PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. května 2012
o určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU o průmyslových emisích
(oznámeno pod číslem C(2012) 2948)
(Text s významem pro EHP)
(2012/249/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (1), a zejména na čl. 41 první pododstavec písm. a) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve směrnici 2010/75/EU není určena doba uvádění do provozu a ukončování provozu, i když se tyto doby týkají několika ustanovení uvedené směrnice.
(2)
U spalovacích zařízení, na něž se vztahuje kapitola III směrnice 2010/75/EU, je určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu nutné pro posouzení dodržování mezních hodnot emisí stanovených v příloze V směrnice 2010/75/EU, přičemž se přihlédne k části 4 uvedené přílohy, a je též nezbytné pro stanovení počtu provozních hodin spalovacích zařízení, pokud to je důležité pro provádění uvedené směrnice.
(3)
V čl. 14 odst. 1 písm. f) směrnice 2010/75/EU se požaduje, aby byla v povolení obsažena opatření pro případ jiných než běžných provozních podmínek, jako je spouštění a odstavování. Uvedená opatření lze v souladu s článkem 6 směrnice 2010/75/EU zařadit do obecně závazných pravidel.
(4)
Koncentrace emisí ze spalovacích zařízení jsou během doby uvádění do provozu a ukončování provozu oproti běžným provozním podmínkám obvykle vyšší. S ohledem na cíl směrnice 2010/75/EU, jímž je prevence emisí, by tyto doby měly být co možná nejkratší.
(5)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 75 směrnice 2010/75/EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví pravidla pro určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu uvedených v čl. 3 bodě 27 a v příloze V části 4 bodě 1 směrnice 2010/75/EU.
Toto rozhodnutí se použije na spalovací zařízení, na něž se vztahuje kapitola III směrnice 2010/75/EU.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
1)
„minimálním zatížením při uvádění do provozu v zájmu stabilní výroby“ se rozumí minimální zatížení slučitelné s ustáleným provozem výrobního spalovacího zařízení v návaznosti na zahájení provozu, po kterém je zařízení schopno bezpečně a spolehlivě dodávat výstupy do sítě, soustavy, tepelného akumulátoru nebo průmyslové lokality;
2)
„minimálním zatížením při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby“ se rozumí minimální zatížení, při němž již zařízení není schopno bezpečně a spolehlivě dodávat výstupy do sítě, soustavy, tepelného akumulátoru nebo průmyslové lokality, a má se za to, že se provoz daného zařízení ukončuje.
Článek 3
Obecná pravidla pro určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu
Pro určení konce doby uvádění do provozu a začátku ukončování provozu se použijí tato pravidla:
1)
kritéria nebo parametry použité pro určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu jsou transparentní a externě ověřitelné;
2)
určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu musí vycházet z podmínek umožňujících stabilní výrobní proces, při němž je chráněno zdraví a zaručena bezpečnost;
3)
doby, během nichž je spalovací zařízení po uvedení do provozu provozováno s dodávkami paliva stabilně a bezpečně, ovšem bez výdeje tepla nebo elektřiny či mechanické energie, nesmí být zahrnuty do doby uvádění do provozu nebo ukončování provozu.
Článek 4
Určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu v rámci povolení
1. Pro účely určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu v rámci povolení pro zařízení sestávající ze spalovacího zařízení zahrnují opatření uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. f) směrnice 2010/75/EU:
a)
alespoň jednu z těchto náležitostí:
i)
koncový bod doby uvádění do provozu a počáteční bod doby ukončování provozu vyjádřené jako prahové hodnoty zatížení, a to v souladu s články 6, 7 a 8 a vzhledem k tomu, že minimální zatížení při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby může být nižší než minimální zatížení při uvádění do provozu v zájmu stabilní výroby, neboť spalovací zařízení může být provozováno stabilně při nižším zatížení, jakmile dosáhlo dostatečné teploty v návaznosti na dobu provozu,
ii)
samostatné procesy nebo prahové hodnoty pro provozní parametry, jež jsou spojené s koncem doby uvádění do provozu a se začátkem doby ukončování provozu a které jsou jasné, snadno monitorovatelné a poplatné použité technologii; jak je uvedeno v článku 9;
b)
opatření, která zajistí, aby byla doba uvádění do provozu a ukončování provozu co nejkratší;
c)
opatření, která zajistí, aby byla uvedena do provozu všechna zařízení na snižování emisí, jakmile je to technicky možné.
Pro účely prvního pododstavce se zohlední technické a provozní vlastnosti spalovacího zařízení a jeho jednotek a technické požadavky na fungování zavedených technik ke snižování emisí.
2. Pokud dojde ke změně jakýchkoli aspektů týkajících se zařízení, které ovlivňují dobu uvádění do provozu a ukončování provozu, včetně instalovaného zařízení, druhu paliva, úlohy zařízení v systému a zavedených technik ke snižování emisí, musí příslušný orgán přezkoumat a v případě nutnosti aktualizovat podmínky povolení vztahující se k době uvádění do provozu a ukončování provozu.
Článek 5
Určení doby uvádění spalovacích zařízení sestávajících ze dvou nebo více jednotek do provozu a ukončování jejich provozu
1. Pro účely výpočtu průměrných hodnot emisí stanovených v příloze V části 4 bodě 1 směrnice 2010/75/EU se pro určení doby uvádění spalovacích zařízení sestávajících ze dvou nebo více jednotek do provozu a ukončování jejich provozu použijí tato pravidla:
a)
hodnoty naměřené během doby uvádění první jednotky do provozu a během doby ukončování provozu poslední spalovací jednotky se neberou v úvahu;
b)
hodnoty určené během dalších dob uvádění jednotlivých jednotek do provozu a ukončování jejich provozu se neberou v úvahu, pouze pokud jsou naměřeny, nebo není-li měření technicky ani ekonomicky proveditelné, spočítány odděleně pro každou příslušnou jednotku.
2. Pro účely čl. 3 bodu 27 směrnice 2010/75/EU je doba uvádění spalovacích zařízení sestávajících ze dvou nebo více jednotek do provozu a ukončování jejich provozu tvořena pouze dobou uvádění první spalovací jednotky do provozu a ukončování provozu poslední spalovací jednotky.
Pro spalovací zařízení, u nichž je podle přílohy V části 1 bodů 2, 4 a 6 směrnice 2010/75/EU pro část spalovacího zařízení, která vypouští odpadní plyny jedním či více samostatnými průduchy v rámci společného komína, povoleno použít mezní hodnotu emisí, se může doba uvádění do provozu a ukončování provozu určit samostatně pro každou z uvedených částí spalovacího zařízení. Doba uvádění části zařízení do provozu a ukončování jejího provozu pak sestává z doby uvádění první spalovací jednotky do provozu v dané části zařízení a doby ukončování provozu poslední spalovací jednotky v dané části zařízení.
Článek 6
Určení doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu elektřiny nebo spalovacích zařízení dodávajících energii pro mechanický pohon do provozu a ukončování jejich provozu prostřednictvím prahových hodnot zatížení
1. U spalovacích zařízení pro výrobu elektřiny a u spalovacích zařízení pro mechanický pohon se má za to, že doba uvádění do provozu končí v okamžiku, kdy zařízení dosáhne minimálního zatížení při uvádění do provozu v zájmu stabilní výroby.
2. Má se za to, že doba ukončování provozu začíná zahájením ukončení dodávek paliva poté, co bylo dosaženo bodu minimálního zatížení při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby, od něhož již není vyrobená elektřina k dispozici pro soustavu nebo vyrobená mechanická energie se již nevyužije pro mechanické zatížení.
3. Prahové hodnoty zatížení, které by se měly použít k určení konce doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu elektřiny do provozu a začátku doby ukončování jejich provozu a jež mají být zahrnuty do povolení pro tato zařízení, jsou pevně stanoveným procentem jmenovitého elektrického výkonu spalovacího zařízení.
4. Prahové hodnoty zatížení, které se mají použít k určení konce doby uvádění spalovacích zařízení pro mechanický pohon do provozu a začátku doby ukončování jejich provozu a jež mají být zahrnuty do povolení pro tato zařízení, jsou pevně stanoveným procentem mechanického energetického výkonu spalovacího zařízení.
Článek 7
Určení doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu tepla do provozu a ukončování provozu prostřednictvím prahových hodnot zatížení
1. U spalovacích zařízení pro výrobu tepla se má za to, že doba uvádění do provozu končí v okamžiku, kdy zařízení dosáhne minimálního zatížení při uvádění do provozu v zájmu stabilní výroby a teplo lze bezpečně a spolehlivě dodávat do distribuční sítě, tepelného akumulátoru nebo ho lze využít přímo v místní průmyslové lokalitě.
2. Má se za to, že doba ukončování provozu začíná poté, co bylo dosaženo minimálního zatížení při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby, kdy již teplo nelze bezpečně a spolehlivě dodávat do sítě ani ho nelze využít přímo v místní průmyslové lokalitě.
3. Prahové hodnoty zatížení, které se mají použít k určení konce doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu tepla do provozu a začátku doby ukončování jejich provozu a jež mají být zahrnuty do povolení pro tato zařízení, jsou pevně stanoveným procentem jmenovitého tepelného výkonu spalovacího zařízení.
4. Doby, ve kterých zařízení pro výrobu tepla vyhřívají akumulátor nebo akumulační nádrž bez výdeje tepla, se považují za provozní hodiny, a nikoli za dobu uvádění do provozu nebo ukončování provozu.
Článek 8
Určení doby uvádění spalovacích zařízení pro výrobu tepla a elektřiny do provozu a ukončování jejich provozu prostřednictvím prahových hodnot zatížení
U spalovacích zařízení pro výrobu elektřiny a tepla se doba uvádění do provozu a ukončování provozu určí podle článků 6 a 7, přičemž se zohlední jak vyrobená elektřina, tak teplo.
Článek 9
Určení doby uvádění do provozu a ukončování provozu prostřednictvím provozních parametrů nebo samostatných procesů
Pro určení minimálního zatížení při uvádění do provozu a minimálního zatížení při ukončování provozu v zájmu stabilní výroby se vymezí alespoň tři kritéria, přičemž konce doby uvádění do provozu a začátku doby ukončování provozu bude dosaženo, pokud byla splněna alespoň dvě kritéria.
Tato kritéria se vyberou:
1.
ze samostatných procesů uvedených v příloze nebo rovnocenných procesů, které vyhovují technické charakteristice zařízení;
2.
z prahových hodnot pro provozní parametry uvedené v příloze nebo rovnocenné provozní parametry, které vyhovují technické charakteristice zařízení.
Článek 10
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 7. května 2012.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2012. gada 7. maijs)
par palaišanas un apturēšanas periodu noteikšanu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām nolūkos
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 2948)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/249/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/75/ES par rūpnieciskajām emisijām (piesārņojuma integrēta novēršana un kontrole) (1) un jo īpaši tās 41. panta pirmās daļas a) punktu,
tā kā:
(1)
Direktīvā 2010/75/ES nav noteikti palaišanas un apturēšanas periodi, bet šie periodi attiecas uz vairākiem šīs direktīvas noteikumiem.
(2)
Attiecībā uz sadedzināšanas iekārtām, uz kurām attiecas Direktīvas 2010/75/ES III nodaļa, ir nepieciešams noteikt palaišanas un apturēšanas periodus, lai novērtētu atbilstību emisiju robežvērtībām, kas noteiktas Direktīvas 2010/75/ES V pielikumā, ņemot vērā minētā pielikuma 4. daļu, kā arī lai noteiktu sadedzināšanas iekārtu darba stundu skaitu gadījumā, ja tas ir būtisks šīs direktīvas īstenošanai.
(3)
Direktīvas 2010/75/ES 14. panta 1. punkta f) apakšpunktā prasīts atļaujā iekļaut pasākumus, kuri attiecas uz ekspluatācijas apstākļiem, kas nav parastie ekspluatācijas apstākļi, piemēram, palaišanas un apturēšanas operācijas. Saskaņā ar Direktīvas 2010/75/ES 6. pantu šādus pasākumus var paredzēt vispārīgos saistošos noteikumos.
(4)
Emisijas no sadedzināšanas iekārtām palaišanas un apturēšanas periodos parasti ir paaugstinātā koncentrācijā salīdzinājumā ar parastajiem ekspluatācijas apstākļiem. Ņemot vērā Direktīvas 2010/75/ES mērķi novērst emisiju, šiem periodiem būtu jābūt pēc iespējas īsākiem.
(5)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Direktīvas 2010/75/ES 75. pantu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
Šis lēmums paredz noteikumus par palaišanas un apturēšanas periodu noteikšanu, kas minēti Direktīvas 2010/75/ES 3. panta 27. punktā un V pielikuma 4. daļas 1. punktā.
Šis lēmums attiecas uz sadedzināšanas iekārtām, uz kurām attiecas Direktīvas 2010/75/ES III nodaļa.
2. pants
Definīcijas
Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:
1)
“stabilas ražošanas palaišanas minimālā slodze” ir minimālā slodze, kas ir saderīga ar ražojošās sadedzināšanas iekārtas vienmērīgu darbību pēc palaišanas uzsākšanas, pēc kuras iekārta spēj droši un uzticami dot enerģiju tīklam, siltuma akumulatoram vai rūpnīcai;
2)
“stabilas ražošanas apturēšanas minimālā slodze” ir minimālā slodze, pie kuras iekārta vairs nevar droši un uzticami dot enerģiju tīklam, siltuma akumulatoram vai rūpnīcai, un tiek uzskatīts, ka tā tiek izslēgta.
3. pants
Vispārīgie noteikumi palaišanas un apturēšanas periodu noteikšanai
Lai noteiktu palaišanas perioda beigas un apturēšanas perioda sākumu, piemēro šādus noteikumus:
1)
kritēriji vai parametri, ko izmanto, lai noteiktu palaišanas un apturēšanas periodus, ir pārredzami un ārēji pārbaudāmi;
2)
palaišanas un apturēšanas periodus nosaka, pamatojoties uz nosacījumiem, kas ļauj īstenot stabilu ražošanas procesu, ievērojot veselības aizsardzības un drošības prasības;
3)
periodus, kuros sadedzināšanas iekārta pēc palaišanas darbojas stabili un droši ar degvielas padevi, bet bez siltuma, elektrības vai mehāniskās enerģijas eksporta, neietver palaišanas un apturēšanas periodos.
4. pants
Palaišanas un apturēšanas periodu noteikšana atļaujā
1. Lai noteiktu palaišanas un apturēšanas periodus iekārtas atļaujā, kurā ietilpst sadedzināšanas iekārta, pasākumi, kas minēti Direktīvas 2010/75/ES 14. panta 1. punkta f) apakšpunktā, ietver:
a)
vismaz vienu no šiem:
i)
palaišanas perioda beigu punktu un apturēšanas perioda sākuma punktu, kas izteikts kā slodzes robežvērtības, saskaņā ar 6., 7. un 8. pantu un ņemot vērā, ka stabilas ražošanas apturēšanas minimālā slodze var būt zemāka nekā stabilas ražošanas palaišanas minimālā slodze, jo sadedzināšanas iekārta varētu darboties stabili pie zemākas slodzes, kad tā ir sasniegusi pietiekamu temperatūru pēc darbības perioda;
ii)
diskrētos procesus vai darbības rādītāju robežvērtības, kas ir saistīti ar palaišanas perioda beigām un ar apturēšanas perioda sākumu un kas saskaņā ar 9. pantu ir skaidri, viegli uzraugāmi un piemēroti izmantotajai tehnoloģijai;
b)
pasākumus, lai nodrošinātu, ka palaišanas un apturēšanas periodi tiek samazināti, cik vien iespējams;
c)
pasākumus, kas nodrošina, ka viss piesārņojuma mazināšanas aprīkojums sāk darboties, tiklīdz tas tehniski iespējams.
Pirmās daļas nolūkos jāņem vērā sadedzināšanas iekārtu un to vienību tehniskie un darbības parametri un uzstādītā piesārņojuma mazināšanas aprīkojuma tehniskās prasības.
2. Ja mainās kāds no aspektiem, kas attiecas uz iekārtu un kas ietekmē palaišanas un apturēšanas periodus, tostarp uzstādītais aprīkojums, kurināmā veids, iekārtas loma sistēmā un uzstādītais piesārņojuma mazināšanas aprīkojums, atļaujas nosacījumus, kas saistīti ar palaišanas un apturēšanas periodiem, pārskata un, ja nepieciešams, tos atjaunina kompetentā iestāde.
5. pants
Palaišanas un apturēšanas periodu noteikšana sadedzināšanas iekārtām, kas sastāv no divām vai vairākām vienībām
1. Nolūkā aprēķināt vidējās emisiju robežvērtības, kas noteiktas Direktīvas 2010/75/ES V pielikuma 4. daļas 1. punktā, piemēro šādus noteikumus, lai noteiktu palaišanas un apturēšanas periodus sadedzināšanas iekārtām, kas sastāv no divām vai vairākām vienībām:
a)
vērtības, kas mērītas pirmās vienības palaišanas periodā un pēdējās vienības apturēšanas periodā, neņem vērā;
b)
vērtības, kas noteiktas atsevišķu vienību citu palaišanas un apturēšanas periodu laikā, neņem vērā tikai tad, ja tās tiek mērītas vai - gadījumā, ja mērīt ir tehniski vai ekonomiski neiespējami, - aprēķinātas atsevišķi katrai attiecīgajai vienībai.
2. Direktīvas 2010/75/ES 3. panta 27. punkta nolūkā palaišanas un apturēšanas periods sadedzināšanas iekārtām, kas sastāv no divām vai vairākām vienībām, sastāv tikai no sadedzināšanas iekārtas pirmās vienības palaišanas perioda un sadedzināšanas iekārtas pēdējās vienības apturēšanas perioda.
Sadedzināšanas iekārtām, kurām Direktīvas 2010/75/ES V pielikuma 1. daļas 2., 4. un 6. punkts ļauj piemērot emisiju robežvērtības daļai no tādas iekārtas, kura izvada atgāzes pa vienu vai vairākiem atsevišķiem dūmvadiem kopējā skurstenī, palaišanas un apturēšanas periodus var noteikt atsevišķi katrai no šādām sadedzināšanas iekārtas daļām. Palaišanas un apturēšanas periodi iekārtas daļai tad ietver pirmās sadedzināšanas vienības palaišanas periodu, palaižot attiecīgo iekārtas daļu, un apturēšanas periodu pēdējā sadedzināšanas vienībā, apturot attiecīgo iekārtas daļu.
6. pants
Palaišanas un apturēšanas periodu noteikšana, izmantojot slodzes robežvērtības, sadedzināšanas iekārtām, kas ražo elektrību vai piegādā enerģiju mehāniskajai piedziņai
1. Uzskata, ka sadedzināšanas iekārtām, kas ražo elektrību vai piegādā enerģiju mehāniskajai piedziņai, palaišanas periods beidzas brīdī, kad iekārta sasniedz stabilas ražošanas palaišanas minimālo slodzi.
2. Uzskata, ka apturēšanas periods sākas, kad sākas degvielas padeves izbeigšana, pēc tam, kad ir sasniegts stabilas ražošanas apturēšanas minimālās slodzes punkts, no kura saražotā elektroenerģija vairs nav pieejama tīklā vai radītā mehāniskā enerģija nav vairs derīga mehāniskai slodzei.
3. Slodzes robežvērtības, ko izmanto, lai noteiktu elektroenerģijas ražošanas sadedzināšanas iekārtu palaišanas perioda beigas un apturēšanas perioda sākumu, un kas jāietver iekārtas atļaujā, jāizsaka ar sadedzināšanas iekārtas elektroenerģijas ražošanas nominālās jaudas fiksētu procentu.
4. Slodzes robežvērtības, ko izmanto, lai noteiktu sadedzināšanas iekārtu, kas piegādā enerģiju mehāniskajai piedziņai, palaišanas perioda beigas un apturēšanas perioda sākumu, un kas jāietver iekārtas atļaujā, izsaka ar sadedzināšanas iekārtas mehāniskās enerģijas ražošanas nominālās jaudas fiksētu procentu.
7. pants
Palaišanas un apturēšanas periodu noteikšana, izmantojot slodzes robežvērtības, sadedzināšanas iekārtām, kas ražo siltumu
1. Uzskata, ka sadedzināšanas iekārtām, kas ražo siltumu, palaišanas periods ir beidzies, kad iekārta sasniedz stabilas ražošanas palaišanas minimālo slodzi un siltumu var droši un uzticami piegādāt sadales tīklā, siltuma akumulatoram vai tiešai izmantošanai vietējā rūpnīcā.
2. Apturēšanas periods tiek uzskatīts par sākušos, kad ir sasniegts stabilas ražošanas izslēgšanas minimālās slodzes punkts, kad siltumu vairs nevar droši un uzticami piegādāt tīklā vai tiešai izmantošanai vietējā rūpnīcā.
3. Slodzes robežvērtības, ko izmanto, lai noteiktu siltuma ražošanas sadedzināšanas iekārtu palaišanas perioda beigas un apturēšanas perioda sākumu, un kas jāietver iekārtas atļaujā, jāizsaka ar sadedzināšanas iekārtas siltuma ražošanas nominālās jaudas fiksētu procentu.
4. Periodi, kuru laikā siltuma ražošanas iekārtas silda akumulatoru vai rezervuāru, neeksportējot siltumu, tiek uzskatīti par darba laiku, nevis par palaišanas vai apturēšanas periodiem.
8. pants
Palaišanas un apturēšanas periodu noteikšana, izmantojot slodzes robežvērtības, sadedzināšanas iekārtām, kas ražo siltumu un elektroenerģiju
Sadedzināšanas iekārtām, kas ražo siltumu un elektroenerģiju, palaišanas un apturēšanas periodus nosaka saskaņā ar 6. un 7. pantu, ņemot vērā gan saražoto elektroenerģiju, gan siltumu.
9. pants
Palaišanas un apturēšanas periodu noteikšana, izmantojot darbības parametrus vai diskrētos procesus
Lai noteiktu stabilas ražošanas minimālo palaišanas slodzi un minimālo apturēšanas slodzi, nosaka vismaz trīs dažādus kritērijus, attiecīgi palaišanas perioda beigas un apturēšanas perioda sākums ir sasniegts, kad sasniegti vismaz divi no kritērijiem.
Šie kritēriji tiek izvēlēti no:
1)
diskrētajiem procesiem, kas izklāstīti pielikumā, vai līdzvērtīgiem procesiem, kas atbilst iekārtas tehniskajiem parametriem;
2)
darbības parametru robežvērtībām, kas noteiktas pielikumā, vai līdzvērtīgiem darbības parametriem, kas atbilst iekārtas tehniskajiem raksturlielumiem.
10. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2012. gada 7. maijā