PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 4. dubna 2011,
kterým se provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o překládku dovážených zásilek produktů určených k dovozu do Unie nebo třetích zemí na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly
(oznámeno pod číslem K(2011) 2067)
(Text s významem pro EHP)
(2011/215/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (1), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 97/78/ES stanoví, že veterinární kontroly produktů živočišného původu a některých rostlinných produktů ze třetích zemí dovezených do Unie mají provádět členské státy v souladu s uvedenou směrnicí. Rovněž stanoví, že členské státy musí zajistit, aby zásilky takových produktů byly dováženy do Unie přes stanoviště hraniční kontroly.
(2)
Článek 9 směrnice 97/78/ES stanoví postupy, které mají být provedeny na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly v případě zásilek určených k dovozu do Unie přes jiné stanoviště hraniční kontroly, které jsou však překládány na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly v celním pásmu stejného přístavu nebo letiště v Unii.
(3)
Článek 11 směrnice 97/78/ES se vztahuje na zásilky pocházející z třetí země, které jsou překládány na stanovišti hraniční kontroly jejich vstupu v celním pásmu stejného přístavu nebo letiště v Unii, avšak které jsou určeny pro jinou třetí zemi, ať už je dovoz uskutečněn přes území Unie přes jiné stanoviště hraniční kontroly nebo přímo do třetí země bez tranzitu přes jiné stanoviště hraniční kontroly.
(4)
Kromě toho články 9 a 11 směrnice 97/78/ES stanoví řadu výjimek z obecných předpisů o veterinárních kontrolách prováděných na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly. Tyto výjimky mají různou oblast působnosti a vztahují se na konečné určení zásilek a na dobu skladování zásilek během procesu překládky na stanovišti hraniční kontroly jejich vstupu.
(5)
Uvedená doba je určena se zřetelem na minimální a maximální lhůtu pro takové skladování, které jsou stanoveny v souladu s postupem uvedeným ve směrnici 97/78/ES.
(6)
Rozhodnutí Komise 2000/25/ES ze dne 16. prosince 1999, kterým se stanoví podrobná prováděcí pravidla k článku 9 směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o překládku produktů na stanovišti hraniční kontroly, jsou-li zásilky určeny k dovozu do Evropského společenství, a kterým se mění rozhodnutí Komise 93/14/EHS (2), v současnosti stanoví minimální a maximální lhůtu použitelné v případech, kdy jsou zásilky určené k dovozu do Unie přes jiné stanoviště hraniční kontroly, které se nachází na stejném území nebo na území jiného členského státu.
(7)
Rozhodnutí 2000/25/ES není zcela jasné, pokud jde o oblast působnosti pravidel vztahujících se na zásilky, které jsou překládány z letadla nebo lodi v celním pásmu toho stejného přístavu nebo letiště za účelem jejich přepravy do třetí země, ať už bez další zastávky na území Unie, nebo přes území Unie. Je tudíž nezbytné, aby v tomto rozhodnutí byla určena pravidla upřesňující ustanovení, která již byla stanovena v rozhodnutí 2000/25/ES, včetně pravidel o relevantních minimálních lhůtách.
(8)
V zájmu ochrany zdraví lidí a zvířat by měl na prvním dosaženém stanovišti hraniční kontroly úřední veterinární lékař obdržet dostatečné informace v případě zásilek, na něž se vztahují články 9 a 11 směrnice 97/78/ES. Proto je vhodné stanovit pravidla týkající se informací, které mají být poskytnuty osobou odpovědnou za nakládku v době, kdy dorazí zásilka na stanoviště hraniční kontroly.
(9)
Minimální lhůta, po jejímž uplynutí musí být provedeny veterinární kontroly u zásilek překládaných z lodi ve stejném přístavu a určených k dovozu nebo k přepravě do třetích zemí, jak je stanoveno v článcích 9 a 11 směrnice 97/78/ES, činí sedm dní.
(10)
U zásilek, které jsou překládány z lodi ve stejném přístavu na stanovišti hraniční kontroly jejich vstupu a které jsou určeny přímo pro třetí zemi bez další zastávky na území Unie, jsou rizika pro zdraví lidí a zvířat omezena, protože zásilky přijdou do styku s územím Unie jen omezeně. V takových případech může být vhodné minimální lhůtu uvedenou v článcích 9 a 11 směrnice 97/78/ES prodloužit.
(11)
Toto prodloužení by mělo být podmíněno poskytnutím vhodných záruk členským státem, na jehož území se nachází stanoviště hraniční kontroly vstupu zásilek. Dotčený členský stát by měl zejména zajistit, aby se tyto zásilky nedostaly do jiného přístavu na území Unie a aby byly odeslány přímo do třetí země. Kromě toho by měl tento členský stát poskytnout Komisi a ostatním členským státům dostatečné informace o těchto zárukách, včetně informací o kontrolním systému zajišťujícím dodržování časových lhůt a následných pokynů pro přepravu do specifického místa určení podle oznámení o zásilce.
(12)
Dále je důležité upřesnit, že se zásilky musí po uplynutí maximálních lhůt stanovených v tomto rozhodnutí podrobit všem veterinárním kontrolám stanoveným směrnicí 97/78/ES.
(13)
V zájmu jasnosti a jednotnosti právních předpisů Unie je vhodné zrušit rozhodnutí 2000/25/ES a nahradit je tímto rozhodnutím.
(14)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Při předložení zásilek na stanovišti hraniční kontroly za účelem následné překládky musí osoba odpovědná za náklad oznámit úřednímu veterinárnímu lékaři na stanovišti hraniční kontroly následující údaje:
a)
odhadovanou délku vykládky zásilky;
b)
stanoviště hraniční kontroly v místě určení v Unii v případě dovozu nebo tranzitu přes Unii nebo třetí zemi určení v případě přepravy přímo do třetí země;
c)
přesné umístění zásilky, jestliže není nakládána přímo do letadla nebo lodi směřující do následného místa určení;
d)
odhadovanou délku nakládky zásilky do letadla nebo lodi směřující do následného místa určení.
Toto oznámení je třeba učinit v okamžiku doručení zásilky na stanoviště hraniční kontroly způsobem stanoveným příslušným orgánem.
Článek 2
1) Minimální lhůta podle článku 9 odst. 1 písm. b) bodu i) směrnice 97/78/ES bude:
a)
12 hodin pro letiště;
b)
7 dní pro přístav.
2) Maximální lhůta podle článku 9 odst. 1 písm. b) bodu i) směrnice 97/78/ES bude:
a)
48 hodin pro letiště;
b)
20 dní pro přístav.
Článek 3
1) Pro účely článku 11 směrnice 97/78/ES bude minimální lhůta stanovená v článku 9 odst. 1 písm. a) této směrnice:
a)
12 hodin pro letiště;
b)
7 dní pro přístav.
2) Pro účely čl. 11 odst. 1 směrnice 97/78/ES a čl. 11 odst. 2 písm. b) druhé odrážky této směrnice mohou členské státy prodloužit minimální lhůtu stanovenou v odst. 1 písm. b) uvedeného článku na 14 dní, jestliže:
a)
zásilky pocházejí ze třetí země a jsou určeny pro jinou třetí zemi bez přerušení cesty na územích uvedených v příloze I směrnice 97/78/ES;
b)
se zásilky překládají z lodi na jinou loď na stanovišti hraniční kontroly v celním pásmu stejného přístavu v Unii;
c)
dotčený členský stát předloží Komisi a ostatním členským státům v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat podrobné odůvodnění, které stanoví, že učinil veškerá nezbytná opatření, aby se tyto zásilky namísto překládky přímo do třetí země nedostaly do jiného přístavu v Unii.
Součástí těchto opatření bude kontrolní systém zajišťující dodržování časových lhůt a následného místa určení podle oznámení stanoveného v článku 1.
Článek 4
Vyprší-li maximální lhůta stanovená v čl. 2 odst. 2, podrobí se zásilka kontrole totožnosti a fyzické kontrole podle článku 4 směrnice 97/78/ES na prvním dosaženém stanovišti.
Článek 5
Rozhodnutí 2000/25/ES se zrušuje.
Článek 6
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. května 2011.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 4. dubna 2011.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2011. gada 4. aprīlis),
ar ko īsteno Padomes Direktīvu 97/78/EK attiecībā uz tādu produktu sūtījumu pārkraušanu ievešanas robežkontroles punktā, kas paredzēti importam Savienībā vai uz trešām valstīm
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 2067)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2011/215/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1997. gada 18. decembra Direktīvu 97/78/EK, ar ko nosaka principus, kuri reglamentē veterināro pārbaužu organizēšanu attiecībā uz produktiem, ko ieved Kopienā no trešām valstīm (1), un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu un 11. panta 4. punktu,
tā kā:
(1)
Direktīva 97/78/EK dzīvnieku izcelsmes produktiem un konkrētiem augu produktiem, kurus Savienībā ieved no trešām valstīm, paredz veterinārās pārbaudes, kuras jāveic dalībvalstīm saskaņā ar minēto direktīvu. Tajā ir arī noteikts, ka dalībvalstīm jānodrošina, ka šos sūtījumus Savienībā ieved caur robežkontroles punktu.
(2)
Direktīvas 97/78/EK 9. pantā noteiktas procedūras, kas ievešanas robežkontroles punktā veicamas sūtījumiem, kuri paredzēti importam Savienībā caur citu robežkontroles punktu, bet kurus pārkrauj ievešanas robežkontroles punktā Savienības vienas un tās pašas ostas vai lidostas muitas zonā.
(3)
Direktīvas 97/78/EK 11. pants attiecas uz sūtījumiem, kuri nāk no trešās valsts un kurus pārkrauj ieejas robežkontroles punktā Savienības vienas un tās pašas ostas vai lidostas muitas zonā, bet kurus ir paredzēts nosūtīt citai trešai valstij vai nu caur Savienības teritoriju un caur citu robežkontroles punktu, vai tieši uz trešo valsti, neievedot citā robežkontroles punktā.
(4)
Turklāt Direktīvas 97/78/EK 9. un 11. pantā ir noteiktas daudzas atkāpes no vispārējiem noteikumiem par veterinārajām pārbaudēm, kuras veic ievešanas robežkontroles punktā. Šīm atkāpēm ir atšķirīgas darbības jomas, un tās ir saistītas ar sūtījuma galamērķi un sūtījumu uzglabāšanas ilgumu pārkraušanas laikā ieejas robežkontroles punktā.
(5)
Šo ilgumu nosaka, atsaucoties uz minimālo un maksimālo šāda veida uzglabāšanas laiku, ko nosaka saskaņā ar Direktīvā 97/78/EK minētajām procedūrām.
(6)
Pašlaik Komisijas 1999. gada 16. decembra Lēmumā 2000/25/EK, ar ko nosaka sīki izstrādātus Padomes Direktīvas 97/78/EK par produktu pārkraušanu robežkontroles postenī, ja sūtījumus paredzēts turpmāk importēt Eiropas Kopienā, 9. panta piemērošanas noteikumus un groza Komisijas Lēmumu 93/14/EEK (2), ir noteikts minimālais un maksimālais laika posms, kas piemērojams gadījumos, ja sūtījumus ir paredzēts importēt Savienībā caur citu robežkontroles punktu, kas atrodas tajā pašā teritorijā vai citas dalībvalsts teritorijā.
(7)
Lēmumā 2000/25/EK nav pilnīgas skaidrības par noteikumu darbības jomu attiecībā uz sūtījumiem, kurus pārkrauj no viena lidaparāta uz citu vai no viena kuģa uz citu vienas un tās pašas ostas vai lidostas muitas zonā tranzītam uz trešo valsti vai nu bez turpmākas apstāšanās Savienības teritorijā, vai arī caur Savienības teritoriju. Tādēļ šajā lēmumā jāparedz noteikumi, lai precizētu jau ar Lēmumu 2000/25/EK pieņemtos noteikumus, tostarp noteikumus par attiecīgo minimālo laika posmu.
(8)
Lai aizsargātu iedzīvotāju un dzīvnieku veselību, pilnvarotajam veterinārārstam ievešanas robežkontroles punktā būtu jāsaņem attiecīgā informācija par sūtījumiem, uz kuriem attiecas Direktīvas 97/78/EK 9. un 11. pants. Tādēļ ir lietderīgi paredzēt noteikumus par informāciju, ko sniedz par kravu atbildīgā persona, sūtījumu ievedot robežkontroles punktā.
(9)
Noteiktais minimālais laika posms, pēc kura sūtījumiem, kurus pārkrauj no viena kuģa uz otru vienā un tajā pašā ostā un kuri ir paredzēti importam vai tranzītam uz trešām valstīm, kā noteikts Direktīvas 97/78/EK 9. un 11. pantā, ir septiņas dienas.
(10)
Sūtījumu, kurus pārkrauj no viena kuģa uz citu vienas un tās pašas ostas ieejas robežkontroles punktā un kurus paredzēts nosūtīt tieši uz trešo valsti bez turpmākas apstāšanās Savienības teritorijā apdraudējums sabiedrības un dzīvnieku veselībai Savienībā ir pazemināts, jo sūtījuma saskare ar Savienības teritoriju ir ierobežota. Šādos gadījumos var būt lietderīgi pagarināt Direktīvas 97/78/EK 9. un 11. pantā minēto minimālo laika posmu.
(11)
Attiecībā uz minēto pagarinājumu ieejas robežkontroles punkta dalībvalstij būtu jāsniedz atbilstīgas garantijas. Jo īpaši dalībvalstij būtu jānodrošina, ka šādi sūtījumi netiek nosūtīti uz citu Savienības ostu un ka tos nosūta tieši uz trešo valsti. Turklāt dalībvalstij būtu jāsniedz Komisijai un citām dalībvalstīm atbilstīga informācija par šīm garantijām, tostarp informācija par kontroles sistēmu, kas nodrošina, ka tiek ievēroti paziņojumā par sūtījumu norādītie termiņi un izmantots līdz turpmākajam konkrētajam galamērķim paredzētais transports.
(12)
Turklāt ir svarīgi arī noteikt, ka pēc šajā lēmumā noteiktā maksimālā laika posma beigām sūtījumiem jāveic visas Direktīvā 97/78/EK noteiktās veterinārās pārbaudes.
(13)
Savienības tiesību aktu skaidrības un saskaņotības labad ir lietderīgi atcelt Lēmumu 2000/25/EK un aizstāt to ar šo lēmumu.
(14)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Kad sūtījumus robežkontroles punktā uzrāda turpmākai pārkraušanai, par kravu atbildīgā persona robežkontroles punkta pilnvarotajam veterinārārstam sniedz šādu informāciju:
a)
paredzētais sūtījuma izkraušanas laiks;
b)
galamērķa robežkontroles punkts Savienībā importa vai tranzīta caur Savienību gadījumā vai galamērķa trešā valsts, ja veic tranzītu tieši uz trešo valsti;
c)
sūtījuma tieša atrašanās vieta, ja to neiekrauj tieši lidaparātā vai kuģī, kas dodas uz turpmāko galamērķi;
d)
paredzētais sūtījuma iekraušanas laiks lidaparātā vai kuģī, kas dodas uz turpmāko galamērķi.
Šo informāciju, sūtījumam nonākot robežkontroles punktā, paziņo veidā, ko noteikusi kompetentā iestāde.
2. pants
1. Direktīvas 97/78/EK 9. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punktā noteiktais minimālais laika posms ir:
a)
12 stundas lidostā;
b)
septiņas dienas ostā.
2. Direktīvas 97/78/EK 9. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punktā noteiktais maksimālais laika posms ir:
a)
48 stundas lidostā;
b)
20 dienas ostā.
3. pants
1. Piemērojot Direktīvas 97/78/EK 11. pantu, 9. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteiktais minimālais laika posms ir:
a)
12 stundas lidostā;
b)
septiņas dienas ostā.
2. Piemērojot Direktīvas 97/78/EK 11. panta 1. punktu un minētās direktīvas 11. panta 2. punkta b) apakšpunkta otro ievilkumu, dalībvalstis var pagarināt šā panta 1. punkta b) apakšpunktā noteikto laika posmu līdz 14 dienām, ja:
a)
sūtījums nāk no trešās valsts un ir paredzēts pārsūtīšanai uz citu trešo valsti bez turpmākas apstāšanās Direktīvas 97/78/EK I pielikumā uzskaitītajās teritorijās;
b)
sūtījumu pārkrauj no viena kuģa uz citu Savienības robežkontroles punktā vienas un tās pašas ostas muitas zonā;
c)
attiecīgā dalībvalsts Komisijai un citām dalībvalstīm Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgā komitejā sniedz detalizētu pamatojumu, kurā precizēts, ka tā ir veikusi visus nepieciešamos pasākumus, lai novērstu šādu sūtījumu nosūtīšanu uz citu Savienības ostu tā vietā, lai to nosūtītu tieši uz trešo valsti.
Kontroles sistēma pieder pie šiem pasākumiem, lai nodrošinātu, ka tiek ievērots 1. pantā noteiktajā paziņojumā paredzētais laika posms un turpmākais galamērķis.
4. pants
Ja 2. panta 2. punktā noteiktais maksimālais laika posms ir beidzies, sūtījumam ievešanas robežkontroles punktā veic identitātes un fiziskas pārbaudes, kā noteikts Direktīvas 97/78/EK 4. pantā.
5. pants
Atceļ Lēmumu 2000/25/EK.
6. pants
Šo lēmumu piemēro no 2011. gada 1. maija.
7. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2011. gada 4. aprīlī