NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 430/2010
ze dne 20. května 2010,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 (2) zavedlo do nařízení (EHS) č. 2913/92 povinnost elektronického podání vstupního nebo výstupního souhrnného celního prohlášení. Nařízení Komise (ES) č. 273/2009 (3), kterým se stanoví odchylka od některých ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (4), stanoví přechodnou fázi, jež skončí dnem 31. prosince 2010 a během níž hospodářské subjekty mohou, avšak nemusí podávat vstupní a výstupní souhrnné celní prohlášení elektronicky.
(2)
Je vhodné poupravit pravidla týkající se vstupních a výstupních souhrnných celních prohlášení s cílem snížit administrativní zátěž v případech, kdy tato prohlášení nejsou pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutná. Dále by pro účely lepší analýzy rizik nemělo být z povinnosti podávat tato prohlášení vyjmuto vybavení domácnosti definované v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 ze dne 16. listopadu 2009 o systému Společenství pro osvobození od cla (5), je-li toto vybavení dopravováno na základě přepravní smlouvy.
(3)
V některých případech není pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutné uvádět v celních prohlášeních údaje o bezpečnosti a zabezpečení ani požadovat konkrétní lhůtu pro podání těchto prohlášení, takže by v tomto ohledu měly být zavedeny další případy zproštění povinnosti. Toto zproštění povinnosti by však nemělo ovlivnit obecná pravidla platná pro celní prohlášení podávaná jakoukoliv formou.
(4)
V některých případech, kdy se na vývozní celní prohlášení nevztahují lhůty spojené s bezpečností a zabezpečením, např. u lodních a leteckých zásob, by celní orgány měly mít možnost oprávnit spolehlivé hospodářské subjekty k tomu, aby vyvážené zboží zapisovaly do svých záznamů a aby své vývozní operace pravidelně vykazovaly poté, co zboží opustí celní území Společenství.
(5)
Nařízením Komise (ES) č. 1192/2008 (6), kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, byla zavedena společná kritéria udělování povolení ke zjednodušeným celním prohlášením a místnímu celnímu řízení a společná žádost o udělení těchto povolení. Mělo by být upřesněno, že tato pravidla se vztahují na všechny celní režimy. Stejné nařízení zavedlo v článku 253a s účinkem od 1. ledna 2011 požadavek, aby používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení bylo podmíněno podáváním elektronických celních prohlášení a oznámení. Některé členské státy Komisi sdělily, že tyto systémy možná nebudou k uvedenému dni ve všech případech dostupné. Za předpokladu, že bude provedena účinná analýza rizik, by tyto členské státy měly mít možnost přijímat za podmínek, jež samy stanoví, celní prohlášení a oznámení v jiné než elektronické podobě, a to do doby, než se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (modernizovaný celní kodex) (7).
(6)
Pro případy, kdy je dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I zpětně vyváženo z celního území Společenství a není k němu požadováno výstupní souhrnné celní prohlášení, je třeba stanovit alternativní způsob zaznamenávání nebo oznamování zpětného vývozu a odpovědnou osobu.
(7)
Mělo by být upřesněno, že vývozní formality se nepoužijí pouze u zboží Společenství, jež má být dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství, nýbrž i u leteckých a lodních zásob osvobozených od daně, aby osoby, které tyto zásoby doručují, mohly pro účely osvobození od daně získat doklad o výstupu z celního území Společenství. Stejná pravidla by se měla použít i v případě, kdy má být zboží, které není zbožím Společenství, zpětně vyvezeno na základě celního prohlášení na zpětný vývoz.
(8)
Články 278, 279 a 280 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (8) a článek 3 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (9) vyžadují použití dovozních a vývozních formalit v případě, kdy je zboží Společenství dopravováno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se uvedené směrnice nevztahují. Vzhledem k tomu, že by se tato ustanovení měla vztahovat pouze na zboží dopravované na celní území a z celního území Společenství, je vhodné na tato ustanovení odkázat a uvedené typy přepravy vyjmout z povinnosti poskytnout údaje o bezpečnosti a zabezpečení a dodržet zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení. Zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení a poskytnutí údajů o bezpečnosti a zabezpečení nejsou nutné v případech, kdy je zboží dopravováno na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu, a to vzhledem k jejich zeměpisné poloze.
(9)
Měl by být upřesněn celní úřad, jemuž má být podáno výstupní souhrnné celní prohlášení, a osoba odpovědná za podání tohoto prohlášení. Toto upřesnění by mělo zahrnout situace, ve kterých se místo výstupního souhrnného celního prohlášení podává tranzitní celní prohlášení obsahující údaje výstupního souhrnného celního prohlášení.
(10)
S cílem usnadnit celní dohled na celním úřadu výstupu je nutné upřesnit povinnosti osob, které předávají zboží jiné osobě před tím, než je zboží dopraveno z celního území Společenství, a povinnosti osob, které musí celnímu úřadu výstupu poskytnout informace o výstupu zboží. Stejné povinnosti by měly být uplatňovány v případech, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz a předložené celnímu úřadu výstupu již není určeno k přepravě z celního území Společenství a je z celního úřadu výstupu odstraněno.
(11)
Na základě směrnice 2008/118/ES je používání elektronického systému pro přepravu zboží podléhajícího spotřební dani (EMCS) povinné v případě přepravy zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně s platností od 1. ledna 2011. Podle uvedené směrnice se přeprava zboží Společenství v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně, jehož místo určení se nachází mimo celní území Společenství, musí uskutečnit v režimu vývozu, pro který je nutno použít elektronický systém. S účinkem od 1. ledna 2011 by proto měla být zrušena zvláštní pravidla týkající se používání průvodního správního dokladu, který stanoví nařízení Komise (EHS) č. 2719/92 ze dne 11. září 1992 o průvodním úředním dokladu při přepravě výrobků podléhajících spotřební dani v rámci režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně (10). Režimy vývozu zahájené na základě průvodního správního dokladu před tímto datem by měly být v souladu s článkem 793c nařízení (EHS) č. 2454/93 ukončeny s platností k 31. prosinci 2010.
(12)
Tyto změny by si neměly vyžádat žádné úpravy těch elektronických systémů, které jsou nebo musí být zavedeny v okamžiku, kdy toto nařízení vstupuje v platnost.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje nový bod 18, který zní:
„18.
výstupním souhrnným celním prohlášením: souhrnné celní prohlášení podle článku 182c kodexu, které má být podáno pro zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, nestanoví-li toto nařízení jinak.“
2)
Článek 181c se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, u kterého je přípustné celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s články 230, 232 a 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 (11), palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 225 a 227 a čl. 229 odst. 1, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno m) se nahrazuje tímto:
„m)
následujícího zboží vstupujícího na celní území Společenství přímo z vrtných nebo těžebních plošin nebo větrných turbín provozovaných osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které bylo součástí těchto plošin nebo větrných turbín za účelem jejich stavby, opravy, údržby nebo přeměny,
ii)
zboží určeného k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
jiných zásob používaných nebo spotřebovávaných na těchto plošinách nebo větrných turbínách a dále
iv)
odpadní produkty z těchto plošin nebo větrných turbín, které nejsou zařazeny jako nebezpečné;“;
d)
doplňuje se nové písmeno o), které zní:
„o)
zboží dopravovaného z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice Rady 2006/112/ES (12) ani směrnice Rady 2008/118/ES (13), a zboží dopravovaného z Helgolandu, Republiky San Marino a Vatikánského městského státu na celní území Společenství.
3)
V čl. 184d odst. 3 se výraz „čl. 181c písm. c) až i), l) až n)“ nahrazuje výrazem „čl. 181c písm. c) až i), l) až o)“.
4)
V článku 189 se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak zboží vstupující na celní území Společenství, které se během aktuálně probíhající cesty vykládá nebo znovu nakládá na stejný dopravní prostředek s cílem umožnit vykládku nebo nakládku dalšího zboží, se celním orgánům nepředkládá.“
5)
V článku 253a se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak v případech, kdy celní orgány ani hospodářský subjekt nemají zaveden elektronický systém pro podání nebo příjem zjednodušených celních prohlášení nebo oznámení o místním celním řízení pomocí technologie počítačového zpracování dat, mohou celní orgány přijmout jiné formy celních prohlášení a oznámení, jež samy stanoví, provede-li se účinná analýza rizik.“
6)
V článku 261 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
7)
V článku 264 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
8)
V článku 269 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b, 253c a 270.“
9)
V článku 272 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v odstavci 2 a v článcích 253, 253a, 253b a 253c a 274.“
10)
Článek 279 se nahrazuje tímto:
„Článek 279
Vývozní formality stanovené v článcích 786 až 796e mohou být zjednodušeny v souladu s touto kapitolou.“
11)
V článku 282 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c, čl. 261 odst. 2 a článku 262, který se použije přiměřeně.“
12)
Článek 283 se nahrazuje tímto:
„Článek 283
Povolení používat místní celní řízení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c každé osobě (dále jen „schválený vývozce“), která si přeje provést vývozní formality ve svých prostorách nebo na jiném místě určeném nebo schváleném celními orgány.“
13)
Článek 284 se zrušuje.
14)
V článku 285a se vkládá nový odstavec 1a, který zní:
„1a V případech, kdy se použije článek 592a nebo 592d, mohou celní orgány hospodářskému subjektu povolit, aby do svých záznamů neprodleně zapsal každou vývozní operaci a všechny tyto operace pravidelně vykazoval schvalujícímu celnímu úřadu na doplňkovém celním prohlášení, a to až do jednoho měsíce poté, co zboží opustí celní území Společenství. Toto povolení lze udělit za následujících podmínek:
a)
hospodářský subjekt povolení uplatňuje pouze na zboží, které nepodléhá zákazům a omezením;
b)
hospodářský subjekt poskytuje celnímu úřadu vývozu všechny informace, jež tento úřad pokládá za nutné proto, aby mohl u zboží vykonávat kontroly;
c)
v případech, kdy se celní úřad vývozu liší od celního úřadu výstupu, se celní orgány dohodnou na použití tohoto režimu a informace uvedené v písmenu b) jsou dostupné i celnímu úřadu výstupu.
Použije-li se postup uvedený v prvním pododstavci, považuje se zápis zboží do záznamů za jeho propuštění k vývozu a výstupu.“
15)
Článek 592a se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, na které lze uplatnit celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s článkem 231, čl. 232 odst. 2 a článkem 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 226 a 227 a čl. 229 odst. 2, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno l) se nahrazuje tímto:
„l)
následující zboží opouštějící celní území Společenství přímo na vrtné nebo těžební plošiny nebo větrné turbíny provozované osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které má být použito ke stavbě, opravě, údržbě nebo přeměně těchto plošin nebo větrných turbín,
ii)
zboží určené k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
zásoby používané nebo spotřebovávané na těchto plošinách nebo větrných turbínách;“;
d)
doplňují se nová písmena n) až p), která znějí:
„n)
zboží, které je osvobozeno od cla podle Vídeňské úmluvy ze dne 18. dubna 1961 o diplomatických stycích, Vídeňské úmluvy ze dne 24. dubna 1963 o konzulárních stycích nebo ostatních konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy ze dne 16. prosince 1969 o zvláštních misích;
o)
zboží, které se dodává v podobě dílů nebo příslušenství určeného pro použití v plavidlech a letadlech, pohonných látek, maziv a plynu nezbytných pro provoz plavidel nebo letadel, potravin a dalších položek určených ke spotřebě nebo prodeji na palubě plavidel a letadel;
p)
zboží určené pro ta území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES, zboží odesílané z těchto území na jiné místo určení na celním území Společenství, jakož i zboží odesílané z celního území Společenství na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu.“
16)
Článek 592b se mění takto:
a)
v odstavci 1 se zrušuje písmeno e);
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Jestliže se celní prohlášení nepodává pomocí technologie počítačového zpracování dat, činí lhůty stanovené v odst. 1 písm. a) bodech iii) a iv) a písm. b), c) a d) nejméně čtyři hodiny.“
17)
V článku 592 g se výraz „čl. 592a písm. c) až m)“ nahrazuje výrazem „čl. 592a písm. c) až p)“.
18)
V hlavě IV kapitole 2 se vkládá nový článek 786, který zní:
„Článek 786
1. Režim vývozu ve smyslu čl. 161 odst. 1 kodexu se použije v případě, kdy má být zboží Společenství dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
2. Formality týkající se vývozního celního prohlášení, jež jsou stanoveny v této kapitole, se použijí také v případech:
a)
kdy má být zboží Společenství dopraveno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES;
b)
kdy má být zboží Společenství dopraveno osvobozené od daně v podobě leteckých a lodních zásob bez ohledu na místo určení letadla nebo lodi.
V případech uvedených v písmenech a) a b) však není nutné zahrnout do vývozního celního prohlášení údaje požadované pro výstupní souhrnné celní prohlášení stanovené v příloze 30 A.“
19)
V čl. 792a odst. 2 se výraz „čl. 793a odst. 6“ nahrazuje výrazem „čl. 793 odst. 2 druhém pododstavci písm. b)“.
20)
V článku 793 se vkládá nový odstavec 3, který zní:
„3. V případech uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b), kdy je zboží převzaté na základě jediné přepravní smlouvy dopraveno celnímu úřadu v samotném místě výstupu z celního území Společenství, poskytne dopravce tomuto úřadu na požádání jeden z následujících dokumentů:
a)
referenční číslo vývozního celního prohlášení, je-li uvedeno, nebo
b)
kopii jediné přepravní smlouvy nebo vývozního celního prohlášení pro dané zboží nebo
c)
jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, a jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení nebo
d)
informace týkající se jediné přepravní smlouvy nebo přepravy zboží z celního území Společenství obsažené v systému počítačového zpracování dat osoby, která zboží přebírá, nebo v jiném systému počítačového zpracování obchodních dat.“
21)
V článku 793a se zrušuje odstavec 6.
22)
Článek 793c se zrušuje.
23)
V článku 796c se druhý odstavec nahrazuje tímto:
„Takové oznámení musí obsahovat referenční číslo vývozního celního prohlášení.“
24)
Článek 796d se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen čl. 793 odst. 2 druhý pododstavec písm. b), celní úřad výstupu se ujistí, že předložené zboží odpovídá zboží uvedenému v celním prohlášení, a dohlédne na skutečný výstup zboží z celního území Společenství. Jakoukoli kontrolu zboží provádí celní úřad výstupu prostřednictvím sdělení „zpráva o očekávaném vývozu“ obdrženého od celního úřadu vývozu jako základ pro tuto kontrolu.
Aby byl zajištěn celní dohled v místě, kde se zboží vykládá z dopravního prostředku, předává jinému držiteli zboží a nakládá do jiného dopravního prostředku, který zboží po jeho předložení celnímu úřadu výstupu dopraví z celního území Společenství, použijí se následující ustanovení:
a)
Držitel nejpozději při předání zboží sdělí následnému držiteli zboží jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, nebo jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení a referenční číslo vývozního celního prohlášení, pokud bylo toto číslo vystaveno. Toto sdělení lze učinit elektronicky a/nebo pomocí obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů a procesů, nebo není-li to možné, jakoukoliv jinou formou. Osoba, jíž se zboží předává, sdělení poskytnuté bezprostředně předcházejícím držitelem zboží zaznamená nejpozději při předání zboží.
b)
Dopravce nesmí zboží určené pro přepravu z celního území Společenství naložit, jestliže mu informace uvedené v písmenu a) nebyly poskytnuty.
c)
Dopravce oznámí výstup zboží celnímu úřadu výstupu tím, že mu sdělí informace uvedené v písmenu a), pokud tyto informace nejsou celním orgánům dostupné prostřednictvím stávajících obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů nebo procesů. Je-li to možné, je toto oznámení součástí stávajícího manifestu nebo jiných požadovaných výkazů o přepravě.
Pro účely druhého pododstavce se „dopravcem“ rozumí osoba, která dopravuje zboží z celního území Společenství nebo která za tuto dopravu přebírá odpovědnost. Nicméně:
-
v případě kombinované přepravy, kdy aktivní dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství pouze přepravuje jiný dopravní prostředek, který se po příjezdu aktivního dopravního prostředku na jeho místo určení bude pohybovat samostatně jako aktivní dopravní prostředek, se „dopravcem“ rozumí osoba, která bude ovládat dopravní prostředek, který se bude pohybovat samostatně poté, co dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství dorazí na své místo určení,
-
v případě námořní nebo letecké přepravy, kdy je zavedeno společné využívání plavidla nebo smluvní ujednání, se „dopravcem“ rozumí osoba, která uzavřela smlouvu a vydala konosament nebo letecký nákladní list pro vlastní přepravu zboží z celního území Společenství.“;
b)
vkládá se nový odstavec 4, který zní:
„4. Aniž je dotčen článek 792a, platí, že v případě, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz již není určeno k přepravě z celního území Společenství, poskytne osoba, která odstraňuje zboží z celního úřadu výstupu s cílem převézt je na jiné místo v rámci tohoto území, celnímu úřadu výstupu informace uvedené v odst. 1 druhém pododstavci písm. a). Tyto informace lze poskytnout v jakékoliv formě.“
25)
V čl. 796da odst. 4 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
záznamy hospodářských subjektů o zboží dodaném na ropné a plynové vrtné a těžební plošiny nebo větrné turbíny.“
26)
V čl. 841 odst. 1 se výraz „články 787 až 796e“ nahrazuje výrazem „čl. 786 odst. 1 a odst. 2 písm. b) a články 787 až 796e“.
27)
Článek 841a se nahrazuje tímto:
„Článek 841a
1. V jiných případech, než jaké jsou vymezeny ve třetí větě čl. 182 odst. 3 kodexu, se zpětný vývoz oznamuje výstupním souhrnným celním prohlášením v souladu s články 842a až 842e s výjimkou případů, kdy se od tohoto požadavku upouští v souladu s čl. 842a odst. 3 nebo 4.
2. V případě, kdy je zpětně vyváženo dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I a kdy není požadováno žádné celní prohlášení ani výstupní souhrnné celní prohlášení, oznamuje se zpětný vývoz celnímu úřadu příslušnému v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství ještě před výstupem zboží v podobě, již celní orgány stanoví.
Osoba uvedená v odstavci 3 je oprávněna změnit na svou žádost jeden nebo více údajů v oznámení. Tato změna již není možná poté, co zboží uvedené v oznámení opustí celní území Společenství.
3. Oznámení uvedené v odst. 2 prvním pododstavci podává dopravce. Toto oznámení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce oznámení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, že neexistují-li důkazy prokazující opak, přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že oznámení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
4. V případech, kdy po podání oznámení uvedeného v odst. 2 prvním pododstavci již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
28)
Článek 842a se nahrazuje tímto:
„Článek 842a
1. Aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, platí, že v případě, kdy k přepravě zboží z celního území Společenství není nutné celní prohlášení, podává se výstupní souhrnné celní prohlášení celnímu úřadu výstupu.
2. Pro účely této kapitoly se „celním úřadem výstupu“ rozumí:
a)
celní úřad příslušný v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství, nebo
b)
v případě, že má zboží opustit celní území Společenství leteckou či námořní cestou, celní úřad příslušný v místě, kde se zboží nakládá na plavidlo nebo do letadla, kterým bude přepraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
3. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje, jestliže údaje výstupního souhrnného celního prohlášení obsahuje elektronické tranzitní celní prohlášení a pokud je úřad určení zároveň celním úřadem výstupu nebo pokud se úřad určení nachází mimo celní území Společenství.
4. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje v těchto případech:
a)
v případě výjimek uvedených v článku 592a;
b)
v případě, že se zboží Společenství nakládá v přístavu nebo na letišti na celním území Společenství a má být vyloženo v jiném přístavu nebo na jiném letišti Společenství, je-li celnímu úřadu výstupu poskytnut na požádání v souvislosti se zamýšleným místem vykládky důkaz v podobě obchodního, přístavního či přepravního manifestu nebo ložného listu. Stejné ustanovení platí v případě, kdy plavidlo nebo letadlo, které zboží dopravuje, má provést mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství a kdy má toto zboží zůstat během mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství naloženo na palubě plavidla nebo letadla;
c)
v případě, kdy se zboží v přístavu nebo na letišti nevykládá z dopravního prostředku, který je dopravil na celní území Společenství a který je dopraví i z tohoto území;
d)
v případě, kdy zboží bylo naloženo v předcházejícím přístavu nebo na předcházejícím letišti na celním území Společenství a kdy zůstává v dopravním prostředku, který je dopraví z celního území Společenství;
e)
v případě, kdy se dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I překládá z dopravního prostředku, který je do tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dovezl, pod dohledem téhož celního úřadu na plavidlo, letadlo či železnici, které je z tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dopraví z celního území Společenství, pokud:
i)
se překládka uskuteční do čtrnácti kalendářních dnů poté, co bylo zboží předloženo k dočasnému uskladnění nebo ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I; za výjimečných okolností mohou celní orgány tuto lhůtu prodloužit, aby tyto okolnosti bylo možné zvládnout,
ii)
jsou informace o zboží dostupné celním orgánům, a pokud
iii)
si dopravce není vědom toho, že by došlo ke změně místa určení zboží a příjemce;
f)
v případě, že důkaz o tom, že se na zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, již vztahovalo celní prohlášení s údaji výstupního souhrnného celního prohlášení, je podán celnímu úřadu výstupu buď prostřednictvím systému počítačového zpracování dat držitele dočasného skladu, dopravce nebo provozovatele přístavu/letiště, nebo prostřednictvím jiného systému počítačového zpracování obchodních dat, pokud byl schválen celními orgány.
Aniž je dotčen čl. 842d odst. 2, zohlední celní kontroly v případech uvedených v písmenech a) až f) zvláštní povahu situace.
5. Výstupní souhrnné celní prohlášení podává v případě, že je vyžadováno, dopravce. Toto prohlášení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce prohlášení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, neexistují-li důkazy prokazující opak, že přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že prohlášení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
6. V případech, kdy po podání výstupního souhrnného celního prohlášení již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
29)
V čl. 842d odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Jestliže je zboží, na které se vztahuje jedna z výjimek z povinnosti podat výstupní souhrnné celní prohlášení podle čl. 842a odst. 4, dopravováno mimo celní území Společenství, provede se v případě, že je to nutné, analýza rizik při předložení zboží na základě dokumentace nebo jiných informací o tomto zboží.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 až 13 a odst. 15 až 29 se použijí ode dne 1. ledna 2011. Avšak v případě, že vývozní operace již byla zahájena před 1. lednem 2011 na základě průvodního správního dokladu v souladu s čl. 793c odst. 1, celní úřad výstupu uplatní opatření stanovená v článku 793c počínaje tímto datem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. května 2010.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 430/2010
(2010. gada 20. maijs),
ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (1) un jo īpaši tās 247. pantu,
tā kā:
(1)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 648/2005 (2) Regulā (EEK) Nr. 2913/92 tika ieviests pienākums iesniegt ievešanas vai izvešanas kopsavilkuma deklarācijas elektroniski. Komisijas Regulā (EK) Nr. 273/2009 (3), atkāpjoties no dažiem Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (4) noteikumiem, noteikts pārejas posms līdz 2010. gada 31. decembrim, kura laikā komersantiem ir iespējams iesniegt ievešanas un izvešanas kopsavilkuma deklarācijas elektroniski, bet tas nav obligāts pienākums.
(2)
Ir lietderīgi veikt dažus pielāgojumus noteikumos par ievešanas un izvešanas kopsavilkuma deklarācijām, lai mazinātu administratīvo slogu gadījumos, kad drošuma un drošības labad šādas deklarācijas nav nepieciešamas. Turklāt riska analīzes uzlabošanas nolūkā mājsaimniecības priekšmeti, kas definēti 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā Padomes 2009. gada 16. novembra Regulā (EK) Nr. 1186/2009, ar kuru izveido Kopienas sistēmu atbrīvojumiem no muitas nodokļiem (5), nebūtu jāatbrīvo no šādas deklarēšanas, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu.
(3)
Dažos gadījumos drošuma un drošības labad nav nepieciešams muitas deklarācijās sniegt informāciju par drošumu un drošību un noteikt konkrētu termiņu šādu deklarāciju iesniegšanai, tādējādi būtu jāievieš turpmāki atbrīvojumi šajā ziņā; tomēr šādiem atbrīvojumiem nebūtu jāietekmē vispārējie noteikumi par muitas deklarācijām neatkarīgi no to iesniegšanas veida.
(4)
Dažos gadījumos, kad eksporta deklarācijām nepiemēro ar drošumu un drošību saistītus termiņus, piemēram, kuģu un gaisa kuģu apgādē, muitas dienestiem jābūt iespējai atļaut uzticamiem komersantiem iegrāmatot eksportētās preces savā uzskaitē un periodiski ziņot par to eksporta operācijām pēc tam, kad preces izvestas no Kopienas muitas teritorijas.
(5)
Ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1192/2008 (6), ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 2454/93, ieviesa kopīgus kritērijus un kopīgu pieteikuma veidlapu atļauju piešķiršanai vienkāršotajai deklarēšanai un vietējās muitošanas procedūrai. Jāprecizē, ka šie noteikumi attiecas uz visām muitas procedūrām. Ar to pašu regulu 253.a pantā ieviesa prasību, ka no 2011. gada 1. janvāra vienkāršotās deklarācijas varēs izmantot vai vietējās muitošanas procedūru varēs piemērot ar nosacījumu, ka muitas deklarācijas un paziņojumus iesniedz elektroniski. Dažas dalībvalstis ir informējušas Komisiju, ka šādas sistēmas ne visos gadījumos būs pieejamas no minētā datuma. Ar nosacījumu, ka ir veikta efektīva riska analīze, šīm dalībvalstīm jābūt iespējai saskaņā ar to noteikto kārtību pieņemt muitas deklarācijas un paziņojumus, kas nav iesniegti elektroniski, līdz sāks piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 23. aprīļa Regulu (EK) Nr. 450/2008, ar ko izveido Kopienas Muitas kodeksu (Modernizēto muitas kodeksu) (7).
(6)
Gadījumos, kad, veicot tādu preču atpakaļizvešanu no Kopienas muitas teritorijas, kuras atrodas pagaidu uzglabāšanā vai I kontroles tipa brīvajā zonā, nav vajadzīga izvešanas kopsavilkuma deklarācija, jānosaka alternatīvi līdzekļi atpakaļizvešanas reģistrācijai vai paziņošanai un par to atbildīgā persona.
(7)
Jāprecizē, ka eksporta formalitātes izmantojamas ne tikai attiecībā uz Kopienas precēm, ko paredzēts vest uz galamērķi ārpus Kopienas muitas teritorijas, bet arī attiecībā uz tādiem krājumiem gaisa kuģos vai kuģos, kam piemēro atbrīvojumu no nodokļa, lai personas, kas piegādā šādus krājumus, nodokļa atbrīvojuma vajadzībām varētu saņemt apliecinājumu par izvešanu no Kopienas muitas teritorijas. Tādi paši noteikumi piemērojami, kad veic ārpuskopienas preču atpakaļizvešanu, izmantojot atpakaļizvešanas deklarāciju.
(8)
Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (8) 278., 279. un 280. pantā un Padomes 2008. gada 16. decembra Direktīvas 2008/118/EK par akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu, ar ko atceļ Direktīvu 92/12/EEK (9), 3. pantā pieprasīts izmantot importa un eksporta formalitātes, ja Kopienas preces pārvieto uz un no tādām teritorijām Kopienas muitas teritorijā, kurās minētās direktīvas nepiemēro. Ir lietderīgi atsaukties uz minētajiem noteikumiem un atbrīvot šādu preču pārvietošanu no prasības sniegt informāciju saistībā ar drošumu un drošību un ievērot īpašos termiņus kontrolēm saistībā ar drošumu un drošību, pieņemot, ka šie noteikumi būtu piemērojami vienīgi precēm, kuras ieved Kopienas muitas teritorijā vai izved no tās. Gadījumos, kad preces ieved Helgolandē, Sanmarīno Republikā un Vatikāna Pilsētvalstī, to ģeogrāfiskā stāvokļa dēļ īpašie termiņi kontrolēm saistībā ar drošumu un drošību un informācijas sniegšana saistībā ar drošumu un drošību arī nav nepieciešami.
(9)
Jāprecizē muitas iestāde, kurā iesniedzama izvešanas kopsavilkuma deklarācija, un persona, kas atbildīga par šādas deklarācijas iesniegšanu. Šādā precizējumā jāietver arī situācijas, kad izvešanas kopsavilkuma deklarācijas vietā iesniedz tranzīta deklarāciju, kura satur izvešanas kopsavilkuma deklarācijas datus.
(10)
Lai vienkāršotu muitas pārraudzību izvešanas muitas iestādē, jāprecizē, kādi pienākumi ir personām, kuras nodod preces citai personai pirms preču izvešanas no Kopienas muitas teritorijas, un kādi pienākumi ir personām, kurām izvešanas muitas iestādei jāsniedz informācija par preču izvešanu. Tādi paši pienākumi jāpiemēro gadījumos, kad preces, kas deklarētas eksportam un uzrādītas izvešanas muitas iestādē, vairs nav paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas un tās aizved no izvešanas muitas iestādes.
(11)
Saskaņā ar Direktīvu 2008/118/EK Akcīzes preču pārvietošanas un kontroles datorizētās sistēmas (EMCS) izmantošana no 2011. gada 1. janvāra ir obligāta tādu akcīzes preču pārvietošanai, kurām ir atlikts akcīzes nodoklis. Saskaņā ar minēto direktīvu Kopienas preces, kurām ir atlikts akcīzes nodoklis un kuru galamērķis ir ārpus Kopienas muitas teritorijas, jāpārvieto saskaņā ar eksporta procedūru, izmantojot datorizētu sistēmu. Tāpēc īpašie noteikumi par administratīvā pavaddokumenta izmantošanu, kas paredzēti Komisijas 1992. gada 11. septembra Regulā (EEK) Nr. 2719/92 par administratīviem pavaddokumentiem akcīzes precēm, transportējot tās akcīzes nodokļu atlikšanas režīmā (10), jāsvītro, grozījumiem stājoties spēkā no 2011. gada 1. janvāra. Eksporta procedūras, kas pirms minētās dienas uzsāktas, izmantojot administratīvo pavaddokumentu, jāpabeidz saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2454/93 793.c pantu, kā tas piemērojams 2010. gada 31. decembrī.
(12)
Šo grozījumu īstenošanai nebūtu vajadzīgas nekādas izmaiņas elektroniskajās sistēmās, kas jau ir ieviestas vai kurām jābūt ieviestām, kad sāk piemērot šo regulu.
(13)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Muitas kodeksa komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EEK) Nr. 2454/93 groza šādi.
1.
Regulas 1. pantam pievieno šādu 18. punktu:
“18.
Izvešanas kopsavilkuma deklarācija ir - kopsavilkuma deklarācija, kas minēta Kodeksa 182.c pantā un kas jāiesniedz par precēm, kuras izved no Kopienas muitas teritorijas, ja vien šajā regulā nav paredzēts citādi.”
2.
Regulas 181.c pantu groza šādi:
a)
minētā panta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“e)
precēm, kuras muitā deklarē jebkādā citā veidā, kas atļauts saskaņā ar 230., 232. un 233. pantu, izņemot mājsaimniecības priekšmetus, kas definēti Padomes Regulas (EK) Nr. 1186/2009 (11) 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā, paletes, konteinerus un autotransporta, dzelzceļa transporta, gaisa transporta, jūras transporta un iekšējo ūdensceļu transporta līdzekļus, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu;
b)
minētā panta g) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“g)
precēm, kuras atļauts muitā deklarēt mutiski saskaņā ar 225. un 227. pantu un 229. panta 1. punktu, izņemot mājsaimniecības priekšmetus, kas definēti Regulas (EK) Nr. 1186/2009 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā, paletes, konteinerus un autotransporta, dzelzceļa transporta, gaisa transporta, jūras transporta un iekšējo ūdensceļu transporta līdzekļus, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu;”;
c)
minētā panta m) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“m)
šādām precēm, kas ievestas Kopienas muitas teritorijā tieši no urbšanas vai ieguves platformām vai vēja turbīnām, ko ekspluatē Kopienas muitas teritorijā reģistrēta persona:
i)
precēm, kas bijušas iebūvētas tādās platformās vai vēja turbīnās, to būvēšanas, remonta, tehniskās apkopes vai pārveidošanas nolūkā;
ii)
precēm, kuras bijušas piemontētas pie tādām platformām vai vēja turbīnām vai izmantotas to aprīkojumam vai iekārtām;
iii)
citiem krājumiem, kas izmantoti vai patērēti uz tādām platformām vai tādās vēja turbīnās; un
iv)
nekaitīgiem atkritumiem no tādām platformām vai vēja turbīnām;”;
d)
pievieno šādu o) apakšpunktu:
“o)
precēm, kas ievestas no tādām teritorijām Kopienas muitas teritorijā, kurās nepiemēro Padomes Direktīvu 2006/112/EK (12) vai Padomes Direktīvu 2008/118/EK (13), un precēm, kas Kopienas muitas teritorijā ievestas no Helgolandes, Sanmarīno Republikas un Vatikāna Pilsētvalsts.
3.
Regulas 184.d panta 3. punktā frāzi “181.c panta c) līdz i), l) līdz n) punktu” aizstāj ar frāzi “181.c panta c) līdz i), l) līdz o) punktu”.
4.
Regulas 189. pantam pievieno šādu daļu:
“Tomēr preces, kuras ievestas Kopienas muitas teritorijā un kuras pārvadājuma gaitā izkrauj un atkārtoti iekrauj tajā pašā transportlīdzeklī, lai būtu iespējams izkraut vai iekraut citas preces, neuzrāda muitai.”
5.
Regulas 253.a pantam pievieno šādu daļu:
“Tomēr gadījumos, kad nav ieviestas muitas dienestu vai komersantu datorizētās sistēmas vienkāršoto muitas deklarāciju vai vietējās muitošanas paziņojumu iesniegšanai vai saņemšanai, izmantojot datu apstrādes paņēmienus, muitas dienesti var pieņemt to norādītās cita veida deklarācijas un paziņojumus ar nosacījumu, ka ir veikta efektīva riska analīze.”
6.
Regulas 261. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vienkāršotās deklarēšanas procedūru pieteikuma iesniedzējam piešķir, ja ir izpildīti 253., 253.a, 253.b un 253.c pantā minētie nosacījumi un kritēriji.”
7.
Regulas 264. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vietējās muitošanas procedūru pieteikuma iesniedzējam piešķir, ja ir izpildīti 253., 253.a, 253.b un 253.c pantā minētie nosacījumi un kritēriji.”
8.
Regulas 269. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vienkāršotās deklarēšanas procedūru pieteikuma iesniedzējam piešķir, ja ir izpildīti 253., 253.a, 253.b, 253.c un 270. pantā minētie nosacījumi un kritēriji.”
9.
Regulas 272. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vietējās muitošanas procedūru pieteikuma iesniedzējam piešķir, ja ir izpildīti 2. punktā un 253., 253.a, 253.b, 253.c un 274. pantā minētie nosacījumi un kritēriji.”
10.
Regulas 279. pantu aizstāj ar šādu pantu:
“279. pants
Šīs regulas 786. līdz 796.e pantā noteiktās eksporta formalitātes var vienkāršot saskaņā ar šīs nodaļas noteikumiem.”
11.
Regulas 282. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Atļauju izmantot vienkāršotās deklarēšanas procedūru piešķir saskaņā ar nosacījumiem un kārtību, kas noteikti 253., 253.a, 253.b un 253.c pantā, 261. panta 2. punktā un, mutatis mutandis, 262. pantā.”
12.
Regulas 283. pantu aizstāj ar šādu pantu:
“283. pants
Atļauju izmantot vietējās muitošanas procedūru piešķir saskaņā ar nosacījumiem un kārtību, kas noteikti 253., 253.a, 253.b un 253.c pantā, jebkurai personai (turpmāk “atzītais eksportētājs”), kura vēlas izpildīt eksporta procedūras savās telpās vai citās muitas dienestu norādītās vai apstiprinātās vietās.”
13.
Regulas 284. pantu svītro.
14.
Regulas 285.a pantam pievieno šādu 1.a punktu:
“1.a. Gadījumos, kad piemēro 592.a vai 592.d pantu, muitas dienesti komersantam var atļaut nekavējoties iegrāmatot savā uzskaitē katru šādu eksporta operāciju un par tām visām ziņot atļaujas devējai muitas iestādei, periodiski iesniedzot papildu deklarāciju ne vēlāk kā vienu mēnesi pēc tam, kad preces izvestas no Kopienas muitas teritorijas. Šādu atļauju var dot ar šādiem nosacījumiem:
a)
komersants izmanto atļauju vienīgi precēm, uz kurām neattiecas aizliegumi vai ierobežojumi;
b)
komersants sniedz eksporta muitas iestādei visu informāciju, ko šī iestāde uzskata par nepieciešamu, lai veiktu preču kontroli;
c)
gadījumos, kad eksporta muitas iestāde nav izvešanas muitas iestāde, muitas iestādes ir vienojušās par šādu kārtību un b) apakšpunktā minētā informācija ir pieejama arī izvešanas muitas iestādei.
Ja piemēro pirmajā daļā minēto kārtību, preču iegrāmatošana uzskaitē uzskatāma par izlaišanu eksportam un izvešanai.”
15.
Regulas 592.a pantu groza šādi:
a)
minētā panta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“e)
precēm, kuras muitā deklarē jebkādā citā veidā, kas atļauts saskaņā ar 231. pantu, 232. panta 2. punktu un 233. pantu, izņemot mājsaimniecības priekšmetus, kas definēti Regulas (EK) Nr. 1186/2009 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā, paletes, konteinerus un autotransporta, dzelzceļa transporta, gaisa transporta, jūras transporta un iekšējo ūdensceļu transporta līdzekļus, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu;”;
b)
minētā panta g) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“g)
precēm, kuras atļauts muitā deklarēt mutiski saskaņā ar 226. un 227. pantu un 229. panta 2. punktu, izņemot mājsaimniecības priekšmetus, kas definēti Regulas (EK) Nr. 1186/2009 2. panta 1. punkta d) apakšpunktā, paletes, konteinerus un autotransporta, dzelzceļa transporta, gaisa transporta, jūras transporta un iekšējo ūdensceļu transporta līdzekļus, ja tos pārvadā saskaņā ar pārvadājuma līgumu;”;
c)
minētā panta l) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“l)
šādām precēm, kas izvestas no Kopienas muitas teritorijas tieši uz urbšanas vai ieguves platformām vai vēja turbīnām, ko ekspluatē Kopienas muitas teritorijā reģistrēta persona:
i)
precēm, ko paredzēts izmantot tādu platformu vai vēja turbīnu būvēšanai, remontam, tehniskajai apkopei vai pārveidošanai;
ii)
precēm, ko paredzēts piemontēt pie tādām platformām vai vēja turbīnām vai izmantot to aprīkojumam vai iekārtām;
iii)
krājumiem, ko paredzēts izmantot vai patērēt uz tādām platformām vai tādās vēja turbīnās;”;
d)
pievieno šādu n) līdz p) apakšpunktu:
“n)
precēm, kurām ir tiesības uz atbrīvojumu saskaņā ar 1961. gada 18. aprīļa Vīnes Konvenciju par diplomātiskajām attiecībām, 1963. gada 24. aprīļa Vīnes Konvenciju par konsulārajām attiecībām vai citām konsulārām konvencijām, vai saskaņā ar 1969. gada 16. decembra Ņujorkas Konvenciju par īpašām misijām;
o)
precēm, kuras piegādā, lai tās kā rezerves daļas vai piederumus iebūvētu kuģos vai gaisa kuģos, dzinēju degvielai, smērvielām un gāzei, kas nepieciešamas kuģu vai gaisa kuģu ekspluatācijai, pārtikas produktiem un citiem priekšmetiem, ko paredzēts patērēt vai pārdot kuģī vai gaisa kuģī;
p)
precēm, kuru galamērķis atrodas tādās teritorijās Kopienas muitas teritorijā, kurās nepiemēro Direktīvu 2006/112/EK vai Direktīvu 2008/118/EK, un precēm, kas no šādām teritorijām nosūtītas uz citu galamērķi Kopienas muitas teritorijā, kā arī precēm, kas no Kopienas muitas teritorijas nosūtītas uz Helgolandi, Sanmarīno Republiku un Vatikāna Pilsētvalsti.”
16.
Regulas 592.b pantu groza šādi:
a)
minētā panta 1. punkta e) apakšpunktu svītro;
b)
minētā panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“2. Ja muitas deklarāciju neiesniedz, izmantojot datu apstrādes paņēmienus, 1. punkta a) apakšpunkta iii) un iv) punktā un b), c) un d) apakšpunktā noteiktais termiņš ir vismaz četras stundas.”
17.
Regulas 592.g pantā frāzi “592.a panta c) līdz m)” aizstāj ar frāzi “592.a panta c) līdz p)”.
18.
Regulas IV sadaļas 2. nodaļā iekļauj šādu 786. pantu:
“786. pants
1. Eksporta procedūru Kodeksa 161. panta 1. punkta nozīmē piemēro, kad Kopienas preces jāizved uz galamērķi ārpus Kopienas muitas teritorijas.
2. Šajā nodaļā noteiktās formalitātes attiecībā uz eksporta deklarāciju jāievēro arī gadījumos:
a)
kad Kopienas preces pārvieto uz vai no tādām teritorijām Kopienas muitas teritorijā, kurās nepiemēro Direktīvu 2006/112/EK vai Direktīvu 2008/118/EK;
b)
kad Kopienas preces piegādā gaisa kuģiem vai kuģiem kā krājumus, kuriem piemēro atbrīvojumu no nodokļa, neatkarīgi no gaisa kuģa vai kuģa galamērķa.
Tomēr a) un b) apakšpunktā minētajos gadījumos nav nepieciešams eksporta deklarācijā iekļaut izvešanas kopsavilkuma deklarācijas datus, kas noteikti 30.A pielikumā.”
19.
Regulas 792.a panta 2. punktā frāzi “793.a panta 6. punktā” aizstāj ar frāzi “793. panta 2. punkta otrās daļas b) apakšpunktā”.
20.
Regulas 793. pantam pievieno šādu 3. punktu:
“3. Šā panta 2. punkta otrās daļas b) apakšpunktā minētajos gadījumos, kad preces, kuras pārņemtas saskaņā ar vienotu pārvadājuma līgumu, ieved muitas iestādē vietā, kurā tās faktiski izved no Kopienas muitas teritorijas, pārvadātājs pēc pieprasījuma dara pieejamu minētajai muitas iestādei vienu no turpmāk norādītajiem informācijas elementiem:
a)
preču pārvadājuma atsauces numuru, ja ir pieejama eksporta deklarācija; vai
b)
vienotā pārvadājuma līguma kopiju vai attiecīgo preču eksporta deklarācijas kopiju; vai
c)
unikālo sūtījuma atsauces numuru vai pārvadājuma dokumenta atsauces numuru un iepakojuma vienību skaitu, un, ja preces pārvadā konteinerā, aprīkojuma identifikācijas numuru; vai
d)
tādu informāciju par vienoto pārvadājuma līgumu vai preču pārvadājumu ārpus Kopienas muitas teritorijas, kas ietverta preces pārņemošās personas datu apstrādes sistēmā vai citā komerciālā datu apstrādes sistēmā.”
21.
Regulas 793.a panta 6. punktu svītro.
22.
Regulas 793.c pantu svītro.
23.
Regulas 796.c panta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:
“Šādā paziņojumā ietver eksporta deklarācijā norādīto preču pārvadājuma atsauces numuru.”
24.
Regulas 796.d pantu groza šādi:
a)
minētā panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“1. Neskarot 793. panta 2. punkta otrās daļas b) apakšpunktu, izvešanas muitas iestāde pārliecinās par to, ka uzrādītās preces atbilst deklarētajām precēm, un uzrauga preču faktisko izvešanu no Kopienas muitas teritorijas. Visas preču pārbaudes veic izvešanas muitas iestāde, par šādas pārbaudes pamatojumu izmantojot no eksporta muitas iestādes saņemto “Paredzamā eksporta ieraksta” paziņojumu.
Lai darītu iespējamu muitas pārraudzību gadījumos, kad preces izkrauj no transportlīdzekļa un nodod citai personai, kuras turējumā ir preces, un iekrauj citā transportlīdzeklī, kurā preces izvedīs no Kopienas muitas teritorijas pēc to uzrādīšanas izvešanas muitas iestādē, piemēro šādus noteikumus:
a)
ne vēlāk kā preču nodošanas brīdī preču turētājs paziņo nākamajam preču turētājam unikālo sūtījuma atsauces numuru vai pārvadājuma dokumenta atsauces numuru un iepakojuma vienību skaitu, un, ja preces pārvadā konteinerā, aprīkojuma identifikācijas numuru, un eksporta deklarācijā norādīto preču pārvadājuma atsauces numuru, ja eksporta deklarācija ir izdota. Šādu paziņojumu var sniegt elektroniski, un/vai izmantojot komerciālās, ostas vai transporta informācijas sistēmas vai informācijas sniegšanas kārtību, vai, ja tādas nav pieejamas, jebkādā citā veidā. Ne vēlāk kā preču nodošanas brīdī persona, kurai preces nodod, reģistrē paziņojumu, ko sniedzis tieši iepriekšējais preču turētājs;
b)
pārvadātājs nevar iekraut preces izvešanai no Kopienas muitas teritorijas, ja pārvadātājam nav sniegta a) apakšpunktā minētā informācija;
c)
pārvadātājs paziņo izvešanas muitas iestādei par preču izvešanu, sniedzot a) apakšpunktā minēto informāciju, izņemot gadījumus, kad šī informācija jau ir pieejama muitas dienestiem, izmantojot pastāvošās komerciālās, ostas vai transporta informācijas sistēmas vai informācijas sniegšanas kārtību. Kad vien iespējams, šis paziņojums ir daļa no pastāvošā manifesta vai cita pieprasītā ziņojuma par pārvadājumu.
Otrās daļas vajadzībām “pārvadātājs” ir persona, kura izved preces vai kura uzņemas atbildību par preču izvešanu no Kopienas muitas teritorijas. Tomēr:
-
kombinētā pārvadājuma gadījumā, kad aktīvais transportlīdzeklis, kas izbrauc no Kopienas muitas teritorijas, vienīgi pārvadā citu transportlīdzekli, kurš pēc aktīvā transportlīdzekļa ierašanās tā galamērķī pārvietosies patstāvīgi kā aktīvs transportlīdzeklis, pārvadātājs ir persona, kas ekspluatēs transportlīdzekli, kurš pārvietosies patstāvīgi pēc tam, kad transportlīdzeklis, kas izbrauc no Kopienas muitas teritorijas, būs ieradies tā galamērķī,
-
jūras vai gaisa satiksmē, kas tiek īstenota atbilstīgi kuģa/gaisa kuģa koplietojuma vai līgšanas noteikumiem, pārvadātājs ir persona, kas noslēgusi līgumu un izdevusi kravas manifestu vai gaisa kravas pavadzīmi preču faktiskajai izvešanai no Kopienas muitas teritorijas.”;
b)
pievieno šādu 4. punktu:
“4. Neskarot 792.a pantu, gadījumā, ja eksportam deklarētas preces vairs nav paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas, persona, kas aizved preces no izvešanas muitas iestādes, lai tās pārvietotu uz vietu minētajā teritorijā, sniedz izvešanas muitas iestādei 1. punkta otrās daļas a) apakšpunktā noteikto informāciju. Šo informāciju var sniegt jebkādā veidā.”
25.
Regulas 796.da panta 4. punkta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu apakšpunktu:
“e)
komersantu uzskaite par precēm, kas piegādātas naftas un gāzes urbumu un ieguves platformām vai vēja turbīnām.”
26.
Regulas 841. panta 1. punktā frāzi “787. līdz 796.e pantu” aizstāj ar frāzi “786. panta 1. punktu un 2. punkta b) apakšpunktu un 787. līdz 796.e pantu”.
27.
Regulas 841.a pantu aizstāj ar šādu pantu:
“841.a pants
1. Gadījumos, kas nav norādīti Kodeksa 182. panta 3. punkta trešajā teikumā, par atpakaļizvešanu paziņo ar izvešanas kopsavilkuma deklarāciju saskaņā ar 842.a līdz 842.e pantu, izņemot gadījumus, kad no šīs prasības atsakās saskaņā ar 842.a panta 3. vai 4. punktu.
2. Ja veic tādu preču atpakaļizvešanu, kuras atrodas pagaidu uzglabāšanā vai I kontroles tipa brīvajā zonā, un nav vajadzīga muitas deklarācija vai izvešanas kopsavilkuma deklarācija, par atpakaļizvešanu paziņo muitas iestādei, kuras kompetencē ir vieta, no kuras preces izvedīs no Kopienas muitas teritorijas, un šādu paziņojumu sniedz pirms preču izvešanas un muitas dienestu noteiktajā veidā.
Personai, kas minēta 3. punktā, pēc tās pieprasījuma atļauj grozīt vienu vai vairākus datus paziņojumā. Šādi grozījumi vairs nav iespējami pēc tam, kad paziņojumā minētās preces ir izvestas no Kopienas muitas teritorijas.
3. Šā panta 2. punkta pirmajā daļā minēto paziņojumu sniedz pārvadātājs. Tomēr šādu paziņojumu sniedz pagaidu uzglabāšanas telpu turētājs vai uzglabāšanas telpu turētājs I kontroles tipa brīvajā zonā, vai jebkura cita persona, kam ir iespēja uzrādīt preces, ja pārvadātājs ir informēts par to, ka šā punkta otrajā teikumā minētā persona sniedz paziņojumu, un ir tam piekritis saskaņā ar līguma noteikumiem. Izvešanas muitas iestāde var pieņemt - ja vien nav pierādījumu par pretējo -, ka pārvadātājs ir devis savu piekrišanu saskaņā ar līguma noteikumiem un ka tas zina par paziņojuma sniegšanu.
Šīs regulas 796.d panta 1. punkta pēdējo daļu piemēro attiecībā uz pārvadātāja definīciju.
4. Gadījumos, kad pēc 2. punkta pirmajā daļā minētā paziņojuma sniegšanas preces vairs nav paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas, 796.d panta 4. punktu piemēro mutatis mutandis.”
28.
Regulas 842.a pantu aizstāj ar šādu pantu:
“842.a pants
1. Neskarot 3. un 4. punktu, ja preču izvešanai no Kopienas muitas teritorijas nav vajadzīga muitas deklarācija, izvešanas kopsavilkuma deklarāciju iesniedz izvešanas muitas iestādē.
2. Šīs nodaļas izpratnē “izvešanas muitas iestāde” ir:
a)
muitas iestāde, kuras kompetencē ir vieta, no kuras preces izvedīs no Kopienas muitas teritorijas; vai
b)
gadījumos, kad preces paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas ar gaisa vai jūras transportu, - muitas iestāde, kuras kompetencē ir vieta, kurā preces iekrauj kuģī vai gaisa kuģī, ar ko tās izvedīs uz galamērķi ārpus Kopienas muitas teritorijas.
3. Izvešanas kopsavilkuma deklarācija nav vajadzīga, ja elektroniskajā tranzīta deklarācijā ir ietverti izvešanas kopsavilkuma deklarācijas dati, ar nosacījumu, ka galamērķa muitas iestāde ir arī izvešanas muitas iestāde vai ka galamērķa muitas iestāde atrodas ārpus Kopienas muitas teritorijas.
4. Izvešanas kopsavilkuma deklarācija nav vajadzīga šādos gadījumos:
a)
atbrīvojumi, kas uzskaitīti 592.a pantā;
b)
ja preces iekrauj ostā vai lidostā Kopienas muitas teritorijā izkraušanai citā Kopienas ostā vai lidostā ar nosacījumu, ka pēc izvešanas muitas iestādes pieprasījuma tai komerciālā, ostas vai transporta manifesta vai kravas saraksta veidā tiks sniegti pierādījumi par paredzēto izkraušanas vietu. Tas pats attiecas arī uz gadījumiem, kad paredzēts, ka kuģis vai gaisa kuģis, ar ko pārvadā preces, ieradīsies ostā vai lidostā ārpus Kopienas muitas teritorijas un šīs preces paliks iekrautas kuģī vai gaisa kuģī, kamēr tas atradīsies ostā vai lidostā ārpus Kopienas muitas teritorijas;
c)
ja ostā vai lidostā preces neizkrauj no transportlīdzekļa, ar ko tās ievestas Kopienas muitas teritorijā un ar ko tās izvedīs no Kopienas muitas teritorijas;
d)
ja preces ir iekrautas iepriekšējā ostā vai lidostā Kopienas muitas teritorijā un paliek transportlīdzeklī, ar ko tās izvedīs no Kopienas muitas teritorijas;
e)
ja preces, kas atrodas pagaidu uzglabāšanā vai I kontroles tipa brīvajā zonā, no transporta līdzekļa, ar ko tās ievestas pagaidu uzglabāšanas telpās vai brīvajā zonā, tās pašas muitas iestādes uzraudzībā pārkrauj kuģī, gaisa kuģī vai vilcienā, ar ko tās no minētajām pagaidu uzglabāšanas telpām vai brīvās zonas izvedīs no Kopienas muitas teritorijas, ar nosacījumu, ka:
i)
pārkraušana tiek veikta četrpadsmit kalendārajās dienās no dienas, kad preces tika nogādātas pagaidu uzglabāšanā vai I kontroles tipa brīvajā zonā; ārkārtas apstākļos muitas dienesti var pagarināt šo laikposmu, lai būtu iespējams rīkoties atbilstoši attiecīgajiem ārkārtas apstākļiem;
ii)
muitas dienestiem ir pieejama informācija par precēm; un
iii)
cik pārvadātājam zināms, nav mainījies preču galamērķis un saņēmējs;
f)
ja izvešanas muitas iestādei no pagaidu uzglabāšanas telpu turētāja, pārvadātāja vai ostas/lidostas operatora datu apstrādes sistēmas vai citas komerciālas datu apstrādes sistēmas, ko ir apstiprinājuši muitas dienesti, ir sniegti pierādījumi par to, ka precēm, kuras paredzēts izvest no Kopienas muitas teritorijas, jau ir bijusi sagatavota muitas deklarācija ar izvešanas kopsavilkuma deklarācijas informāciju.
Neskarot 842.d panta 2. punktu, a) līdz f) apakšpunktā minētajos gadījumos, veicot muitas kontroli, ņem vērā situācijas īpatnības.
5. Izvešanas kopsavilkuma deklarāciju, kad tā ir vajadzīga, iesniedz pārvadātājs. Tomēr šādu deklarāciju iesniedz pagaidu uzglabāšanas telpu turētājs vai uzglabāšanas telpu turētājs I kontroles tipa brīvajā zonā, vai jebkura cita persona, kam ir iespēja uzrādīt preces, ja pārvadātājs ir informēts par to, ka šā punkta otrajā teikumā minētā persona iesniedz deklarāciju, un ir tam piekritis saskaņā ar līguma noteikumiem. Izvešanas muitas iestāde var pieņemt - ja vien nav pierādījumu par pretējo -, ka pārvadātājs ir devis savu piekrišanu saskaņā ar līguma noteikumiem un ka tas zina par deklarācijas iesniegšanu.
Šīs regulas 796.d panta 1. punkta pēdējo daļu piemēro attiecībā uz pārvadātāja definīciju.
6. Gadījumos, kad pēc izvešanas kopsavilkuma deklarācijas iesniegšanas preces vairs nav paredzēts izvest no Kopienas teritorijas, mutatis mutandis piemēro 796.d panta 4. punktu.”
29.
Regulas 842.d panta 2. punkta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:
“Ja no Kopienas muitas teritorijas izved preces, uz kurām attiecas kāds no 842.a panta 4. punktā noteiktajiem atbrīvojumiem no prasības iesniegt izvešanas kopsavilkuma deklarāciju, riska analīzi veic, kad preces tiek uzrādītas, ja tas ir vajadzīgs, un pamatojoties uz dokumentāciju vai citu informāciju, kas attiecas uz precēm.”
2. pants
Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Regulas 1. panta 1. līdz 13. punktu un 15. līdz 29. punktu piemēro no 2011. gada 1. janvāra. Tomēr, ja eksporta operācija uzsākta pirms 2011. gada 1. janvāra, izmantojot administratīvo pavaddokumentu saskaņā ar 793.c panta 1. punktu, izvešanas muitas iestāde 2011. gada 1. janvārī un pēc tam piemēro 793.c pantā noteiktos pasākumus.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 20. maijā