plāns
1. Izpilddirektors un pieprasītāja dalībvalsts vienojas par darbības plānu, kurā precīzi noteikti nosacījumi patvēruma atbalsta grupu norīkošanai. Darbības plānā iekļauj šādas ziņas:
a)
situācijas apraksts, ietverot darbības veidu un norīkošanas mērķus, tostarp operatīvo mērķi;
b)
paredzamais patvēruma atbalsta grupu norīkošanas ilgums;
c)
ģeogrāfiskā atbildības teritorija pieprasītājā dalībvalstī, kur tiks norīkotas patvēruma atbalsta grupas;
d)
uzdevumu apraksts un īpaši norādījumi patvēruma atbalsta grupas dalībniekiem, tostarp par pieļaujamo piekļuvi datu bāzēm un par aprīkojumu, ko tie drīkst izmantot pieprasītājā dalībvalstī; un
e)
patvēruma atbalsta grupu sastāvs.
2. Izpilddirektoram un pieprasītājai dalībvalstij ir jāvienojas par visiem grozījumiem vai pielāgojumiem darbības plānā. Grozītā vai pieņemtā darbības plāna kopiju Atbalsta birojs nekavējoties nosūta iesaistītajām dalībvalstīm.
19. pants
Valsts kontaktpunkts
Katra dalībvalstis norīko valsts kontaktpunktu saziņai ar Atbalsta biroju par visiem jautājumiem, kas attiecas uz patvēruma atbalsta grupām.
20. pants
Savienības kontaktpunkts
1. Izpilddirektors ieceļ vienu vai vairākus Atbalsta biroja ekspertus, kuri darbojas kā Savienības kontaktpunkts, kurš ir atbildīgs par koordinēšanu. Par šādu iecelšanu izpilddirektors paziņo uzņēmējai dalībvalstij.
2. Savienības kontaktpunkts rīkojas Atbalsta biroja vārdā saistībā ar visiem patvēruma atbalsta grupu norīkošanas aspektiem. Savienības kontaktpunkts jo īpaši:
a)
pilda saziņas funkciju starp Atbalsta biroju un uzņēmēju dalībvalsti;
b)
pilda saziņas funkciju starp Atbalsta biroju un patvēruma atbalsta grupām, sniedzot palīdzību Atbalsta biroja vārdā visos jautājumos, kas saistīti ar nosacījumiem šo grupu norīkošanai;
c)
uzrauga darbības plāna atbilstīgu īstenošanu; un
d)
sniedz atskaites Atbalsta birojam par visiem patvēruma atbalsta grupu norīkošanas aspektiem.
3. Izpilddirektors var pilnvarot Savienības kontaktpunktu iesaistīties domstarpību atrisināšanā saistībā ar darbības plāna izpildi un patvēruma atbalsta grupu norīkošanu.
4. Veicot savus pienākumus, Savienības kontaktpunkts pilda tikai Atbalsta biroja norādījumus.
21. pants
Civiltiesiskā atbildība
1. Ja patvēruma atbalsta grupas dalībnieki darbojas uzņēmējā dalībvalstī, šī dalībvalsts atbilstīgi valsts tiesību aktiem ir atbildīga par kaitējumu, ko grupa radījusi, pildot savus pienākumus.
2. Ja kaitējums radies rupjas nolaidības dēļ vai ar iepriekšēju nodomu, uzņēmēja dalībvalsts var vērsties pie piederības dalībvalsts, lai piederības valsts atlīdzina līdzekļus, ko uzņēmēja dalībvalsts ir izmaksājusi cietušajiem vai viņu likumīgajiem pārstāvjiem.
3. Neskarot dalībvalstu tiesību īstenošanu attiecībā uz trešām personām, dalībvalstis atsakās no visām prasībām pret uzņēmēju dalībvalsti vai jebkuru citu dalībvalsti par radītajiem zaudējumiem, izņemot zaudējumus, kas radušies rupjas nolaidības dēļ vai ar iepriekšēju nodomu.
4. Par jebkurām domstarpībām starp dalībvalstīm saistībā ar šā panta 2. un 3. punkta piemērošanu, kuras nevar atrisināt savstarpēju sarunu ceļā, dalībvalstis iesniedz prasību Tiesā saskaņā ar LESD 273. pantu.
5. Neskarot dalībvalstu tiesību īstenošanu attiecībā uz trešām personām, izmaksas, kuras radušās tāpēc, ka norīkojuma laikā bojāts Atbalsta biroja aprīkojums, sedz Atbalsta birojs, izņemot gadījumus, kad tie radušies rupjas neuzmanības vai tīšas nevērības dēļ.
22. pants
Kriminālatbildība
Patvēruma atbalsta grupas norīkojuma laikā šīs grupas dalībniekiem piemēro tādus pašus noteikumus kā uzņēmējas dalībvalsts amatpersonām gadījumā, ja pret grupas dalībniekiem izdarīts kriminālpārkāpums vai arī ja tādu izdarījuši viņi paši.
23. pants
Izmaksas
Atbalsta birojs sedz visas turpmāk minētās izmaksas, kas radušās dalībvalstīm, kad tās dara pieejamus savus ekspertus, lai tie tiktu norīkoti patvēruma atbalsta grupās:
a)
ceļa izdevumus no piederības dalībvalsts uz uzņēmēju dalībvalsti un no uzņēmējas dalībvalsts uz piederības dalībvalsti;
b)
ar vakcināciju saistītās izmaksas;
c)
ar īpašām apdrošināšanas vajadzībām saistītās izmaksas;
d)
ar veselības aprūpi saistītās izmaksas;
e)
dienas naudu, tostarp mājokļa izdevumus;
f)
Atbalsta biroja tehnisko iekārtu izmaksas; un
g)
izmaksas par ekspertu pakalpojumu izmantošanu.
4. NODAĻA
ATBALSTA BIROJA ORGANIZĀCIJA
24. pants
Atbalsta biroja vadības un pārvaldības struktūra
Atbalsta biroja vadības un pārvaldības struktūru veido:
a)
valde;
b)
izpilddirektors un Atbalsta biroja personāls,
Atbalsta biroja vadības un pārvaldības struktūrā var ietilpt izpildkomiteja, ja tādu izveido saskaņā ar 29. panta 2. punktu.
25. pants
Valdes sastāvs
1. Katra dalībvalsts, uz kuru attiecas šī regula, valdē ieceļ vienu locekli, un Komisija ieceļ divus locekļus.
2. Katru valdes locekli var pārstāvēt vai pavadīt vietnieks. Pavadot valdes locekli, vietnieks piedalās bez balsstiesībām.
3. Valdes locekļus ieceļ, ņemot vērā to pieredzi, profesionālo atbildību un augsta līmeņa kompetenci patvēruma jomā.
4. UNHCR pārstāvis ir valdes loceklis bez balsstiesībām.
5. Valdes locekļu pilnvaru termiņš ir trīs gadi. Šo termiņu var atjaunot. Pēc pilnvaru termiņa beigām vai atkāpšanās gadījumā locekļi paliek amatā, līdz viņu pilnvaras tiek atjaunotas vai viņus aizvieto.
26. pants
Valdes vadība
1. Valde ievēl priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku no tās balsstiesīgo locekļu vidus. Priekšsēdētāja vietnieks automātiski aizstāj priekšsēdētāju, kad viņš nevar pildīt savus pienākumus.
2. Priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru ilgums ir trīs gadi, un to var atjaunot tikai vienu reizi. Tomēr, ja viņi zaudē valdes locekļa statusu jebkurā viņu priekšsēdētāja vai priekšsēdētāja vietnieka pilnvaru brīdī, viņu pilnvaras automātiski beidzas tajā pašā dienā.
27. pants
Valdes sanāksmes
1. Valdes sanāksmes sasauc tās priekšsēdētājs. Izpilddirektors piedalās sanāksmēs. UNCHR pārstāvis nepiedalās sanāksmēs, ja valde veic 29. panta 1. punkta b), h), i), j) un m) apakšpunktos un 29. panta 2. punktā norādītos uzdevumus un ja valde lemj par to, vai darīt pieejamus finanšu resursus, lai finansētu darbības, kas dotu iespēju Atbalsta birojam izmantot UNHCR īpašās zināšanas par patvēruma jautājumiem, kā minēts 50. pantā.
2. Valde regulārajās sanāksmēs pulcējas vismaz divreiz gadā. Valde sanāk papildus pēc priekšsēdētāja vai pēc vienas trešdaļas locekļu pieprasījuma.
3. Valde var uzaicināt sanāksmēs kā novērotāju piedalīties jebkuru personu, kuras atzinums var būt svarīgs.
Dāniju uzaicina piedalīties valdes sanāksmēs.
4. Valdes locekļiem saskaņā ar reglamenta noteikumiem var palīdzēt padomdevēji vai eksperti.
5. Atbalsta birojs valdei sniedz sekretariāta pakalpojumus.
28. pants
Balsošanas kārtība
1. Ja vien nav paredzēts citādāk, valde pieņem lēmumus ar tās balsstiesīgo locekļu absolūtu balsu vairākumu. Katram loceklim, kuram ir balsošanas tiesības, ir viena balss. Ja kāds valdes loceklis sanāksmē nepiedalās, viņa balsstiesības ir tiesīgs izmantot šā locekļa vietnieks.
2. Izpilddirektors nebalso.
3. Priekšsēdētājs piedalās balsošanā.
4. Dalībvalstis, kuras pilnībā nepiedalās Savienības acquis patvēruma jomā, nepiedalās balsošanā, ja valde ir aicināta pieņemt lēmumu, kas ir 29. panta 1. punkta e) apakšpunkta darbības jomā, un ja attiecīgais tehniskais dokuments attiecas tikai uz Kopienas patvēruma instrumentu, kurš šīm valstīm nav saistošs.
5. Valdes reglamentā nosaka sīki izklāstītu balsošanas kārtību, jo īpaši nosacījumus, saskaņā ar kuriem kāds no locekļiem var darboties cita locekļa vārdā, un vajadzības gadījumā - visas prasības, kas saistītas ar kvorumu.
29. pants
Valdes funkcijas
1. Valde rūpējas par to, lai Atbalsta birojs pildītu tam uzticētos uzdevumus. Tā ir Atbalsta biroja plānošanas un uzraudzības struktūra. Tā jo īpaši:
a)
pieņem Atbalsta biroja reglamentu ar trīs ceturtdaļu tā balsstiesīgo locekļu balsu vairākumu un pēc tam, kad Komisija ir sniegusi savu atzinumu;
b)
ieceļ izpilddirektoru saskaņā ar 30. pantu, īsteno izpilddirektora disciplināras uzraudzības tiesības un vajadzības gadījumā aptur viņa darbību vai viņu atbrīvo;
c)
pieņem gada pārskata ziņojumu par Atbalsta biroja darbībām un līdz nākamā gada 15. jūnijam to nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai, Revīzijas palātai. Gada pārskata ziņojumu publisko;
d)
saskaņā ar 12. panta 1. punktu pieņem gada ziņojumu par situāciju patvēruma jomā Savienībā. Minēto ziņojumu iesniedz Eiropas Parlamentam. Padome un Komisija var lūgt, lai arī tām iesniedz šo ziņojumu;
e)
pieņem 12. panta 2. punktā minētos tehniskos dokumentus;
f)
katru gadu līdz 30. septembrim, saņēmusi Komisijas atzinumu, pamatojoties uz izpilddirektora iesniegtu projektu, ar balsstiesīgo locekļu trīs ceturtdaļu balsu vairākumu pieņem Atbalsta biroja nākamā gada darba programmu un to nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai. Minēto darba programmu pieņem saskaņā ar ikgadējo Savienības budžeta procedūru un Savienības tiesību aktu izstrādes programmu, kas saistīta ar attiecīgo patvēruma jomu;
g)
veic savas funkcijas saistībā ar Atbalsta biroja budžetu, kā noteikts 5. nodaļā;
h)
pieņem sīki izstrādātus noteikumus Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanai saskaņā ar šīs regulas 42. pantu;
i)
nosaka Atbalsta biroja personāla politiku saskaņā ar šīs regulas 38. pantu;
j)
pēc Komisijas atzinuma pieprasīšanas pieņem daudzgadu plānu personāla politikas jomā;
k)
pieņem visus vajadzīgos lēmumus, lai īstenotu šajā regulā noteiktās Atbalsta biroja pilnvaras;
l)
pieņem lēmumus attiecībā uz šajā regulā paredzēto informācijas sistēmu un jo īpaši attiecībā uz 4. panta c) apakšpunktā minētā informatīvā portāla izveidi un vajadzības gadījumā - tā papildināšanu; un
m)
pieņem lēmumus par Atbalsta biroja darba iekšējo struktūru izveidi un vajadzības gadījumā - par to modificēšanu.
2. Valde var izveidot izpildkomiteju, lai tā palīdzētu valdei un izpilddirektoram attiecībā uz valdes apspriežamo lēmumu, darba programmu un darbību sagatavošanu un, ja vajadzīgs steidzamības dēļ, pieņemtu noteiktus pagaidu lēmumus valdes vārdā.
Šādas izpildkomitejas sastāvā ir no valdes locekļu vidus iecelti astoņi locekļi, no kuriem viens ir no Komisijas ieceltais valdes loceklis. Izpildkomitejas locekļu pilnvaru termiņš ir tāds pats kā valdes locekļiem.
Pēc izpildkomitejas lūguma tās darbā bez balsstiesībām var piedalīties UNHCR pārstāvji vai jebkura cita persona, kuras atzinums var būt svarīgs.
Atbalsta birojs tā reglamentā izklāsta izpildkomitejas darbības procedūras un dara šīs procedūras publiski pieejamas.
30. pants
Izpilddirektora iecelšana
1. Valde ieceļ izpilddirektoru uz pieciem gadiem, izvēloties no piemērotiem kandidātiem, kuri apzināti atklātā Komisijas rīkotā konkursā. Veicot minēto atlases procedūru, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un citur publicēs uzaicinājumu paust ieinteresētību. Valde var prasīt jaunu procedūru, ja tā nav apmierināta ar pirmajā sarakstā uzņemto kandidātu piemērotību. Izpilddirektoru ieceļ, pamatojoties uz viņa personiskajiem nopelniem, pieredzi patvēruma jomā un administratīvajām un vadības iemaņām. Pirms iecelšanas amatā Eiropas Parlamenta kompetentā(-s) komiteja(-s) uzaicina valdes izvēlēto kandidātu nākt klajā ar paziņojumu un atbildēt uz komitejas(-u) locekļu jautājumiem.
Pēc minētā paziņojuma sniegšanas Eiropas Parlaments var pieņemt atzinumu, kurā izklāstīts tā viedoklis saistībā ar izvēlēto kandidātu. Valde informē Eiropas Parlamentu par to, kā šis atzinums ir ņemts vērā. Atzinumu uzskata par personisku un konfidenciālu, līdz kandidāta iecelšanai amatā.
Deviņu pēdējo mēnešu laikā pirms izpilddirektora piecu gadu termiņa beigām Komisija veic izvērtējumu, jo īpaši izvērtējot:
-
izpilddirektora darbību, un
-
Atbalsta biroja uzdevumus un vajadzības nākamajos gados.
2. Tikai tad, kad to attaisno Atbalsta biroja mērķis un vajadzības, valde, ņemot vērā novērtējumu, var vienreiz pagarināt izpilddirektora amata pilnvaru termiņu, bet ne ilgāk par trim gadiem.
3. Valde informē Eiropas Parlamentu par nodomu pagarināt izpilddirektora pilnvaru termiņu. Mēneša laikā pirms izpilddirektora amata termiņa pagarināšanas Eiropas Parlamenta kompetentā(-s) komiteja(-s) uzaicina izpilddirektoru nākt klajā ar paziņojumu un atbildēt uz komitejas(-u) locekļu jautājumiem.
31. pants
Izpilddirektora uzdevumi
1. Atbalsta biroju pārvalda tā izpilddirektors, kas savus pienākumus pilda neatkarīgi. Izpilddirektors par savu darbību atskaitās valdei.
2. Neskarot Komisijas, valdes vai, ja tāda ir izveidota - izpildkomitejas kompetenci, izpilddirektors nedz lūdz, nedz pieņem kādas valdības vai citas struktūras norādījumus.
3. Ja aicināts to darīt, izpilddirektors Eiropas Parlamentam ziņo par savu uzdevumu izpildi. Padome var aicināt izpilddirektoru ziņot par savu uzdevumu izpildi.
4. Izpilddirektors ir Atbalsta biroja juridiskais pārstāvis.
5. Izpilddirektoram var palīdzēt viens vai vairāki struktūrvienību vadītāji. Izpilddirektora prombūtnes vai slimības laikā viņa pienākumu veic kādas struktūrvienības vadītājs.
6. Izpilddirektors ir atbildīgs par administratīvu Atbalsta biroja darba vadīšanu un par to Atbalsta biroja uzdevumu īstenošanu, kas paredzēti saskaņā ar šo regulu. Jo īpaši izpilddirektors atbild par:
a)
Atbalsta biroja ikdienas pārvaldību;
b)
Atbalsta biroja darba programmu priekšlikumu izstrādi pēc Komisijas atzinuma saņemšanas;
c)
valdes pieņemto darba programmu un lēmumu īstenošanu;
d)
šīs regulas 4. panta b) apakšpunktā paredzēto ziņojumu par izcelsmes valstīm sagatavošanu;
e)
Atbalsta biroja finanšu regulas projekta sagatavošanu pieņemšanai valdē saskaņā ar 37. pantu, kā arī minētās regulas īstenošanas noteikumu sagatavošanu;
f)
Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu tāmes projekta sagatavošanu un tā budžeta izpildi;
g)
šīs regulas 38. pantā noteikto pilnvaru izmantošanu attiecībā uz Atbalsta biroja personālu;
h)
visu lēmumu pieņemšanu attiecībā uz šajā regulā paredzēto informācijas sistēmu, tostarp 4. panta c) apakšpunktā minētā informatīvā portāla, pārvaldību;
i)
visu lēmumu pieņemšanu attiecībā uz Atbalsta biroja darba iekšējo struktūru pārvaldību; un
j)
regulas 51. pantā minētā konsultatīvā foruma darba koordināciju un darbību. Šajā sakarā izpilddirektors, apspriežoties ar attiecīgām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, vispirms pieņem konsultatīvā foruma izveides plānu. Pēc tam, kad konsultatīvais forums ir oficiāli izveidots, izpilddirektors, ar to apspriežoties, pieņem darbības plānu, kurā iekļauti noteikumi par apspriežu biežumu un būtību un organizācijas mehānismiem, lai īstenotu 51. pantu. Tāpat vienojas par pārredzamiem kritērijiem pastāvīgai dalībai konsultatīvajā forumā.
32. pants
Darba grupas
1. Atbalsta birojs saskaņā ar šajā regulā noteiktajām pilnvarām var izveidot darba grupas, kuru sastāvā ir eksperti no dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuras darbojas patvēruma jomā, tostarp tiesneši. Atbalsta birojs 4. panta e) apakšpunkta un 12. panta 2. punkta vajadzībām izveido darba grupas Ekspertus var aizstāt to vietnieki, ko ieceļ tajā pašā laikā.
2. Komisija pilntiesīgi piedalās darba grupās. UNHCR pārstāvji var piedalīties visās Atbalsta biroja darba grupu sanāksmēs vai daļā no tām, atkarībā no apspriestajiem jautājumiem.
3. Darba grupas uz savām sanāksmēm var uzaicināt jebkuru personu, kuras viedoklis varētu to interesēt, tostarp pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus, kas darbojas patvēruma jomā.
5. NODAĻA
FINANŠU NOTEIKUMI
33. pants
Budžets
1. Katram finanšu gadam, kas atbilst kalendārajam gadam, tiek sastādīta Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu tāme, un tā tiek iekļauta Atbalsta biroja budžetā.
2. Atbalsta biroja budžeta ieņēmumiem un izdevumiem jābūt līdzsvarā.
3. Neskarot citus līdzekļus, Atbalsta biroja ieņēmumi ietver:
a)
Savienības ieguldījumu, kas ir ietverts Eiropas Savienības vispārējā budžetā;
b)
dalībvalstu brīvprātīgu devumu;
c)
atlīdzinājumu, kas saņemts par publikācijām un par jebkuru Atbalsta biroja sniegto pakalpojumu;
d)
asociēto valstu iemaksas.
4. Atbalsta biroja izdevumi ietver personāla algas, administratīvos un infrastruktūras izdevumus, darbības izmaksas.
34. pants
Budžeta izveide
1. Izpilddirektors katru gadu sagatavo Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu tāmes projektu nākamajam finanšu gadam, ietverot štatu sarakstu, un iesniedz valdei.
2. Valde, pamatojoties uz minēto projektu, sagatavo provizorisku Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu aplēšu projektu nākamajam finanšu gadam.
3. Atbalsta biroja ieņēmumu un izdevumu provizorisko aplēšu projektu katru gadu nosūta Komisijai līdz 10. februārim. Šo aplēšu projekta galīgo redakciju, kurā ietilpst štatu saraksta projekts, valde līdz 31. martam nosūta Komisijai.
4. Komisija tāmi līdz ar Eiropas Savienības vispārējā budžeta projektu nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei (budžeta lēmējinstitūcijai).
5. Ņemot vērā tāmi, Komisija Eiropas Savienības vispārējā budžeta projektā iekļauj aplēses, ko tā uzskata par vajadzīgām attiecībā uz štatu sarakstu, un tās subsīdijas apjomu, kas attiecināma uz vispārējo budžetu, un iesniedz tās budžeta lēmējinstitūcijai saskaņā ar LESD 313. un 314. pantu.
6. Budžeta lēmējinstitūcija apstiprina apropriāciju piešķiršanu Atbalsta biroja subsidēšanai.
7. Budžeta lēmējinstitūcija pieņem Atbalsta biroja štatu sarakstu.
8. Atbalsta biroja budžetu pieņem valde. Tas kļūst par galīgo variantu pēc Eiropas Savienības vispārējā budžeta pieņemšanas galīgā variantā. Vajadzības gadījumā to attiecīgi koriģē.
9. Valde iespējami drīz informē budžeta lēmējinstitūciju par nodomu īstenot jebkuru projektu, kurš varētu būtiski ietekmēt budžeta finansējumu, jo īpaši par projektiem, kuri attiecas uz nekustamo īpašumu, piemēram, par nomu un ēku iegādi. Tā attiecīgi informē Komisiju.
10. Ja viena no budžeta lēmējinstitūcijas iestādēm ir informējusi, ka tā gatavojas sniegt atzinumu, tā nosūta savu atzinumu valdei sešu nedēļu laikā kopš paziņojuma par projektu.
35. pants
Budžeta izpilde
1. Atbalsta biroja budžeta izpildi nodrošina izpilddirektors.
2. Izpilddirektors ik gadu nosūta budžeta lēmējinstitūcijai visu informāciju, kas attiecas uz novērtēšanas procedūru rezultātu.
36. pants
Pārskata sniegšana un budžeta izpildes apstiprināšana
1. Līdz 1. martam pēc katra finanšu gada Atbalsta biroja grāmatvedis Komisijas grāmatvedim dara zināmus provizoriskos pārskatus, kā arī pārskatu par tā finanšu gada budžeta un finanšu pārvaldību. Komisijas grāmatvedis konsolidē iestāžu un decentralizēto struktūru provizoriskos pārskatus saskaņā ar Finanšu regulas 128. pantu.
2. Pēc katra finanšu gada Komisijas grāmatvedis līdz 31. martam nosūta Atbalsta biroja pagaidu pārskatus Revīzijas palātai kopā ar pārskatu par šā finanšu gada budžeta un finanšu pārvaldību. Pārskatu par attiecīgā finanšu gada budžeta un finanšu pārvaldību nosūta arī Eiropas Parlamentam un Padomei.
3. Saņemot Revīzijas palātas atzinumu par Atbalsta biroja provizoriskajiem pārskatiem, saskaņā ar 129. pantu Finanšu regulā izpilddirektors ar savu atbildību sagatavo Atbalsta biroja galīgo pārskatu un iesniedz to valdei atzinuma sniegšanai.
4. Valde sniedz atzinumu par Atbalsta biroja galīgajiem pārskatiem.
5. Pēc katra finanšu gada beigām izpilddirektors līdz 1. jūlijam galīgo pārskatu un valdes atzinumu nosūta Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai.
6. Galīgo pārskatu publicē.
7. Līdz 30. septembrim izpilddirektors Revīzijas palātai nosūta atbildi par tās apsvērumiem. Viņš šo atbildi nosūta arī valdei.
8. Izpilddirektors iesniedz Eiropas Parlamentam pēc tā pieprasījuma visu informāciju, kas vajadzīga netraucētai attiecīgā finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras piemērošanai saskaņā ar Finanšu regulas 146. panta 3. punktu.
9. Pēc Padomes ieteikuma, kas pieņemts ar kvalificētu balsu vairākumu, Eiropas Parlaments līdz N + 2 gada 15. maijam sniedz izpilddirektoram apstiprinājumu par N gada budžeta izpildi.
37. pants
Finanšu noteikumi
Atbalsta birojam piemērojamos finanšu noteikumus pieņem valde pēc apspriešanās ar Komisiju. Tajos neatkāpjas no Komisijas Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 (2002. gada 19. novembris) par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (11), ja vien šādas atkāpes nav īpaši nepieciešamas Atbalsta biroja darbības vajadzībām, un ja iepriekš ir saņemta Komisijas piekrišana.
6. NODAĻA
NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ PERSONĀLU
38. pants
Personāls
1. Uz Atbalsta biroja darbiniekiem, tostarp arī uz izpilddirektoru, attiecas Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumi un Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtība, kas noteikti ar Regulu (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (12) (Civildienesta noteikumi) un noteikumi, kurus Savienības iestādes ir kopīgi pieņēmušas, lai piemērotu šos civildienesta noteikumus un nodarbināšanas kārtību.
2. Valde, vienojoties ar Komisiju, pieņem vajadzīgos īstenošanas noteikumus, kas minēti Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 110. pantā.
3. Attiecībā uz savu personālu Atbalsta birojs izmanto pilnvaras, ko ar civildienesta noteikumiem un ar pārējo darbinieku līgumu nosacījumiem piešķir iestādēm, kas veic darbinieku iecelšanu.
4. Valde pieņem noteikumus, kas ļauj Atbalsta birojā izmantot dalībvalstu norīkotos valsts ekspertus.
39. pants
Privilēģijas un imunitāte
Uz Atbalsta biroju attiecas Protokols par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā.
7. NODAĻA
VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
40. pants
Juridiskais statuss
1. Atbalsta birojs ir Savienības struktūra. Tam ir juridiskas personas statuss.
2. Ikvienā dalībvalstī Atbalsta birojam ir visplašākā tiesībspēja, kāda juridiskām personām iespējama saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem. Jo īpaši tas var pirkt un pārdot kustamu un nekustamu īpašumu un var ierosināt lietas izskatīšanu tiesā.
3. Atbalsta biroju pārstāv tā izpilddirektors.
41. pants
Valodu lietojums
1. Atbalsta birojam piemēro noteikumus, kas paredzēti Regulā Nr. 1 (1958. gada 15. aprīlis), ar ko nosaka Eiropas Ekonomikas kopienā lietojamās valodas (13).
2. Neskarot lēmumus, ko pieņem saskaņā ar LESD 342. pantu, 29. panta 1. punkta c) un f) apakšpunktā minēto gada pārskata ziņojumu par Atbalsta biroja darbībām un Atbalsta biroja gada darba programmu sagatavo visās Eiropas Savienības iestāžu oficiālajās valodās.
3. Atbalsta biroja darbam vajadzīgos tulkošanas pakalpojumus sniedz Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centrs.
42. pants
Piekļuve dokumentiem
1. Uz Atbalsta biroja rīcībā esošajiem dokumentiem attiecas Regula (EK) Nr. 1049/2001.
2. Sešu mēnešu laikā pēc pirmās sapulces valde pieņem sīki izstrādātus noteikumus attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanu.
3. Atbalsta biroja pieņemtie lēmumi, ievērojot Regulas (EK) Nr. 1049/2001 8. pantu, var būt ombudam iesniegtas sūdzības vai Eiropas Savienības Tiesā iesniegtas prasības priekšmets saskaņā ar nosacījumiem, kas attiecīgi noteikti LESD 228. un 263. pantā.
4. Uz Atbalsta biroja veikto personas datu apstrādi attiecas Regula (EK) Nr. 45/2001.
43. pants
Klasificētas informācijas un konfidenciālas neklasificētas informācijas aizsardzības drošības noteikumi
1. Atbalsta birojs piemēro drošības principus, kas ietverti Komisijas Lēmumā 2001/844/EK, EOTK, Euratom (2001. gada 29. novembris), ar ko groza tās iekšējo reglamentu (14), inter alia, noteikumus par klasificētas informācijas izplatīšanu, apstrādi un uzglabāšanu.
2. Atbalsta birojs piemēro drošības principus arī attiecībā uz konfidenciālu neklasificētu informāciju, kā tas pieņemts un īstenots Komisijā.
44. pants
Krāpšanas apkarošana
1. Lai apkarotu krāpšanu, korupciju un citas nelikumīgas darbības, bez ierobežojumiem piemēro Regulu (EK) Nr. 1073/1999.
2. Atbalsta birojs pievienojas 1999. gada 25. maija Iestāžu nolīgumam un nekavējoties izstrādā attiecīgus noteikumus, kas piemērojami visiem Atbalsta biroja darbiniekiem.
3. Lēmumos par finansēšanu un no tiem izrietošos īstenošanas nolīgumos un instrumentos skaidri nosaka to, ka vajadzības gadījumā Revīzijas palāta un Eiropas birojs krāpšanas apkarošanai var uz vietas pārbaudīt Atbalsta biroja finansējuma saņēmējus un par tā piešķiršanu atbildīgos aģentus.
45. pants
Atbildības režīms
1. Atbalsta biroja atbildību par līgumsaistību izpildi reglamentē tiesību akti, ko piemēro attiecīgiem līgumiem.
2. Eiropas Savienības Tiesas kompetencē ir pieņemt spriedumu, ievērojot jebkuru šķīrējtiesas klauzulu, kas ietverta Atbalsta biroja noslēgtā līgumā.
3. Ja pastāv tādas saistības, kas nav līgumsaistības, Atbalsta birojs saskaņā ar vispārējiem principiem, kas ir kopīgi visu dalībvalstu tiesību sistēmām, novērš jebkādu kaitējumu, ko, pildot savus pienākumus, radījušas Atbalsta biroja struktūrvienības vai tā darbinieki.
4. Eiropas Savienības Tiesas kompetencē ir strīdi, kas saistīti ar jebkuru zaudējumu atlīdzināšanu, kā minēts 3. punktā.
5. Darbinieku personisko atbildību pret Atbalsta biroju reglamentē viņiem piemērojami Civildienesta noteikumi.
46. pants
Novērtējums un pārskats
1. Ne vēlāk kā 2014. gada 19. jūnijs Atbalsta birojs pasūta neatkarīgu ārējo novērtējumu par sasniegto, pamatojoties uz darba uzdevumu, ko, vienojoties ar Komisiju, izdevusi valde. Minētajā novērtējumā izvērtē Atbalsta biroja ietekmi uz praktisko sadarbību patvēruma jomā un uz KEPS. Novērtējumā pienācīgi ņem vērā saskaņā ar pilnvarām gūtos panākumus, tostarp izvērtē, vai ir vajadzīgi papildu pasākumi, lai nodrošinātu efektīvu solidaritāti un atbildības sadali ar īpaši noslogotām dalībvalstīm. Tajā jo īpaši apskata iespējamo vajadzību mainīt Atbalsta biroja pilnvaras, tostarp šādas maiņas finansiālās sekas, un tajā izskata arī vadības struktūras piemērotību, lai veiktu Atbalsta biroja uzdevumus. Novērtējumā ņem vērā ieinteresēto personu viedokli gan Savienības, gan valstu līmenī.
2. Valde, vienojoties ar Komisiju, lemj par turpmāko izvērtējumu grafiku, ņemot vērā 1. punktā minētā izvērtējuma rezultātus.
47. pants
Administratīvā kontrole
Uz Atbalsta biroja darbībām saskaņā ar LESD 228. pantu attiecas ombuda uzraudzība.
48. pants
Sadarbība ar Dāniju
Atbalsta birojs sekmē operatīvu sadarbību ar Dāniju, tostarp informācijas un paraugprakses apmaiņu jautājumos, kas ir tā darbības jomā.
49. pants
Sadarbība ar trešām valstīm un asociētajām valstīm
1. Atbalsta birojs ir pieejams Islandes, Lihtenšteinas, Norvēģijas un Šveices dalībai novērotāja statusā. Tiek izstrādāti mehānismi, kuros jo īpaši precizē būtību, apjomu un veidu šo valstu līdzdalībai Atbalsta biroja darbā. Šī kārtība ietver noteikumus par līdzdalību Atbalsta biroja pieņemtajās iniciatīvās, noteikumus par finansiālo ieguldījumu un personālu. Attiecībā uz personāla jautājumiem minētie mehānismi visos gadījumos ir saskaņā ar Civildienesta noteikumiem.
2. Attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar Atbalsta biroja darbībām, ciktāl tas nepieciešams tā uzdevumu pildīšanai, un vienojoties ar Komisiju, Atbalsta birojs savas kompetences robežās atvieglo dalībvalstu un trešo valstu, kas nav 1. punktā minētās valstis, operatīvo sadarbību saistībā ar Savienības ārējo attiecību politiku un var arī sadarboties ar trešo valstu kompetentajām iestādēm par tehniskiem aspektiem jomās, ko reglamentē ar šo regulu, saskaņā ar sadarbības mehānismiem, kas noslēgti ar šīm iestādēm, un atbilstīgi LESD attiecīgajiem noteikumiem.
50. pants
Sadarbība ar UNHCR
Atbalsta birojs sadarbojas ar UNHCR tajās jomās, ko reglamentē šī regula, saskaņā ar sadarbības noteikumiem, par kuriem ar to notikusi vienošanās. No Atbalsta biroja puses, lēmumu par sadarbības mehānismiem pieņem valde, tostarp ņemot vērā to ietekmi uz budžetu.
Turklāt valde var nolemt, ka Atbalsta birojs var darīt pieejamus finanšu resursus, lai segtu UNHCR izdevumus, kas radušies veicot darbības, kuras nav paredzētas minētajos sadarbības mehānismos. Šīs darbības ir daļa no īpašajām sadarbības attiecībām, kas izveidotas starp Atbalsta biroju un UNHCR, kā tas noteikts šajā pantā, kā arī 2. panta 5. punktā, 5. pantā, 9. panta 1. punktā, 25. panta 4. punktā un 32. panta 2. punktā. Saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 75. pantu uz Atbalsta biroju attiecina attiecīgos Finanšu regulas un tās īstenošanas noteikumus.
51. pants
Konsultatīvais forums
1. Atbalsta birojs uztur ciešu dialogu ar attiecīgām pilsoniskās sabiedrības iestādēm un attiecīgām kompetentām struktūrām, kas darbojas patvēruma politikas jomā vietējā, reģionālā, valsts, Eiropas vai starptautiskā līmenī, un tālab izveido Konsultatīvo forumu.
2. Konsultatīvais forums veido mehānismu informācijas apmaiņai un zināšanu apkopošanai. Tas nodrošina ciešu dialogu starp Atbalsta biroju un attiecīgajām ieinteresētajām personām.
3. Konsultatīvajā forumā var piedalīties visas attiecīgās ieinteresētās personas atbilstīgi 1. punktam. Atbalsta birojs var vērsties pie Konsultatīvā foruma dalībniekiem atbilstīgi konkrētām vajadzībām, kas saistītas ar jomām, kuras noteiktas par Atbalsta biroja darba prioritātēm.
UNHCR ir Konsultatīvā foruma loceklis ex officio.
4. Atbalsta birojs vēršas pie Konsultatīvā foruma dalībniekiem, jo īpaši lai:
a)
iesniegtu ierosinājumus valdei par gada darba programmu, kas jāpieņem saskaņā ar 29. panta 1. punkta f) apakšpunktu;
b)
sniegtu komentārus valdei un ierosinātu turpmākus pasākumus attiecībā uz 29. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto gada pārskata ziņojumu, kā arī attiecībā uz 12. panta 1. punktā minēto ziņojumu par situāciju patvēruma jomā Savienībā, un
c)
izpilddirektoru un valdi informētu par tādiem konferenču, semināru un sanāksmju secinājumiem un ierosinājumiem, kas saistīti ar Atbalsta biroja darbu.
5. Konsultatīvais forums sanāk vismaz reizi gadā.
52. pants
Sadarbība ar FRONTEX, FRA, citām Savienības struktūrām un ar starptautiskajām organizācijām
Atbalsta birojs sadarbojas ar Savienības struktūrām, kuru darbība ir saistīta ar Atbalsta biroja darbības jomu, un jo īpaši ar Frontex un FRA, un ar starptautiskajām organizācijām, kas ir kompetentas jomās, kuras reglamentē šī regula, saskaņā ar sadarbības noteikumiem, par kuriem notikusi vienošanās ar šīm struktūrām atbilstīgi LESD un noteikumiem par šo struktūru kompetenci.
Sadarbība ļaut izveidot sinerģiju starp attiecīgajām struktūrām un izvairīties no centienu un darbu dublēšanās, kas veikti saskaņā ar dažādu struktūru pilnvarām.
53. pants
Mītnes nolīgums un darbības nosacījumi
Nepieciešamie noteikumi attiecībā uz Atbalsta biroja izmitināšanu uzņēmējā dalībvalstī un aprīkojumu, ko šī dalībvalsts ir nodevusi Atbalsta biroja rīcībā, kā arī īpašie noteikumi, ko Atbalsta biroja uzņēmējā dalībvalstī piemēro izpilddirektoram, valdes locekļiem, Atbalsta biroja personālam un viņu ģimenes locekļiem, ir noteikti mītnes nolīgumā starp Atbalsta biroju un uzņēmēju dalībvalsti, kas noslēgts pēc tam, kad saņemts valdes apstiprinājums. Uzņēmēja dalībvalsts nodrošina labākos iespējamos apstākļus Atbalsta biroja labai darbībai, tostarp uz Eiropu vērstu daudzvalodu izglītību un piemērotus transporta savienojumus.
54. pants
Atbalsta biroja darbības sākšana
Atbalsta birojs darbību pilnībā sāk līdz 2011. gada 19. jūnijs.
Komisija uzņemas atbildību par Atbalsta biroja izveidošanu un sākotnējo darbību, līdz tas ir pietiekami darbotiesspējīgs, lai pats izpildītu savu budžetu.
Šajā nolūkā:
-
līdz brīdim, kad izpilddirektors uzsāk savu funkciju pildīšanu pēc tam, kad to iecēlusi valde atbilstīgi 30. pantā paredzētajiem noteikumiem, Komisijas ierēdnis kā pagaidu direktors var pildīt izpilddirektoram noteiktos uzdevumus,
-
Komisijas ierēdņi pagaidu direktora vai izpilddirektora atbildībā var pildīt Atbalsta birojam noteiktos uzdevumus.
Pagaidu direktors var atļaut veikt visus maksājumus, ko sedz ar apropriācijām, kuras iekļautas Atbalsta biroja budžetā, ja to ir apstiprinājusi valde, un pēc Atbalsta biroja štatu saraksta pieņemšanas var slēgt līgumus, tostarp darba līgumus.
55. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2010. gada 19. maijs