ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. listopadu 2011
o státní podpoře C 28/10, kterou poskytlo Portugalsko v rámci režimu pojištění krátkodobých vývozních úvěrů
(oznámeno pod číslem C(2011) 7756)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/532/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto rozhodnutí se týká státní podpory, kterou zavedlo Portugalsko ve formě režimu pojištění krátkodobých vývozních úvěrů (dále jen „režim“).
1. PROCESNÍ ASPEKTY
(2)
Dne 12. ledna 2009 oznámilo Portugalsko režim pojištění krátkodobých vývozních úvěrů podle oddílu 5.1 sdělení Komise „Dočasný rámec Společenství pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize“ (2) (dále jen „dočasný rámec“).
(3)
Ačkoliv byl režim původně oznámen jako pojištění krátkodobých vývozních úvěrů pro země OECD, vztahuje se rovněž na transakce v rámci domácího obchodu.
(4)
Jelikož portugalské orgány potvrdily, že se režim používá od ledna 2009, Komise Portugalsko dopisem ze dne 19. dubna 2010 informovala o převedení režimu do registru neoznámené podpory.
(5)
Dopisem ze dne 27. října 2010 Komise Portugalsko informovala o zahájení vyšetřovacího řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU v souvislosti s tímto režimem.
(6)
Dopisem ze dne 29. listopadu 2010 zaslaly portugalské orgány své připomínky k dopisu Komise ze dne 27. října 2010. Připojily dopisy dvou pojistitelů úvěrů (CESCE a COSEC) ze dne 22. listopadu 2010 a 23. listopadu 2010.
(7)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo dne 9. dubna 2011 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k režimu vyjádřily. Nebyly obdrženy žádné připomínky.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1. CÍL
(8)
Portugalské orgány tvrdily, že současná hospodářská krize znamená vyšší riziko u obchodních operací. To má zase za následek konzervativnější postoj pojistitelů úvěrů, což se projevuje ve výši pojistného krytí pro rizika spojená s obchodními operacemi.
(9)
Cílem režimu je napravit selhání trhu projevující se v nedostupnosti pojištění úvěrů a pomoci obnovit důvěru v trh s pojištěním úvěrů.
(10)
Těchto cílů je dosahováno tím, že vývozcům a společnostem, jež se dočasně potýkají s nedostupností pojistného krytí úvěrů na soukromém trhu pro transakce s kupujícími ze zemí OECD nebo pro transakce v rámci domácího obchodu, je poskytováno pojistné krytí úvěrů.
(11)
Podle portugalských orgánů se odvětví pojišťovnictví od roku 2008 značně zmenšilo, což má za následek nedostupnost pojistného krytí. Ke dni 30. září 2010 se celková hodnota pojištěného portfolia snížila v období od 31. prosince 2009 do 31. prosince 2009 o 32,84 % a v období od 31. prosince 2008 do 30. září 2010 o dalších 22,4 %. Celková hodnota pojistného portfolia v roce 2010 klesla na 15,9 miliardy EUR z hodnoty ve výši 30,6 miliardy EUR na konci roku 2008. Počet pojištěných podniků se snížil z 3 709 na konci roku 2008 na 2 290 v září 2010. Dopisy pojistitelů byly předloženy s cílem zdůvodnit nutnost zachování režimu do konce roku 2010, a to navzdory tvrzením v dopisech, že maximální výše pojistného krytí poskytnutého na základě režimu nebude dosaženo. Tyto dopisy objasňovaly potřebu režimu odkazem na vyšší riziko u pojištění vývozních úvěrů v důsledku celkové hospodářské situace v době překonávání krize, s následným růstem cen a snižováním krytí poskytovaného v některých odvětvích soukromými pojistiteli.
2.2. PRÁVNÍ ZÁKLAD
(12)
Vnitrostátním právním základem režimu je legislativní nařízení č. 175/2008 ze dne 26. srpna 2008, kterým se zřizuje Finova, a legislativní nařízení č. 211/1998 ze dne 16. července 1998, kterým se stanoví pravidla použitelná na vzájemné záruční společnosti (ve znění legislativního nařízení č. 19/2001 ze dne 30. ledna 2001 a č. 309-A/2007 ze dne 7. září 2007).
2.3. PROVÁDĚJÍCÍ SUBJEKT
(13)
Režim provádí tito soukromí pojistitelé úvěrů, kteří působí na portugalském trhu: COSEC, CESCE, Coface a Credito y Caución.
2.4. PŘÍJEMci
(14)
Podle informací, které portugalské orgány poskytly dne 26. listopadu 2010, se do října 2010 k režimu přihlásilo 399 příjemců.
(15)
V následujících tabulkách je uvedeno rozdělení úvěrových limitů poskytnutých do října 2010:
(16)
Využití podle zprostředkujících pojistitelů:
Pojišťovna
Příjemci
Úvěrový limit v EUR
Počet
(%)
Hodnota
(%)
COSEC
273
68,42
151 693 571
71,68
Credito y Caución
43
10,78
28 259 171
13,35
CESCE
55
13,78
24 747 850
11,69
Coface
28
7,02
6 929 700
3,27
Celkem
399
100
211 630 292
100
(17)
Rozdělení na domácí transakce a vývozní transakce podle velikosti trhu v říjnu 2010 (v EUR):
Skutečně využitý úvěrový limit 1 (4)
Hodnota (v EUR)
(%)
Transakce domácího obchodu
137 175 542
73,20
Vývozní transakce
50 221 841
26,80
Celkem
187 397 383
100
(18)
Rozdělení podle velikosti příjemců:
Velikost příjemce
Příjemci
Úvěrový limit v EUR
Počet
(%)
Hodnota (v EUR)
(%)
Velké podniky
126
31,58
101 135 009
47,79
Střední podniky
158
39,60
71 507 618
33,79
Mikropodniky/malé podniky
115
28,82
38 987 665
18,42
Celkem
399
100
211 630 292
100
2.5. PODMÍNKY UPLATNĚNÍ REŽIMU
(19)
Režim se vztahuje na obchodní rizika (například platební neschopnost a přetrvávající neplacení) spojená s vývozními transakcemi se zeměmi OECD a rizika související s transakcemi v rámci domácího obchodu pro období trvající méně než dva roky.
(20)
Veřejné pojištění funguje jako finanční nástroj pro sdílení rizik se soukromými pojistiteli („připojištění“). Poskytuje se pouze jako doplněk k pojištění sjednanému se soukromým pojistitelem.
(21)
Veřejné pojištění se podle portugalských orgánů poskytuje za zcela stejných podmínek jako soukromé pojištění. Částka pokrytá veřejným pojištěním proto nemůže být vyšší než částka pokrytá soukromým pojistitelem. Příslušné pojistné se však rovná 60 % pojistného, které účtuje soukromý pojistitel. Příslušná průměrná sazba na základě režimu představovala 0,21 % obratu, zatímco tržní sazba, kterou účtují soukromí pojistitelé, představovala v roce 2009 průměrně 0,36 % obratu. I průměrné tržní sazby (ve výši 0,23 % v roce 2007 a 0,24 % v roce 2008) byly od roku 2009 vyšší než příslušná průměrná sazba v rámci režimu.
(22)
V případě výskytu pojistné události jsou částky náhrady rozděleny mezi stát a soukromého pojistitele, který poskytuje základní pojištění, a to úměrně podílu celkového zaručeného krytí, tj. podílu kvóty. Poskytování náhrady vyřizuje soukromý pojistitel.
2.6. DOBA TRVÁNÍ
(23)
Režim byl oznámen dne 12. ledna 2009 na dobu od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2010. Komisi nebylo oznámeno prodloužení režimu.
2.7. ROZPOČET
(24)
Podle informací, které Komisi poskytly portugalské orgány, činí maximální výše záruky pro jednoho příjemce 1,5 milionu EUR.
(25)
Podle informací, které Komisi poskytly portugalské orgány, činí celkový rozpočet režimu pro domácí i vývozní transakce 2 miliardy EUR (5).
3. ROZHODNUTÍ KOMISE O ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(26)
V rozhodnutí ze dne 27. října 2010 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení uvedla Komise předběžné posouzení a vyslovila pochybnosti ohledně slučitelnosti režimu s vnitřním trhem. Pochybnosti vyslovené v uvedeném rozhodnutí se týkaly:
-
uplatňování režimu na pojištění krátkodobých vývozních úvěrů, při němž je cena záruky nižší než úroveň, která se obvykle vyžaduje podle sdělení Komise o krátkodobém pojištění vývozních úvěrů (6) (dále jen „sdělení“). Komise vyslovila pochybnosti, zda bylo protiplnění nezbytné a přiměřené k dosažení cíle vzhledem k možnému narušení hospodářské soutěže, které to má za následek,
-
uplatňování režimu na domácí transakce. Komise vyslovila pochybnosti, pokud jde o slučitelnost opatření, a opět zpochybnila cenu, která byla stanovena za poskytnutou záruku.
4. PŘIPOMÍNKY PORTUGALSKA
(27)
Ve svých připomínkách k zahájení formálního vyšetřovacího řízení portugalské orgány uvedly, že tvrzení Komise, že společnosti, na něž se režim vztahuje, mají výhodu, která by jinak nebyla dostupná, není v souladu s cíli stanovenými v dočasném rámci. Aby prokázaly selhání trhu, portugalské orgány odkazují na poměr ztráty, který v roce 2008 dosáhl rekordní výše 102 %, navzdory skutečnosti, že se počet podniků, na něž se pojištění vztahovalo, na konci roku 2009 snížil o 29,41 % v porovnání s koncem roku 2008 a do konce září 2010 o dalších 12,53 %. Hodnota pojištěného portfolia klesla na konci roku 2009 v porovnání s koncem roku 2008 o 32,84 % a do září 2010 o dalších 22,36 %. Portugalsko rovněž tvrdí, že i ostatní členské státy přijaly podobné režimy.
(28)
Pokud jde o selektivní povahu výhody, Portugalsko uvedlo, že režim není selektivní, nýbrž že představuje opatření obecné povahy, které nemá za následek diskriminaci v rámci odvětví ani mezi odvětvími. Portugalsko rovněž namítá, že Komise nestanovila, co představuje obecné opatření. Podle Portugalska neexistenci diskriminace prokazuje: i) uplatňování režimu rovněž na společnosti z ostatních členských států, které působí v Portugalsku; ii) schválení žádostí o účast v režimu všech čtyř pojistitelů působících v Portugalsku, přičemž všichni jsou přinejmenším částečně ve vlastnictví zahraničních subjektů; iii) nezměnění potřeb v oblasti financování během krize; iv) významný příjemce podpory na základě režimu, kterým byl v říjnu 2010 segment operací týkajících se vnitrostátního trhu (73,2 %); v) možnost všech podniků působících v Portugalsku využít režim, a to nezávisle na tom, zda povaha jejich činností souvisí s obchodováním se zbožím (režim využila odvětví jako „stavebnictví“, „doprava“ a „ostatní služby - kromě obchodu“, a to s částkami ve výši 2 155 000 EUR, 471 500 EUR resp. 4 580 000 EUR), ačkoliv vývozní úvěry vzhledem ke své povaze souvisí především s transakcemi se zbožím. Model připojištění není mimoto podle Portugalska zdrojem diskriminace, jelikož žádnému podniku nebrání v tom, aby si takovéto pojištění sjednal se soukromým pojistitelem. Orgány veřejné správy se zcela spoléhají na posouzení rizik provedené soukromými pojistiteli. Rovněž maximální limit stanovený pro jednotlivé pojištění nebrání podle portugalských orgánů v přístupu velkým podnikům, které režim využívají (47,79 % s ohledem na hodnotu operací v porovnání s 33,79 % u středních podniků a 18,42 % u malých podniků, avšak pouze 31,58 %, pokud jde o počet příjemců, na rozdíl od 39,60 % u středních podniků a 28,82 % u malých podniků). Tento maximální limit má zajistit, aby byly použité státní prostředky úměrné sledovaným cílům a aby bylo riziko náležitě rozloženo, a současně umožnit přístup k režimu většímu počtu podniků. Skutečnost, že maximální částka stanovená pro režim nebyla využita, představuje podle portugalských orgánů důkaz o neexistenci diskriminace velkých podniků. Portugalsko zpochybňuje taktéž souvislost mezi judikaturou, kterou Komise uvedla v 36. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, a diskriminací. Portugalsko lituje, že Komise nestanovila kritéria, která musí opatření splňovat, aby se považovalo za opatření obecné povahy.
(29)
Portugalsko odůvodnilo nižší ceny v rámci režimu v porovnání se soukromým pojištěním tím, že lze zaznamenat negativní výběr, jelikož se podniky rozhodují pro zajištění méně rizikových operací v rámci režimu a rizikovější operace ponechávají pro krytí soukromým pojištěním. V tomto ohledu by odůvodnění Komise nebylo podle portugalských orgánů relevantní v oblasti vývozních úvěrů, kde se riziko nezvyšuje s výší úvěru, jak je tomu u bankovních úvěrů. Podle portugalských orgánů prokazuje nízké riziko rovněž skutečnost, že se k říjnu 2010 objem pohledávek nahromaděných v režimu zvýšil pouze o 0,26 % celkové hodnoty sjednaného pojištění. Ceny stanovené za státní záruku mimoto podle portugalských orgánů odpovídají tržním cenám před krizí, a proto neposkytují příjemcům výhodu.
(30)
Podle portugalských orgánů režim nezpůsobuje narušení hospodářské soutěže mezi členskými státy, jelikož i) se vztahuje rovněž na vnitrostátní operace; ii) náklady na pojištění se v jednotlivých členských státech liší, jak prokazují různé ceny pojištění, a ii) tento druh služby není na trhu dostupný.
5. PŘIPOMÍNKY OSTATNÍCH ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(31)
Po zveřejnění rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení v Úředním věstníku Evropské unie dne 9. dubna 2011 neobdržela Komise žádné připomínky třetích stran.
6. POSOUZENÍ
6.1. HODNOCENÍ OPATŘENÍ JAKO STÁTNÍ PODPORY
(32)
V čl. 107 odst. 1 SFEU se uvádí:
Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.
(33)
Aby byl použitelný čl. 107 odst. 1 SFEU, je třeba, aby bylo možno opatření přičíst státu, aby bylo provedeno ze státních prostředků, ovlivňovalo obchod mezi členskými státy a narušovalo hospodářskou soutěž na vnitřním trhu tím, že poskytuje určitým podnikům selektivní výhodu.
Státní prostředky
(34)
Jak je objasněno v rozhodnutí Komise ze dne 27. října 2010 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, pojištění je poskytováno přímo státem a případné ztráty vyplývající z režimu ovlivňují státní rozpočet. Režim proto zahrnuje státní prostředky. Použití státních prostředků Portugalsko nezpochybnilo.
Selektivní výhoda pro pojistitele
(35)
Komise analyzovala trhy s pojištěním vývozních úvěrů ve svých rozhodnutích o režimech pojištění krátkodobých vývozních úvěrů (7). Sazby pojistného na trhu s pojištěním krátkodobých vývozních úvěrů jsou ve smlouvách obvykle stanoveny na dobu nejméně jednoho roku. Jakákoli změna ceny nabízeného krytí je proto účinná až s určitou časovou prodlevou. Tržní praxe je mimoto taková, že se nabídka pojištění úvěrů upravuje zvyšováním či snižováním výše nabízeného úvěru, a nikoli změnou sazby, která se za pojištění účtuje. Tato praxe byla zaznamenána rovněž od počátku finanční krize, jak dokládají dopisy o odmítnutí krytí, které zaslalo Portugalsko, a dopisy o odmítnutí krytí v jiných případech režimů pojištění krátkodobých vývozních úvěrů (8). Dopisy pojistitelů o odmítnutí krytí obvykle vývozcům jako alternativu nenabízejí vyšší cenu krytí u určitých kupujících. Z důkazů vyplývá, že v důsledku finanční krize soukromí pojistitelé významně snížili nabízené krytí a často je úplně zrušili. Výše uvedené skutečnosti potvrzují další údaje, které poskytly tržní subjekty (9). Hospodářská soutěž mezi pojistiteli je proto založena především na množství úvěrů, nikoli na cenách. Prostřednictvím opatření stát reagoval na poptávku, kterou neuspokojovaly stávající soukromé hospodářské subjekty. Na konkurenčním trhu bez zásahu státu by však na poptávku reagoval nový hospodářský subjekt, který by poskytl dodatečné pojistné krytí. Cílem zásahu státu bylo proto chránit tržní postavení soukromých hospodářských subjektů, které již působí na portugalském trhu.
(36)
Pojištění krátkodobých vývozních úvěrů je produkt, jehož prostřednictvím pojistitel přebírá obchodní a politické riziko nedodržení závazku kupujícího v rámci obchodní transakce. Převzetí obchodních rizik souvisejících s obchodními transakcemi nabízejí rovněž banky, a to prostřednictvím dokumentárního akreditivu a faktoringu. Pojištění krátkodobých vývozních úvěrů, které nabízejí úvěrové pojišťovny, a dokumentární akreditiv nabízený bankami představují náhrady na straně poptávky na trhu pro ochranu před obchodními riziky plynoucími z obchodních transakcí. V případě neexistence zásahu státu by se mohli vývozci přinejmenším v určité míře uchýlit k dokumentárnímu akreditivu, který nabízejí banky (10). Vzhledem k možné nahraditelnosti mezi pojištěním krátkodobých vývozních úvěrů nabízeným pojistiteli a dokumentárním akreditivem nabízeným bankami znamená opatření výhodu ve prospěch odvětví pojištění krátkodobých vývozních úvěrů, jelikož přispívá k zachování podílu pojistitelů vývozních úvěrů na trhu pro ochranu před obchodními a politickými riziky obchodních transakcí. Jelikož banky nejsou způsobilé pro využití režimu, na jehož základě je veřejné pojištění nabízeno pouze jako doplněk k pojištění, které poskytují soukromí pojistitelé, je tato výhoda selektivní.
(37)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že opatření poskytuje pojistitelům selektivní výhodu.
Selektivní výhoda pro vývozce a tuzemské obchodní společnosti
(38)
Vývozci a obchodní společnosti přihlášené k režimu platí pojistné, které je nižší než tržní pojistné. To má za následek posílení postavení společností využívajících režim v porovnání se společnostmi, které pojistné krytí potenciálně získají pouze u soukromých pojistitelů za tržní cenu. Má se za to, že samotné posílení postavení některých účastníků trhu v porovnání s jejich konkurenty ve srovnatelné situaci prostřednictvím opatření určitého režimu představuje výhodu (11). V daném případě by posílení postavení těchto příjemců nebylo ve stejné míře možné bez zásahu státu.
(39)
Jak potvrdilo Portugalsko, toto krytí není na trhu k dispozici (přinejmenším ve stejném rozsahu) pro rizika, na něž se režim vztahuje. Společnosti využívající režim mají proto dvojí výhodu v podobě přístupu k pojistnému krytí, jež by jinak nebylo dostupné: mají prospěch nejen z nižšího pojistného, než je tržní cena, nýbrž rovněž z existence dodatečného pojištění.
(40)
Portugalský režim je ve skutečnosti selektivní.
(41)
Prvním náznakem, že režim je selektivní, je skutečnost, že společnostmi, které opatření využívají, jsou téměř výhradně společnosti obchodující se zbožím, zatímco společnosti, které poskytují služby, jej využívají mnohem méně. V rámci formálního vyšetřovacího řízení portugalské orgány uvedly, že neexistují žádné právní překážky, které by společnostem, jež nevykonávají obchodní činnosti, znemožňovaly režim využít, a že režim využila odvětví jako „stavebnictví“, „doprava“ a „jiné služby - kromě obchodu“. Portugalsko však rovněž připouští, že se pojištění vývozních úvěrů vzhledem ke své povaze týká především transakcí se zbožím. Na společnosti, které poskytují dopravní a jiné služby, připadala k říjnu 2010 pouze 2,4 % pojištění poskytnutého na základě režimu. Vzhledem k tomu, že na podniky, které poskytují služby, připadalo pouze 8 z celkového počtu 361 podniků využívajících režim a přibližně 1,25 % úvěrových limitů, je zřejmé, že dotyčné opatření v zásadě podporuje společnosti obchodující se zbožím.
(42)
Existují další prvky, které prokazují, že režim je ve skutečnosti selektivní.
(43)
Za prvé, navzdory tvrzení portugalských orgánů, že režim má obecnou povahu, jelikož příjemci jsou stanoveni pomocí objektivních kritérií, která nevedou k diskriminaci subjektů z ostatních členských států, podmínky stanovené v rámci režimu poskytují při výběru příjemců určitý prostor pro uvážení. Režim používá model „připojištění“, na jehož základě jsou pro režim způsobilé pouze společnosti, které mají sjednaný úvěrový limit u soukromého pojistitele, zatímco společnosti, jimž soukromí pojistitelé úvěrů zcela odmítnou poskytnout krytí, nejsou pro „připojištění“ způsobilé. Režim ponechává zcela na soukromých společnostech, aby posoudily způsobilost pro pojištění. V případě neexistence jednotných a objektivních kritérií pro stanovení rizika spojeného s transakcemi, které provádí každý vývozce nebo obchodník, poskytuje režim soukromým subjektům určitou volnost při posuzování úvěruschopnosti společností, které mohou požádat o pojistné krytí. Soudní dvůr měl za to, že aby se opatření považovalo za neselektivní, mělo by být založeno na kritériu uplatnění, které je objektivní, bez jakéhokoli zeměpisného nebo odvětvového zohlednění, a mělo by být v souladu s cílem opatření (12). V daném případě vede neexistence objektivních kritérií pro rozhodování o poskytnutí soukromého pojistného krytí k možné diskriminaci mezi příjemci, kteří jsou ve srovnatelné skutkové situaci (13).
(44)
Za druhé, i kdyby se kritéria pro přístup k režimu považovala za objektivní, Soudní dvůr rozhodl, že samotná existence objektivních kritérií nevylučuje selektivní povahu opatření, pokud má dotyčné opatření za následek zvýhodnění určitých podniků na úkor jiných. Soudní dvůr uvedl, že „skutečnost, že podpora není zaměřena na jednoho či více konkrétních příjemců, kteří jsou stanoveni předem, nýbrž že se na ni vztahuje řada objektivních kritérií, na jejichž základě může být v rámci předem stanovených celkových přidělených rozpočtových prostředků poskytnuta neomezenému počtu příjemců, kteří nejsou zprvu jednotlivě identifikováni, nemůže postačovat k tomu, aby byla zpochybněna selektivní povaha opatření, a tudíž je hodnoceno jakožto státní podpory ve smyslu článku 92 Smlouvy [čl. 107 odst. 1 SFEU]. Tato situace nanejvýš znamená, že dotyčné opatření nepředstavuje jednotlivou podporu. Nevylučuje to však, aby bylo veřejné opatření považováno za systém podpory představující selektivní (a tudíž zvláštní) opatření, pokud vzhledem ke kritériím, jimiž se řídí jeho uplatňování, zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby na úkor ostatních“ (14). Podle Soudního dvora proto nelze zásahy státu posuzovat podle jejich účelu nebo cílů, nýbrž podle jejich účinků (15). V daném případě je režim ve skutečnosti selektivní.
(45)
Za třetí, aby bylo opatření obecné povahy, musí být nejen založeno na objektivních a horizontálních kritériích, nýbrž nesmí být rovněž omezeno časově nebo s ohledem na oblast působnosti. Navzdory tvrzení Portugalska, že režim má obecnou povahu, je tento režim omezen z hlediska času i oblasti působnosti, včetně samotné povahy modelu připojištění, jak bylo objasněno v 43. bodě odůvodnění.
(46)
Kritéria režimu nejsou rovněž v souladu s cílem a logikou opatření (16). I kdyby soukromí pojistitelé uplatňovali režim objektivně, na základě režimu jsou způsobilé pouze společnosti, u nichž během krize došlo k snížení jejich pojistného krytí. Společnosti, jimž soukromí pojistitelé úvěrové limity zcela zrušili, jsou z režimu vyloučeny. Navzdory cíli režimu, kterým je odstranit údajnou nedostupnost pojištění na soukromém trhu, se režim nevztahuje na společnosti, které jsou omezením možnosti soukromého pojištění na trhu zasaženy nejvíce. V tomto ohledu není návrh opatření vhodný k odstranění zjištěného selhání trhu.
(47)
Na základě výše uvedených úvah jsou výhody, které jsou poskytnuty vývozcům a obchodním společnostem přihlášeným k režimu, selektivní.
Ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže
(48)
Co se týká ovlivnění obchodu, režim se vztahuje na vývozní transakce a domácí transakce s obchodovatelným zbožím.
(49)
Zahrnutím domácích transakcí může režim potenciálně ovlivnit obchod mezi členskými sáty v míře, která by mohla značně narušit obchodní toky, například přesměrováním ekonomických činností od vývozu k domácím transakcím.
(50)
Pokud jde o narušení hospodářské soutěže, podle judikatury Soudního dvora poukazuje samotná skutečnost, že konkurenceschopnost určitého podniku by byla posílena vůči soutěžícím podnikům získáním hospodářské výhody, kterou by jinak při svém běžném podnikání nezískal, na riziko narušení hospodářské soutěže (17).
(51)
Jelikož se režim vztahuje na vývoz, přičemž jsou zahrnuty ostatní členské státy, opatření jednoznačně ovlivňuje obchodní toky mezi členskými státy, jelikož příjemcům usnadňuje vykonávání vývozní činnosti.
(52)
Režim ovlivňuje obchod rovněž tím, že zahrnuje domácí transakce. Podle ustálené judikatury je nutno mít za to, že pokud podpora poskytnutá určitým členským státem posílí postavení společnosti vůči ostatním soutěžícím společnostem při obchodování v rámci Unie, ovlivňuje tato podpora obchod. V tomto ohledu může k určení toho, zda má podpora skutečný nebo potenciální dopad na hospodářskou soutěž a ovlivňuje obchod mezi členskými státy, sloužit skutečnost, že určité hospodářské odvětví bylo na úrovni EU liberalizováno. Navíc není nutné, aby se společnost, která je příjemcem podpory, sama podílela na obchodu v rámci Unie. Podpora poskytnutá členským státem určité společnosti může přispět k zachování či zvýšení činnosti na domácím trhu s tím, že společnosti usazené v ostatních členských státech mají méně možností proniknout na trh dotyčného členského státu. Posílení určitého podniku, který se až dosud na obchodu v rámci Unie nepodílel, jej může uvést do situace, která mu umožní proniknout na trh jiného členského státu (18).
(53)
V daném případě opatření zvýhodňuje společnosti, které působí v různých odvětvích, jež jsou otevřena obchodu v rámci Evropské unie. I zvýhodnění domácích transakcí společností, které působí pouze na portugalském trhu, tudíž ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
(54)
Účelem opatření je mimoto podporovat komerční obchodní činnosti společností usazených v Portugalsku na rozdíl od podniků usazených v ostatních členských státech. Opatření proto může narušit hospodářskou soutěž na vnitřním trhu.
Závěr
(55)
Tento režim proto představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Podporu lze považovat za slučitelnou se společným trhem, pokud splní jednu z výjimek stanovených ve Smlouvě.
6.2. SLUČITELNOST PODPORY PRO POJISTITELE
(56)
Komise ve svém sdělení stanovila podmínky, za nichž lze podporu pro pojistitele ve formě státem podporovaných režimů pojištění krátkodobých vývozních úvěrů považovat za slučitelnou. V souvislosti s finanční krizí stanoví podmínky pro použití sdělení dočasný rámec.
(57)
V bodě 2.5 sdělení v pozměněném znění (19) jsou „obchodovatelná rizika“ vymezena jako obchodní a politická rizika veřejných i neveřejných dlužníků, kteří mají sídlo v zemích uvedených v příloze (20) sdělení. Finanční výhody poskytnuté pojistitelům vývozních úvěrů, kteří uzavřou transakci považovanou za obchodovatelné riziko či poskytnou krytí pro takovouto transakci, jsou obvykle zakázány.
(58)
V bodě 3.1 sdělení je uvedeno, že faktory, které mohou narušovat hospodářskou soutěž ve prospěch veřejných nebo veřejně podporovaných pojistitelů vývozních úvěrů, kteří kryjí obchodovatelná rizika, zahrnují právní a faktické státní záruky půjček nebo ztrát. Záruky tohoto druhu umožňují pojistitelům vypůjčit si s úrokovou sazbou nižší, než je úroková sazba běžná na trhu, anebo jim umožní vypůjčit si finanční prostředky vůbec. Kromě toho státní záruky zbavují pojistitele nutnosti zajistit se na soukromém trhu.
(59)
Co se týká zemí, které nejsou uvedeny v příloze sdělení, tato rizika jsou „neobchodovatelná“ ve smyslu sdělení a na veřejnou podporu určenou na jejich krytí se sdělení nevztahuje.
(60)
V bodě 4.2 sdělení je stanoveno, že „obchodovatelná rizika“ nemohou být kryta pojištěním vývozních úvěrů s podporou členských států. V bodě 4.4 sdělení je však uvedeno, že za určitých okolností mohou být tato rizika dočasně pojištěna veřejnými nebo veřejně podporovanými pojistiteli vývozních úvěrů. Zejména se v něm uvádí, že se rizika dlužníků, kteří mají sídlo v zemích uvedených v příloze sdělení, považují za dočasně neobchodovatelná pouze tehdy, pokud lze prokázat, že není dostupné soukromé pojistné krytí pro rizika, která jsou obecně považována za obchodovatelná. Členské státy, které chtějí využít tuto únikovou doložku, musí poskytnout zprávu o trhu a poskytnout důkazy předložené dvěma velkými, známými mezinárodními pojistiteli vývozních úvěrů a jedním vnitrostátním pojistitelem úvěrů, přičemž zmíněná zpráva i důkazy prokazují, že krytí rizik není na soukromém trhu pojištění k dispozici. Veřejně podporovaný pojistitel vývozních úvěrů musí mimoto pokud možno sjednotit pojistné sazby pro takováto neobchodovatelná rizika s pojistnými sazbami, které si za srovnatelná rizika účtují soukromí pojistitelé vývozních úvěrů, a poskytnout popis podmínek, které veřejný pojistitel vývozních úvěrů hodlá použít ke krytí daných rizik.
(61)
V zájmu urychlení postupu zjednodušil dočasný rámec do 31. prosince 2010 důkazy, které musí členské státy předložit, aby prokázaly nedostupnost krytí. Za tímto účelem musely členské státy poskytnout důkazy předložené jedním velkým známým mezinárodním soukromým pojistitelem vývozních úvěrů a vnitrostátním pojistitelem úvěrů nebo alespoň čtyřmi zavedenými vývozci na domácím trhu. Platnost dočasného rámce byla prodloužena do 31. prosince 2011 (21).
Nedostupnost krytí
(62)
Portugalsko předložilo řadu dopisů od vývozců, které prokazují, že jim u mnoha transakcí bylo odmítnuto krytí. Komise však v dopisech, které poskytly portugalské orgány, nenašla dostatečný důkaz o nedostupnosti krytí. Důvody uvedené v těchto dopisech jsou buď důvěrné, nebo se v nich výslovně uvádí, že důvodem odmítnutí je nedostatečná likvidita či špatná finanční situace zákazníka, což je běžná obchodní praxe na řádně fungujícím pojistném trhu. Portugalsko ve své odpovědi na rozhodnutí Komise ze dne 27. října 2010 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení poskytlo údaje, které prokazují snížení počtu podniků, jež uzavřely pojištění (na konci roku 2009 činil pokles v porovnání s předchozím rokem 29,41 % a do září 2010 došlo k poklesu o dalších 12,53 %), a rovněž snížení hodnoty pojištěného portfolia (32,84 % pokles na konci roku 2009 v porovnání s předchozím rokem a do září 2010 pokles o dalších 22,36 %). Ze dvou dopisů soukromých pojistitelů, které Portugalsko poskytlo s odkazem na nedostupnost krytí na soukromém trhu, se v jednom z nich (dopis CESCE ze dne 22. listopadu 2010) uvádí, že se kvůli poklesu na nákupních trzích snížily rovněž potřeby podniků v oblasti financování. Údajné snížení pojištěných objemů proto není dostatečným důkazem nedostupnosti krytí na trhu.
(63)
Je-li na soukromém trhu krytí skutečně nedostupné a stane-li se dostupným v případě, že částečné krytí poskytne stát, mohlo by to být známkou toho, že pojistitelé obdrželi státní podporu. Jelikož se trh přizpůsobuje především s ohledem na množství úvěrů, nikoli ceny (jak je objasněno v 35. bodě odůvodnění), dostupnost úvěrů vyplývající ze státní podpory umožňuje hospodářským subjektům, které již působí na trhu, udržet si své postavení.
Sladění sazeb pojistného se sazbami účtovanými soukromými pojistiteli úvěrů
(64)
Sazby účtované v rámci režimu představují 60 % sazby, kterou stejnému zákazníkovi účtuje za krytí soukromý pojistitel. V rozporu s tvrzeními Portugalska lze riziko převedené v rámci režimu na stát považovat za vyšší než riziko, které kryje soukromý pojistitel samostatně. Je nutno připomenout, že se riziko nezaplacení zvyšuje s tím, jak se zvyšuje pojištěná částka. V případě vyšší částky pojistného krytí by proto vývozce souhlasil s uzavřením více obchodních transakcí s daným kupujícím. Celkový objem transakcí by mohl přesáhnout schopnost kupujícího splatit dotyčnou částku.
(65)
Portugalské orgány se domnívají, že riziko dodatečných transakcí je nižší vzhledem k tomu, že se vývozce, který získal omezené pojistné krytí, pojistí nejprve s ohledem na nejrizikovější kupující; při vyšším krytí by se vývozce postupně pojišťoval s ohledem na méně rizikové kupující. Toto tvrzení však přehlíží skutečnost, že úvěrové limity jsou poskytnuty pro jednotlivého kupujícího, a vývozce tudíž nemá možnost použít celý poskytnutý limit výhradně pro nejméně věrohodné kupující.
(66)
Tvrzení portugalských orgánů, že dodatečné pojištěné transakce jsou méně rizikové než transakce pojištěné soukromým pojistitelem, by mimoto vedlo k závěru, že soukromí pojistitelé akceptují při dané výši pojistného vyšší riziko, přičemž při stejné výši pojistného odmítají pojistit transakce s nižším rizikem. Pokud by bylo toto tvrzení pravdivé, pojistil by racionálně jednající soukromý pojistitel více transakcí, což by zvýšilo jeho příjmy z pojistného a současně snížilo riziko. Jinými slovy, tvrzení portugalských orgánů by naznačovalo neracionální chování soukromých pojistitelů, kteří by souhlasili s pojištěním rizikovější části portfolia místo méně rizikové části. Toto tvrzení proto nelze uznat.
(67)
V důsledku vyššího rizika, na něž se opatření vztahuje, je stát vystaven vyšší očekávané konečné ztrátě než soukromý pojistitel, když poskytuje počáteční krytí a stanoví jeho cenu samostatně. V případě režimu připojištění, kdy je rozhodnutí o zvýšení krytí přijato až poté, co bylo stanoveno pojistné pro počáteční limit úvěrového pojištění, musí cena připojištění odrážet vyšší riziko možného nadměrného krytí. Tvrzení portugalských orgánů, podle něhož podniky provádějí negativní výběr, což zajišťuje, že rizikovější operace jsou kryty soukromým pojištěním, není doloženo žádnými konkrétními údaji ani známou tržní praxí. Nejběžnější forma soukromého pojištění vývozních úvěrů (pojištění na základě celkového obratu) vyžaduje, aby v rámci pojištění bylo pokryto celé portfolio prodejů na úvěr. Pojištěná společnost proto nemůže pojišťovat svá rizika selektivně. Komise se domnívá, že by cena doplňkového pojištění měla zohledňovat vyšší úroveň převzatého rizika. Cena by proto měla být vyšší než cena, kterou za základní krytí účtují soukromí pojistitelé.
(68)
V daném případě jsou sazby účtované v rámci režimu nižší než stávající sazby na trhu s pojištěním vývozních úvěrů, což Portugalsko potvrdilo ve své odpovědi na rozhodnutí Komise ze dne 27. října 2010 o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Tato cena je rovněž nižší než tržní sazby v letech 2007 a 2008. Z tohoto důvodu není potvrzeno ani tvrzení portugalských orgánů, podle něhož cena odpovídá tržním sazbám před krizí. Cena by měla mimoto zohledňovat úroveň převzatého rizika. Cena by proto měla být ve skutečnosti vyšší než tržní cena.
(69)
Na základě výše uvedených skutečností není režim vztahující se na pojistitele slučitelný se sdělením a dočasným rámcem.
6.3. SLUČITELNOST PODPORY PRO VÝVOZCE A TUZEMSKÉ OBCHODNÍ SPOLEČNOSTI
6.3.1. Slučitelnost opatření zaměřeného na pojištění krátkodobých vývozních úvěrů
(70)
Ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, jež je použitelné za běžných tržních podmínek, a ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, které je použitelné v době vážné poruchy v hospodářství, umožňují považovat podpory za určitých podmínek za slučitelné s vnitřním trhem.
(71)
Komise připomíná, že podle judikatury je nutno čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU vykládat restriktivně a musí se jednat o nápravu poruchy v celém hospodářství některého členského státu (22).
(72)
V souladu se zásadami stanovenými v dočasném rámci (bod 5.1), jehož platnost byla prodloužena do 31. prosince 2012, musí opatření podpory splňovat níže uvedená kritéria, aby byla považována za slučitelná:
a.
Vhodnost
Podpora musí být dobře cílená, aby účinně splnila cíl, kterým je náprava vážné poruchy v hospodářství. Tak tomu není v případě, není-li opatření k odstranění poruchy vhodné.
b.
Nezbytnost
Opatření podpory musí být svou výší a formou nezbytné k dosažení cíle. Musí se tudíž jednat o minimální částku, která je nezbytná k dosažení cíle, a opatření musí mít formu, která je k nápravě poruchy nejvhodnější. Jinými slovy, pokud by k nápravě vážné poruchy v celém hospodářství postačovala nižší částka podpory nebo opatření ve formě, která méně narušuje hospodářskou soutěž, nebylo by dotyčné opatření nezbytné. Tato analýza je potvrzena v ustálené judikatuře Soudního dvora (23).
c.
Přiměřenost
Kladné účinky opatření je nutno náležitě uvážit s ohledem na narušení hospodářské soutěže, aby bylo narušení omezeno na minimum nezbytné k dosažení cílů těchto opatření. V čl. 107 odst. 1 SFEU jsou zakázána veškerá selektivní veřejná opatření, která mohou narušit obchod mezi členskými státy. Jakékoli odchylka podle ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, jež povoluje státní podporu, musí zajistit, aby byla tato podpora omezena na to, co je nezbytné k dosažení uvedeného cíle.
Vhodnost
(73)
Jak je objasněno v 46. bodě odůvodnění, návrh režimu vylučuje společnosti, které jsou krizí zasaženy nejvíce, a režim proto není vhodný k odstranění údajného selhání trhu v podobě nedostupnosti soukromého krytí.
Nezbytnost a přiměřenost: sladění sazeb pojistného se sazbami účtovanými soukromými pojistiteli úvěrů
(74)
Jak je uvedeno v 62. bodě odůvodnění, ačkoliv informace, které poskytlo Portugalsko, naznačují napětí na soukromém trhu s pojištěním úvěrů, neprokazují nedostupnost krytí. Nelze proto zjistit nezbytnost zásahu státu.
(75)
Jak je objasněno v 21. a 64. bodě odůvodnění, sazby účtované v rámci režimu představují 60 % sazeb, které témuž zákazníkovi účtují za krytí soukromí pojistitelé.
76)
Jak je vysvětleno v 65. až 67. bodě odůvodnění, v případě režimu připojištění, kdy je rozhodnutí o zvýšení krytí přijato až poté, co bylo stanoveno pojistné pro počáteční limit úvěrového pojištění, musí cena připojištění zohledňovat vyšší riziko možného nadměrného krytí.
(77)
Cíle, kterým je poskytnutí údajně nedostupného pojistného krytí, by mohlo být dosaženo rovněž prostřednictvím režimu s cenou stanovenou tak, aby odrážela riziko, které převzal stát. Stanovení ceny v rámci režimu na základě nižšího pojistného, než je pojistné, které by za obdobná rizika účtoval trh, není přiměřené cíli režimu.
(78)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem nelze část režimu týkající se pojištění vývozních úvěrů považovat za slučitelnou podporu pro vývozce podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU a dočasného rámce.
(79)
Co se týká čl. 107 odst. 3 písm. c), stejně jako v analýze slučitelnosti podle čl. 107 odst. 3 písm. b) platí všechna tvrzení ohledně vhodnosti, nezbytnosti a přiměřenosti. Podpora pro pojistitele vývozních úvěrů na základě režimu proto mění podmínky obchodu v míře, jež je v rozporu se společným zájmem.
6.3.2. Slučitelnost režimu s ohledem na operace týkající se pojištění domácího obchodu
(80)
Pokud jde o uplatnění režimu na domácí transakce, pojištění domácího obchodu pod tržní cenu může obchodní transakce odchýlit od vývozu ve prospěch domácích transakcí a může mít významný dopad na dovoz. Za běžných tržních podmínek je proto státní podpora ve prospěch operací v rámci domácího obchodu přísně zakázána. Ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. c) a b) SFEU však umožňují považovat za určitých podmínek podpory za slučitelné s vnitřním trhem. V této souvislosti stanoví kritéria pro slučitelnost opatření podpory v podobě pojištění krátkodobých vývozních úvěrů sdělení a dočasný rámec. Sdělení a dočasný rámec se však nevztahují na transakce v rámci domácího obchodu.
(81)
Portugalsko však režim oznámilo podle dočasného rámce v souvislosti se současnou finanční krizí. Je proto nutno zjistit, zda by vzhledem k dalekosáhlým důsledkům současné hospodářské krize bylo možno režim považovat za slučitelný přímo podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU. Pokud ne, je poté nutno analyzovat, zda lze opatření považovat za slučitelné podle čl. 107 odst. 3 písm. c).
(82)
Co se týká slučitelnosti podle čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU, toto ustanovení Komisi umožňuje prohlásit podpory za slučitelné s vnitřním trhem, pokud mají „napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu“.
(83)
Komise znovu opakuje, že ustanovení čl. 107 odst. 3 písm. b) SFEU je nutno uplatňovat restriktivně a že se musí jednat o nápravu poruchy, která se týká celého hospodářství některého členského státu (24). Komise rovněž připomíná, že (jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění) opatření musí splňovat zásady vhodnosti, nezbytnosti a přiměřenosti.
(84)
Opatření bylo zavedeno v souvislosti se současnou finanční krizí a je časově omezené.
(85)
Komise obdržela dopisy od vývozců a soukromých pojistitelů, které poukazují na snížení pojistného krytí u domácích transakcí. Portugalské orgány tvrdí, že poměr ztráty vzrostl na 102 %. Toto tvrzení však není přesvědčivé, jelikož růst vykazuje stálou tendenci od roku 2004, jak prokazují připomínky podané portugalskými orgány. Toto trvalé zvyšování poměru ztráty již před propuknutím finanční krize může naznačovat nikoli selhání trhu v oblasti financování domácího obchodu, nýbrž spíše strukturální problém na trhu. Komise proto nenašla žádné důkazy, že režim je vhodný k nápravě vážné poruchy v hospodářství, a má za to, že režim nelze prohlásit za slučitelný podle dočasného rámce nebo na základě čl. 107 odst. 3 písm. b).
(86)
Pokud jde o slučitelnost opatření podle sdělení a čl. 107 odst. 3 písm. c), cílem režimu je odstranit nedostupnost krytí na pojistném trhu. Jelikož se však jedná o režim připojištění, který při výběru příjemce ponechává soukromým pojistitelům určitý prostor pro uvážení, vylučuje režim potenciálně z krytí společnosti, které jsou ve srovnatelné skutkové situaci jako společnosti, na něž se režim vztahuje, byly však krizí zasaženy více. V případě těchto vyloučených společností by bylo pojistné krytí zcela zrušeno na rozdíl od pouze částečného zrušení. Opatření mimoto příjemcům poskytuje nejen dodatečné krytí, nýbrž rovněž výhodu v podobě ceny, jelikož pojistné je nižší než tržní sazby. Jak již bylo uvedeno, sazby účtované v rámci režimu představují 60 % sazeb, které témuž zákazníkovi za krytí účtuje soukromý pojistitel, přičemž skutečnost, že limit krytí je zvýšen na dvojnásobek původního limitu, znamená vyšší riziko, které není v pojistném zohledněno. Výše ceny v rámci režimu není odůvodněná s ohledem na nutnost odstranit nedostupnost pojistného krytí. Vzhledem k možnému narušení hospodářské soutěže není režim přiměřený k dosažení uvedeného cíle.
(87)
Komise proto dospěla k závěru, že státní podpora poskytnutá operacím týkajícím se pojištění domácího obchodu nesplňuje podmínky stanovené v čl. 107 odst. 3 písm. b) nebo c) SFEU a není slučitelná s vnitřním trhem.
7. ZÁVĚR
(88)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že režim poskytuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, kterou nelze prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem.
8. NAVRÁCENÍ PODPORY
(89)
V čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 (25) je stanoveno, že je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil. Navráceny musí být pouze podpory, které nejsou slučitelné s vnitřním trhem.
(90)
Cíl navrácení podpory spočívá v obnovení situace, která existovala před poskytnutím podpory. Tohoto cíle je dosaženo, jakmile je neslučitelná podpora vrácena příjemci, kteří tak ztratí výhodu, kterou měli vůči svým soutěžitelům. Částka, která má být vrácena, musí umožnit vyloučení hospodářské výhody poskytnuté příjemcům.
(91)
Za účelem přesného vyčíslení výše podpory je vzhledem ke skutečnosti, že pro odměnu za státní krytí není k dispozici odpovídající tržní cena, nutno stanovit náležitou referenční hodnotu. Jak je uvedeno v první odrážce bodu 4.2 sdělení Komise o zárukách (26), lze „grantový ekvivalent“ záruky za půjčku v daném roce vypočítat stejným způsobem jako grantový ekvivalent zvýhodněné půjčky. Výši podpory lze proto vypočítat jako rozdíl mezi teoretickou tržní sazbou a sazbou získanou na základě státní záruky po odečtení zaplaceného pojistného.
(92)
Pokud jde o podporu pro pojistitele, výhoda má podobu zachování podílu pojistitelů na trhu. V případě neexistence podpory mohl pojistné krytí poskytovat jiný účastník trhu. Jak je objasněno v 35. bodě odůvodnění, hospodářská soutěž na trhu je založena především na množství úvěrů, nikoli na cenách. Tržní praxe je mimoto taková, že se stanoví průměrná cena za celé portfolio, které je poté pojištěno u téhož pojistitele (27), aby se zamezilo účelovému využívání ze strany pojištěných společností. K účelovému využívání by mohlo dojít, pokud by pojištěná společnost platila průměrnou cenu pouze za zákazníky s vysokým rizikem a nepojistila by zákazníky s nižším rizikem, nebo zákazníky s nízkým rizikem pojistila u jiného pojistitele. Pokud by proto vývozcům poskytl krytí pro veškeré požadované úvěrové limity jiný účastník trhu, a to i za vyšší cenu, vývozci by pravděpodobně přesunuli veškeré své pojistné smlouvy k alternativnímu poskytovateli pojištění. Výhodou v peněžním vyjádření je ziskové rozpětí dosažené u objemu pojištěného jednotlivým soukromým pojistitelem snížené o náklady spojené s tímto objemem. Tyto prvky převedené na zisky, kterých dosáhli soukromí pojistitelé účastnící se režimu za období, během něhož stát poskytoval připojištění, by v případě neexistence režimu zaznamenal jiný účastník trhu. Podpora ve prospěch pojistitelů je proto vyčíslena jako zisky, kterých pojistitelé účastnící se režimu dosáhli za období, během něhož byl režim zaveden, v důsledku pojištění jednotlivých vývozců a domácích obchodních společností přihlášených k režimu. Výhoda pro zákazníky, kteří se přihlásili k režimu, by měla být vypočítána na úrovni jednotlivého pojistitele účastnícího se režimu a v případě, že zisk přesahuje částku de minimis, by měla být vrácena.
(93)
Co se týká vývozců, příjemci by měli za státní krytí zaplatit odměnu podle tržních podmínek. Výši podpory je proto nutno vypočítat jako rozdíl mezi skutečnou tržní sazbou upravenou o změnu v úrovni rizika. Komise vypracovala metodu pro výpočet částky, jež má být navrácena (která je vysvětlena v příloze tohoto rozhodnutí), a to na základě přiměřených předpokladů a běžné tržní praxe. Podle této metody činí teoretická tržní cena za krytí poskytnuté státem 110 % ceny (vyjádřené jako sazba pojistného) účtované soukromým pojistitelem v případě každého jednotlivého vývozce. Jelikož cena účtovaná v rámci režimu činí 60 % pojistného účtovaného soukromým pojistitelem, rovná se částka, jež má být získána zpět v případě jednotlivých transakcí, částce, kterou stát účtoval v rámci režimu, vynásobené 5/6.
(94)
Částka uvedená v 93. bodě odůvodnění představuje částku, která má být vrácena, k níž se připočítají úroky narostlé ode dne, kdy byla podpora poskytnuta příjemcům (datum vydání jednotlivých záruk), do dne jejího skutečného navrácení. Úroky z částky, která má být navrácena, se vypočítají jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (28), ve znění nařízení (ES) č. 271/2008 (29).
(95)
Toto rozhodnutí musí být provedeno neprodleně, zejména s ohledem na navrácení veškerých jednotlivých podpor poskytnutých na základě režimu s výjimkou podpor, které splňují podmínky stanovené v nařízeních přijatých podle článků 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 994/98 (30) nebo v jiném schváleném režimu podpory, a to do výše maximální intenzity podpory nebo limitů podpory de minimis vztahujících se na tento druh podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora obsažená v režimu pojištění krátkodobých vývozních úvěrů na základě použití legislativního nařízení č. 175/2008 ze dne 26. srpna 2008, kterým se zřizuje Finova, a legislativního nařízení č. 211/1998 ze dne 16. července 1998, kterým se stanoví pravidla použitelná na vzájemné záruční společnosti (ve znění legislativního nařízení č. 19/2001 ze dne 30. ledna 2001 a č. 309-A/2007 ze dne 7. září 2007), kterou Portugalsko poskytlo protiprávně v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, není slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivé podpory poskytnuté na základě režimu uvedeného v článku 1, které v době poskytnutí podpory splňovaly podmínky stanovené v nařízení přijatém podle článku 1 nařízení (ES) č. 994/98 nebo v jiném schváleném režimu podpory, jsou slučitelné s vnitřním trhem, a to do výše maximální intenzity podpory nebo limitů podpory de minimis vztahujících se na tento druh podpory.
Článek 3
1. Portugalsko získá od příjemců zpět neslučitelnou podporu uvedenou v článku 1.
2. Částky, které mají být navráceny, jsou úročeny ode dne, kdy byly pro příjemce uvolněny, do dne jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočtou jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004 ve znění nařízení (ES) č. 271/2008.
4. Portugalsko okamžitě zruší režim uvedený v článku 1 a s účinkem ode dne oznámení tohoto rozhodnutí zruší rovněž veškeré dosud neprovedené platby podpory na základě režimu uvedeného v článku 1.
Článek 4
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se provede s okamžitým účinkem.
2. Portugalsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Portugalsko Komisi tyto informace:
a)
seznam příjemců, kteří obdrželi podporu na základě režimu uvedeného v článku 1, a celkové částky podpory obdržené jednotlivými příjemci;
b)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má každý příjemce navrátit;
c)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Portugalsko Komisi průběžně informuje o pokroku při provádění vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, dokud není podpora uvedená v článku 1 zcela navrácena. Na žádost Komise předloží Portugalsko okamžitě informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpory, které již příjemci vrátili.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Portugalské republice.
V Bruselu dne 23. listopadu 2011.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 23. novembris)
par valsts atbalstu C 28/10, ko īstenojusi Portugāle saistībā ar īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas shēmu
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 7756)
(Autentisks ir tikai teksts portugāļu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2014/532/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad ieinteresētās personas ir aicinātas iesniegt savas piezīmes atbilstīgi šiem noteikumiem (1),
tā kā:
(1)
Šis lēmums attiecas uz valsts atbalstu, ko īstenojusi Portugāle īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas shēmas veidā (turpmāk “shēma”).
1. PROCEDŪRAS ASPEKTI
(2)
Portugāle 2009. gada 12. janvārī paziņoja par īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas shēmu atbilstīgi 5.1. punktam Komisijas paziņojumā “Valsts atbalsta pasākumu Kopienas pagaidu shēma, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos” (2) (turpmāk “pagaidu shēma”).
(3)
Lai gan sākotnēji shēma tika paziņota kā īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas shēma, kas paredzēta ESAO valstīm, tā tomēr sedz arī iekšzemes tirdzniecības darījumus.
(4)
Tā kā Portugāles iestādes ir apstiprinājušas, ka shēma tiek īstenota kopš 2009. gada janvāra, Komisija ar 2010. gada 19. aprīļa vēstuli informēja Portugāli, ka shēma ir pārvietota uz nepaziņotā atbalsta reģistru.
(5)
Komisija ar 2010. gada 27. oktobra vēstuli informēja Portugāli par Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punktā paredzētās procedūras uzsākšanu saistībā ar shēmu.
(6)
Portugāles iestādes ar 2010. gada 29. novembra vēstuli nosūtīja savas piezīmes par Komisijas 2010. gada 27. oktobra vēstuli, pievienojot divas vēstules no kredītapdrošinātājiem (CESCE un COSEC), kas attiecīgi datētas ar 2010. gada 22. un 23. novembri.
(7)
Komisijas lēmums par procedūras uzsākšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī tika publicēts 2011. gada 9. aprīlī (3). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes par minēto shēmu. Nekādas piezīmes netika saņemtas.
2. PASĀKUMA APRAKSTS
2.1. MĒRĶIS
(8)
Portugāles iestādes uzskata, ka pašreizējās finanšu krīzes rezultātā ir palielinājies tirdzniecības darījumu risks. Tā rezultātā kredītapdrošinātāju pieeja kļuva vēl piesardzīgāka, par ko liecina apdrošināšanas seguma līmenis attiecībā uz riskiem saistībā ar tirdzniecības darbībām.
(9)
Shēmas mērķis ir novērst tirgus nepilnības, ko izraisa kredītapdrošināšanas nepieejamība, un palīdzēt atjaunot uzticību kredītapdrošināšanas tirgum.
(10)
Šos mērķus īsteno, piedāvājot kredītapdrošināšanas segumu eksportētājiem un uzņēmumiem, kuriem īslaicīgas grūtības radījusi eksporta apdrošināšanas seguma nepieejamība privātajā tirgū darījumiem ar pircējiem ESAO valstīs vai iekšzemes darījumiem.
(11)
Saskaņā ar Portugāles iestāžu teikto apdrošināšanas nozare kopš 2008. gada ir ievērojami sarukusi, izraisot seguma nepieejamību. Saskaņā ar 2010. gada 30. septembra datiem apdrošinātā portfeļa kopējā vērtība bija samazinājusies par 32,84 % laikā no 2008. gada 31. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim un vēl par 22,4 % laikā no 2009. gada 31. decembra līdz 2010. gada 30. septembrim. Apdrošināšanas portfeļa kopējā vērtība bija samazinājusies līdz 15,9 miljardiem euro 2010. gadā salīdzinājumā ar 30,6 miljardiem euro 2008. gada beigās. Apdrošināto uzņēmumu skaits bija samazinājies no 3 709 uzņēmumiem 2008. gada beigās līdz 2 290 uzņēmumiem 2010. gada septembrī. Tika iesniegtas arī apdrošinātāju vēstules, lai pamatotu nepieciešamību turpināt shēmu līdz 2010. gada beigām, neskatoties uz vēstulēs paustajiem pieņēmumiem, ka shēmas piešķirtā maksimālā seguma summa netiks sasniegta. Minētajās vēstulēs izskaidrota shēmas nepieciešamība, atsaucoties uz eksporta kredīta apdrošināšanas palielināto risku, ko izraisa vispārējā ekonomiskā situācija laikā, kad notiek atgūšanās no krīzes, un uz turpmāku cenu palielināšanos un privāto apdrošinātāju piedāvātā seguma samazināšanos noteiktās nozarēs.
2.2. JURIDISKAIS PAMATS
(12)
Shēmas valsts līmeņa juridiskais pamats ir 2008. gada 26. augusta Dekrēts Nr. 175/2008, ar ko izveido Finova, un 1998. gada 16. jūlija Dekrēts Nr. 211/1998, ar ko paredz noteikumus, kas ir piemērojami savstarpējo garantiju sabiedrībām (grozīts ar 2001. gada 30. janvāra Dekrētu Nr. 19/2001 un 2007. gada 7. septembra Dekrētu Nr. 309-A-2007).
2.3. ĪSTENOTĀJA IESTĀDE
(13)
Shēmu īsteno šādi privātie kredītapdrošinātāji, kas darbojas Portugāles tirgū: COSEC, CESCE, COFACE un Credito y Caución.
2.4. SAŅĒMĒJI
(14)
Saskaņā ar Portugāles iestāžu 2010. gada 26. novembrī sniegto informāciju 2010. gada oktobrī uz shēmu bija parakstījušies 399 saņēmēji.
(15)
Līdz 2010. gada oktobrim piešķirto kredītlimitu segmentācija atspoguļota turpmākās tabulās.
(16)
Apdrošināšanas starpnieku izmantotais kredītlimits:
Apdrošināšanas sabiedrība
Saņēmēji
Kredītlimits, EUR
Skaits
(%)
Vērtība
(%)
COSEC
273
68,42
151 693 571
71,68
Credito y Caución
43
10,78
28 259 171
13,35
CESCE
55
13,78
24 747 850
11,69
COFACE
28
7,02
6 929 700
3,27
Kopā
399
100
211 630 292
100
(17)
Dalījums iekšzemes un eksporta darījumos pēc tirgus lieluma euro valūtā 2010. gada oktobrī:
Faktiski izmantotais kredītlimits (4)
Vērtība (EUR)
(%)
Iekšzemes tirdzniecības darījumi
137 175 542
73,20
Eksporta darījumi
50 221 841
26,80
Kopā
187 397 383
100
(18)
Dalījums pēc saņēmēja lieluma:
Saņēmēja lielums
Saņēmēji
Kredītlimits, EUR
Skaits
(%)
Vērtība (EUR)
(%)
Lieli uzņēmumi
126
31,58
101 135 009
47,79
Vidēji uzņēmumi
158
39,60
71 507 618
33,79
Mikrouzņēmumi/mazie uzņēmumi
115
28,82
38 987 665
18,42
Kopā
399
100
211 630 292
100
2.5. SHĒMAS PIEMĒROŠANAS NOTEIKUMI UN NOSACĪJUMI
(19)
Shēma sedz komerciālus riskus (piemēram, maksātnespējas un ilgstošas saistību nepildīšanas risku) eksporta darījumos ar ESAO valstīm laikposmā, kas nav ilgāks par diviem gadiem un ar iekšzemes tirdzniecības darījumiem saistītos riskus.
(20)
Valsts apdrošināšana darbojas kā riska dalīšanas mehānisms (papildu aizsardzība) ar privātajiem apdrošinātājiem. Tā tiek piešķirta vienīgi kā papildinājums segumam, ko piedāvā privātais apdrošinātājs.
(21)
Saskaņā ar Portugāles iestāžu teikto valsts apdrošināšana tiek piešķirta ar tādiem pašiem noteikumiem un nosacījumiem kā privātā apdrošināšana. Tādējādi summa, ko sedz valsts apdrošināšana, nekad nedrīkst pārsniegt summu, ko sedz privātais apdrošinātājs. Tomēr piemērojamā apdrošināšanas prēmija ir 60 % no prēmijas, ko pieprasa privātais apdrošinātājs. Saskaņā ar shēmu vidējā piemērojamā likme bija 0,21 % no apgrozījuma, savukārt privāto apdrošinātāju iekasētā tirgus likme vidēji bija 0,36 % no apgrozījuma 2009. gadā. Pat vidējās tirgus likmes, kas bija 0,23 % un 0,24 % attiecīgi 2007. un 2008. gadā, pārsniedza vidējo likmi, ko saskaņā ar shēmu piemēroja no 2009. gada.
(22)
Iestājoties apdrošināšanas gadījumam, jebkāda atgūtā summa tiek sadalīta starp valsti un to privāto apdrošinātāju, kas nodrošina standarta apdrošināšanu, proporcionāli to daļām kopējā garantētajā segumā, t. i., kvotu daļām. Atgūšanas procedūru vada privātais apdrošinātājs.
2.6. ILGUMS
(23)
Shēma tika paziņota 2009. gada 12. janvārī, norādot, ka tā ilgs no 2009 gada 1. janvāra līdz 2010. gada 31. decembrim. Komisija netika informēta par shēmas pagarināšanu.
2.7. BUDŽETS
(24)
Saskaņā ar Portugāles iestāžu sniegto informāciju Komisijai maksimālais garantijas apjoms vienam saņēmējam ir 1,5 miljoni euro.
(25)
Saskaņā ar Portugāles iestāžu sniegto informāciju Komisijai shēmas kopējais budžets iekšzemes un eksporta darījumiem ir 2 miljardi euro (5).
3. KOMISIJAS LĒMUMS PAR OFICIĀLU IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRU
(26)
Komisija 2010. gada 27. oktobra lēmumā par oficiālas izmeklēšanas procedūras sākšanu izklāstīja savu sākotnējo novērtējumu un pauda šaubas par shēmas saderību ar iekšējo tirgu. Minētajā lēmumā paustas šaubas par:
-
shēmas piemērošanu īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanai, kad garantijas atlīdzība bija zemāka par līmeni, kādu parasti pieprasa saskaņā ar Komisijas paziņojumu par īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanu (6) (turpmāk “paziņojums”). Komisija pauda šaubas, ka atlīdzība bija nepieciešama un samērīga, lai sasniegtu mērķi, ņemot vērā iespējamos konkurences kropļojumus, ko tā ietver,
-
shēmas piemērošanu iekšzemes darījumiem. Komisija pauda šaubas par pasākuma saderību un atkārtoti apšaubīja sniegtās garantijas atlīdzību.
4. PORTUGĀLES PIEZĪMES
(27)
Komentējot oficiālas izmeklēšanas procedūras sākšanu, Portugāles iestādes apgalvo, ka Komisijas pretenzija par to, ka shēma nodrošina uzņēmumiem priekšrocību, kas citkārt nebūtu pieejama, neatbilst pagaidu shēmā minētajiem mērķiem. Lai pierādītu tirgus nepilnības, Portugāles iestādes atsaucas uz zaudējumu koeficientu, kas 2008. gadā sasniedza rekordaugstu līmeni - 102 %, neskatoties uz faktu, ka apdrošināšanas segto uzņēmumu skaits 2009. gada beigās samazinājās par 29,41 % salīdzinājumā ar 2008. gada beigām un vēl par 12,53 % 2010. gada septembra beigās. Apdrošinātā portfeļa vērtība 2009. gada beigās bija samazinājusies par 32,84 % salīdzinājumā ar 2008. gada beigām un līdz 2010. gada septembrim vēl par 22,36 %. Turklāt Portugāle norāda, ka arī citas dalībvalstis ir piemērojušas šādas shēmas.
(28)
Attiecībā uz priekšrocības selektīvo raksturu Portugāles iestādes apgalvo, ka shēma nav selektīva, bet gan ir vispārīga rakstura pasākums, kas nerada diskrimināciju vienas nozares ietvaros vai starp nozarēm. Turklāt Portugāle pauž nožēlu, ka Komisija nav definējusi, kādi elementi veido vispārīgu pasākumu. Saskaņā ar Portugāles teikto par diskriminācijas neesamību liecina šādi faktori: i) shēmas piemērošana arī citu dalībvalstu uzņēmumiem, kas darbojas Portugālē; ii) tas, ka pieteikumi uz shēmu tika pieņemti no visiem četriem apdrošinātājiem, kas darbojas Portugālē un vismaz daļēji pieder ārvalstu uzņēmumiem; iii) nemainīgas finansējuma vajadzības krīzes laikā; iv) lielākais shēmas saņēmējs, kas 2010. gada oktobrī bija ar valsts tirgu saistīto darbību segments (73,2 %); v) iespēja izmantot shēmu visiem uzņēmumiem, kas darbojas Portugālē, neatkarīgi no tā, vai to darbība ir saistīta ar preču tirdzniecību (tādas nozares kā celtniecība, transports un citi pakalpojumi, izņemot tirdzniecību, ir guvušas labumu no shēmas attiecīgi 2 155 000 euro, 471 500 euro un 4 580 000 euro apmērā), lai gan eksporta kredīti būtībā ir galvenokārt saistīti ar preču darījumiem. Turklāt Portugāle uzskata, ka papildu aizsardzības modelis nerada diskrimināciju, jo tas neliedz nevienam uzņēmumam vienoties par šādu polisi ar privāto apdrošinātāju. Valsts iestādes pilnībā paļaujas uz privāto apdrošinātāju riska novērtējumu. Turklāt saskaņā ar Portugāles iestāžu teikto maksimālais limits, kāds noteikts katram apdrošināšanas gadījumam, neliedz piekļuvi apdrošināšanai lielajiem uzņēmumiem, kuri ir guvuši labumu no shēmas (līdz 47,79 % darījumu vērtības izteiksmē pretstatā 33,79 % attiecībā uz vidējiem un 18,42 % attiecībā uz mazajiem uzņēmumiem, bet tikai 31,58 % saņēmēju skaita izteiksmē pretstatā 39,60 % attiecībā uz vidējiem un 28,82 % attiecībā uz mazajiem uzņēmumiem). Šis maksimālais limits ir paredzēts, lai nodrošinātu iesaistīto valsts līdzekļu proporcionalitāti noteiktajiem mērķiem un dažādotu risku, tajā pašā laikā nodrošinot piekļuvi shēmai lielākam uzņēmumu skaitam. Portugāles iestādes norāda, ka shēmas maksimālā apmēra neizmantošana liecina par to, ka lielie uzņēmumi netiek diskriminēti. Visbeidzot, Portugāle apšauba saistību starp judikatūru, ko Komisija minējusi 36. punktā lēmumā par oficiālas izmeklēšanas procedūras sākšanu, un diskrimināciju. Tā pauž nožēlu, ka Komisija nav noteikusi kritērijus, kas jāizpilda, lai pasākumu varētu uzskatīt par vispārēja rakstura pasākumu.
(29)
Pamatojot shēmas zemāku atlīdzību salīdzinājumā ar privātajā apdrošināšanā noteikto atlīdzību, Portugāle min, ka ir novērojusi pretēju izvēli, proti, ka uzņēmumi izvēlas nodrošināt ar mazāku risku saistītus darījumus saskaņā ar shēmu, atstājot ar lielāku risku saistītu darījumu segšanu privātajai apdrošināšanai. Šajā saistībā Portugāles iestādes uzskata, ka Komisijas argumentācija nebūtu attiecināma uz eksporta kredīta nozari, jo tajā risks nepalielinās, palielinoties kredīta summai, kā tas ir banku kredītu gadījumā. Portugāles iestādes turklāt norāda, ka par zemu risku liecina fakts, ka līdz 2010. gada oktobrim shēmā uzkrāto prasību apjoms palielinājās tikai par 0,26 % no noslēgto apdrošināšanas līgumu kopējās vērtības. Turklāt Portugāles iestādes apgalvo, ka valsts garantijai piemērotā atlīdzība atbilstot tirgus atlīdzībai pirms krīzes un tāpēc tas neietver priekšrocību saņēmējiem.
(30)
Turklāt saskaņā ar Portugāles iestāžu teikto shēma nerada konkurences kropļojumus starp dalībvalstīm, jo i) tā sedz arī valsts darbības; ii) apdrošināšanas izmaksas dalībvalstīs atšķiras, par ko liecina atšķirīgās apdrošināšanas atlīdzības; un iii) šāda veida pakalpojums tirgū nav pieejams.
5. CITU IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES
(31)
Pēc Komisijas lēmuma par oficiālas izmeklēšanas procedūras sākšanu publicēšanas Oficiālajā Vēstnesī2011. gada 9. aprīlī Komisija no trešām personām nekādas piezīmes nesaņēma.
6. NOVĒRTĒJUMS
6.1. PASĀKUMU KĀ VALSTS ATBALSTA KVALIFICĒŠANA
(32)
LESD 107. panta 1. punktā teikts:
“Ja vien Līgumi neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.”
(33)
Lai varētu piemērot LESD 107. panta 1. punktu, nepieciešams, lai atbalsta pasākums, kas ir piedēvējams valstij un ir piešķirts no valsts līdzekļiem, ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un kropļo konkurenci iekšējā tirgū, dodot selektīvu priekšroku konkrētiem uzņēmumiem.
Valsts līdzekļi
(34)
Kā paskaidrots Komisijas 2010. gada 27. oktobra lēmumā par oficiālas izmeklēšanas procedūras sākšanu, apdrošināšanu tiešā veidā sniedz valsts, un jebkādi zaudējumi, kas rodas shēmas piemērošanas rezultātā, ietekmē valsts budžetu. Tāpēc shēma ietver valsts līdzekļus. Portugāle nav apstrīdējusi faktu par iesaistītajiem valsts līdzekļiem.
Selektīva priekšrocība apdrošinātājiem
(35)
Komisija ir analizējusi eksporta kredīta apdrošināšanas tirgus savos lēmumos par īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas shēmām (7). Prēmiju likmes īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas tirgū parasti ir fiksētas līgumos, kas ir noslēgti vismaz uz vienu gadu. Tāpēc jebkādas izmaiņas piedāvātā seguma izcenojumā ir spēkā tikai ar laika nobīdi. Turklāt saskaņā ar tirgus praksi kredīta apdrošināšanas piedāvājumu koriģē, palielinot vai samazinot piedāvātā kredīta summas, nevis grozot par segumu iekasēto likmi. Šī prakse tiek piemērota arī kopš finanšu krīzes sākuma, par ko liecina Portugāles nosūtītās vēstules par seguma atteikumu un atteikuma vēstules, kas nosūtītas citos gadījumos saistībā ar īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas shēmām (8). Kopumā apdrošinātāju atteikuma vēstulēs eksportētājiem kā alternatīva netiek piedāvāta augstāka cena par konkrētu pircēju segumu. Pierādījumi liecina, ka finanšu krīzes rezultātā privātie apdrošinātāji ievērojami samazināja piedāvāto segumu, bieži vien to pilnībā atceļot. Citi tirgus dalībnieku iesniegtie dati apstiprina iepriekš minēto (9). Tādējādi konkurenci starp apdrošinātājiem galvenokārt nosaka daudzums, nevis cenas. Izmantojot šo pasākumu, valsts reaģēja uz pieprasījumu, ko nebija seguši esošie privātie tirgus dalībnieki. Tomēr tirgū, kurā pastāv konkurence un nenotiek valsts intervence, jauns tirgus dalībnieks būtu reaģējis uz pieprasījumu, piešķirot papildu apdrošināšanas segumu. Tādējādi valsts intervences mērķis bija aizsargāt to privāto tirgus dalībnieku tirgus pozīcijas, kuri jau darbojās Portugāles tirgū.
(36)
Īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšana ir produkts, ar ko apdrošinātājs pārņem pircēja komerciālo un politisko saistību neizpildes risku tirdzniecības darījumā. Arī bankas piedāvā pārņemt tirdzniecības darījumu komerciālus riskus, izmantojot dokumentāro akreditīvu un faktūrkreditēšanu bez regresa tiesībām. Eksporta kredīta apdrošināšanas sabiedrību piedāvātā īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšana un banku piedāvātais dokumentārais akreditīvs ir pieprasījuma puses aizstājējprodukti tirgū aizsardzībai pret tirdzniecības darījumu komerciālu risku. Ja valsts intervence nebūtu notikusi, eksportētāji, iespējams, būtu varējuši vismaz zināmā mērā izmantot banku piedāvāto dokumentāro akreditīvu (kredītvēstuli) (10). Pateicoties iespējai savstarpēji aizstāt apdrošinātāju piedāvāto īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanu un banku piedāvāto dokumentāro akreditīvu, pasākums ietver priekšrocību par labu īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas nozarei, jo tas sekmē eksporta kredīta apdrošinātāju tirgus daļas saglabāšanu tirgū aizsardzībai pret tirdzniecības darījumu komerciālu risku un politisko risku. Tā kā bankām nav tiesību pieteikties uz šo shēmu, saskaņā ar kuru valsts apdrošināšana tiek piedāvāta tikai kā papildinājums privāto apdrošinātāju sniegtajam segumam, šī priekšrocība ir selektīva.
(37)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secina, ka pasākums piešķir selektīvu priekšrocību apdrošinātājiem.
Selektīva priekšrocība eksportētājiem un iekšzemes tirdzniecības uzņēmumiem
(38)
Eksportētāji un tirdzniecības uzņēmumi, kas parakstās uz shēmu, maksā prēmiju, kas ir mazāka par tirgus prēmiju. Tā rezultātā nostiprinās to uzņēmumu pozīcija, kuri gūst labumu no shēmas, salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kuri potenciāli saņemtu savu segumu tikai no privātajiem apdrošinātājiem par tirgus cenu. Dažu tirgus dalībnieku stāvokļa stiprināšana, izmantojot shēmas pasākumus, salīdzinājumā ar to konkurentiem salīdzināmā situācijā ir tikusi uzskatīta par priekšrocību (11). Konkrētajā gadījumā šo saņēmēju stāvokļa stiprināšana tādā pašā mērā nebūtu bijusi iespējama bez valsts intervences.
(39)
Turklāt Portugāle apstiprināja, ka attiecībā uz shēmas segtajiem riskiem tirgū nav pieejams segums, vismaz ne tādā pašā apjomā. Tādējādi uzņēmumi, kas gūst labumu no shēmas, saņem divkāršu priekšrocību, iegūstot piekļuvi apdrošināšanas segumam, kas citkārt nebūtu pieejams: tie gūst labumu ne tikai no prēmijas, kas ir zemāka par tirgus cenu, bet arī no papildus seguma esamības.
(40)
Portugāles shēma faktiski ir selektīva.
(41)
Shēmas selektivitātes sākotnējā pazīme ir tā, ka labumu no pasākuma gūst gandrīz tikai tādi uzņēmumi, kas nodarbojas ar preču tirdzniecību, savukārt uzņēmumi, kuri sniedz pakalpojumus, no shēmas gūst daudz mazāku labumu. Saistībā ar oficiālās izmeklēšanas procedūrām Portugāles iestādes apgalvo, ka nav tādu juridisku šķēršļu, kas liedz gūt labumu no shēmas uzņēmumiem, kuri nav iesaistīti komercdarbībā, un ka tādas nozares kā celtniecība, transports un citi pakalpojumi, izņemot tirdzniecību, ir guvušas labumu no shēmas. Tomēr Portugāle arī atzīst, ka eksporta kredīta apdrošināšana pēc savas būtības galvenokārt attiecas uz darījumiem ar precēm. Līdz 2010. gada oktobrim uzņēmumi, kas sniedz transporta un citus pakalpojumus, izmantoja tikai 2,4 % no shēmas ietvaros nodrošinātās apdrošināšanas. Ņemot vērā to, ka no 361 uzņēmuma, kas guva labumu no shēmas, tikai astoņi uzņēmumi sniedz pakalpojumus un to daļa kredītlimitā bija apmēram 1,25 %, ir skaidrs, ka attiecīgais pasākums galvenokārt palīdzēja uzņēmumiem, kas nodarbojas ar preču tirdzniecību.
(42)
Arī citi elementi liecina par to, ka shēma de facto ir selektīva.
(43)
Pirmkārt, neskatoties uz Portugāles iestāžu apgalvojumu, ka shēmai ir vispārējs raksturs, jo saņēmējus nosaka pēc objektīviem kritērijiem, kas nav diskriminējoši pret citu dalībvalstu uzņēmumiem, saskaņā ar shēmu paredzētie nosacījumi piešķir zināmu rīcības brīvību attiecībā uz saņēmēju izvēli. Shēma balstās uz “papildu aizsardzības” modeli, paredzot tiesības uz shēmu tikai tiem uzņēmumiem, kuriem jau ir kredītlimits privātā apdrošināšanas sabiedrībā, turpretim uzņēmumiem, kuriem privātie apdrošinātāji atsaka pilnībā nodrošināt segumu, nav tiesību uz “papildu aizsardzību”. Shēma ļauj privātuzņēmumiem pilnībā izlemt, vai uzņēmums ir tiesīgs saņemt segumu. Tā kā nav vienotu un objektīvu kritēriju, lai noteiktu tādu darījumu risku, kurus veic ikviens eksportētājs vai tirgotājs, shēma piešķir privātajiem tirgus dalībniekiem zināmu brīvību spriest par tādu uzņēmumu kredītspēju, kuriem ir tiesības pieteikties uz segumu. Tiesa ir nolēmusi, ka pasākums nav uzskatāms par selektīvu, ja tā pamatā esošais piemērošanas kritērijs ir objektīvs, bez jebkādiem ģeogrāfiskiem vai nozaru apsvērumiem un turklāt atbilst pasākuma mērķim (12). Tā kā konkrētajā gadījumā lēmums par privātā seguma piešķiršanu nav balstīts uz objektīviem kritērijiem, potenciāli tiek diskriminēti saņēmēji, kuri atrodas salīdzināmā faktiskajā situācijā (13).
(44)
Otrkārt, pat tad, ja kritēriji par piekļuvi shēmai tiktu uzskatīti par objektīviem, Tiesa ir nolēmusi, ka objektīvu kritēriju pastāvēšana nav pietiekams pamats pāragram spriedumam par pasākuma selektīvo raksturu, ja pasākuma ietekmē konkrēti uzņēmumi iegūst priekšrocību, tādējādi kaitējot citiem uzņēmumiem. Tādējādi Tiesa ir spriedusi: “fakts, ka atbalsts nav paredzēts vienam vai vairākiem iepriekš noteiktiem konkrētiem saņēmējiem un ka uz to attiecas vairāki objektīvi kritēriji, saskaņā ar kuriem to var piešķirt atbilstīgi iepriekšnoteiktam kopējam budžeta piešķīrumam nenoteiktam saņēmēju skaitam, kuri sākotnēji nav individuāli identificēti, nav pietiekams, lai apšaubītu pasākuma selektīvo raksturu un tādējādi arī tā klasifikāciju kā valsts atbalstu Līguma 92. panta 1. punkta izpratnē.Labākajā gadījumā šis apstāklis nozīmē to, ka attiecīgais pasākums nav individuāls atbalsts.Tomēr tas neliedz uzskatīt minēto publisko pasākumu par atbalsta sistēmu, ko veido selektīvs un tāpēc īpašs pasākums, ja tā piemērošanas kritēriju rezultātā pasākums nodrošina priekšrocību konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, izslēdzot citus uzņēmumus vai preces” (14). Tādējādi Tiesa uzskata, ka valsts intervences jāvērtē nevis pēc to iemesliem vai mērķiem, bet pēc to ietekmes (15). Konkrētajā gadījumā shēma de facto ir selektīva.
(45)
Treškārt, lai pasākumam būtu vispārējs raksturs, tam ne tikai jābalstās uz objektīviem un horizontāliem kritērijiem, bet tam arī nevar būt ierobežots laiks vai piemērošanas joma. Neskatoties uz Portugāles uzstājīgo apgalvojumu par shēmas vispārējo raksturu, tā ir ierobežota gan laika, gan piemērošanas jomas ziņā, ieskaitot papildu aizsardzības modeļa patieso būtību, kā skaidrots iepriekš 43. apsvērumā.
(46)
Visbeidzot, shēmas kritēriji neatbilst pasākuma mērķim un loģiskajam pamatam (16). Pat ja privātie apdrošinātāji būtu piemērojuši shēmu objektīvā veidā, tiesības uz shēmu būtu tikai tiem uzņēmumiem, kuru segums bija samazinājies krīzes laikā. Uzņēmumi, kuriem privātie apdrošinātāji ir pilnībā atcēluši kredītlimitus, ir izslēgti no shēmas. Tādēļ neskatoties uz to, ka shēmas mērķis ir novērst šķietamo seguma nepieejamību privātajā tirgū, tā nenodrošina segumu tiem uzņēmumiem, kurus vissmagāk skārusi privātās apdrošināšanas spēju samazināšanās tirgū. Šajā saistībā izstrādātais pasākums nav piemērots identificēto tirgus nepilnību novēršanai.
(47)
Ņemot vērā iepriekš minētos apsvērumus, priekšrocībām, kas tika piešķirtas eksportētājiem un tirdzniecības uzņēmumiem, kuri parakstījās uz shēmu, ir selektīvs raksturs.
Ietekme uz tirdzniecību un konkurences kropļošana
(48)
Saistībā ar ietekmi uz tirdzniecību shēma sedz eksporta un iekšzemes darījumus ar tirgojamām precēm.
(49)
Sedzot iekšzemes darījumus, shēma var potenciāli ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm tiktāl, ka tā varētu ievērojami izkropļot tirdzniecības plūsmas, piemēram, novirzot ekonomikas aktivitāti no eksporta uz iekšzemes darījumiem.
(50)
Attiecībā uz konkurences kropļošanu Tiesas judikatūra liecina: fakts, ka, piešķirot uzņēmumam ekonomisku labumu, ko tas nebūtu saņēmis parastos uzņēmējdarbības apstākļos, tiek stiprināta šā uzņēmuma konkurences pozīcija salīdzinājumā ar citiem konkurējošiem uzņēmumiem, norāda uz iespējamu konkurences kropļošanu (17).
(51)
Tā kā shēmu piemēro eksporta darījumiem, tostarp arī ar citām dalībvalstīm, pasākums nepārprotami ietekmē tirdzniecības plūsmas starp dalībvalstīm, jo tas saņēmējiem atvieglo eksporta darījumu veikšanu.
(52)
Turklāt shēmas nodrošinātais segums iekšzemes darījumiem ietekmē tirdzniecību. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru gadījumā, kad dalībvalsts piešķirtais atbalsts stiprina uzņēmuma pozīciju salīdzinājumā ar citiem konkurējošiem uzņēmumiem Savienības iekšējā tirdzniecībā, uzskata, ka minēto uzņēmumu ir ietekmējis atbalsts. Šajā saistībā fakts par ekonomikas nozares liberalizēšanu Savienības līmenī varētu kalpot par pamatu, lai noteiktu, ka atbalstam ir reāla vai potenciāla ietekme uz konkurenci un tas ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Turklāt nav nepieciešams, lai saņēmējs uzņēmums pats piedalītos iekšējā tirdzniecībā Savienībā. Dalībvalsts piešķirtais atbalsts uzņēmumam var veicināt darbības saglabāšanu vai paplašināšanu iekšzemes tirgū, tādējādi citās dalībvalstīs reģistrētiem uzņēmumiem ir mazāk iespēju iekļūt attiecīgās dalībvalsts tirgū. Turklāt, ja uzņēmums, kurš iepriekš nav bijis iesaistīts Savienības iekšējā tirdzniecībā, tiek stiprināts, tas var būt spējīgs iekļūt citas dalībvalsts tirgū (18).
(53)
Konkrētajā gadījumā pasākums sniedz labumu uzņēmumiem, kas darbojas dažādās nozarēs, kuras ir atvērtas tirdzniecībai Eiropas Savienībā. Tādējādi pat tās priekšrocības, kas ir piešķirtas tādu uzņēmumu veiktiem iekšzemes darījumiem, kuri darbojas tikai Portugāles tirgū, var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(54)
Turklāt pasākuma mērķis ir atbalstīt Portugālē reģistrētu uzņēmumu veiktās komerciālās tirdzniecības darbības pretstatā citās dalībvalstīs reģistrētajiem uzņēmumiem. Tāpēc šis pasākums var kropļot konkurenci iekšējā tirgū.
Secinājums
(55)
Tādējādi šis projekts ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē. Atbalstu var uzskatīt par saderīgu ar kopējo tirgu, ja uz to var attiecināt kādu no Līgumā minētajiem izņēmumiem.
6.2. APDROŠINĀTĀJIEM SNIEGTĀ ATBALSTA SADERĪGUMS
(56)
Komisija savā paziņojumā ir paredzējusi nosacījumus, saskaņā ar kuriem atbalsts apdrošinātājiem, kas piešķirts valsts atbalstītu īstermiņa eksporta kredīta shēmu veidā, ir uzskatāms par saderīgu. Saistībā ar finanšu krīzi pagaidu shēma paredz nosacījumus paziņojuma piemērošanai.
(57)
Paziņojuma grozījuma (19) 2.5. punktā “nododami riski” definēti kā komerciāli riski un politiskie riski saistībā ar valsts un citiem parādniekiem, kas reģistrēti paziņojuma pielikumā minētajās valstīs (20). Finanšu priekšrocības par labu eksporta kredīta apdrošinātājiem, kuri veic darījumu, ko var iedalīt kā nododamu risku, vai sedz šādu darījumu, parasti ir aizliegtas.
(58)
Paziņojuma 3.1. punktā noteikts, ka faktori, kas var kropļot konkurenci starp tādiem privātiem un valsts eksporta kredīta apdrošinātājiem vai tādiem valsts atbalstītiem eksporta kredīta apdrošinātājiem, kuri apdrošina nododamos riskus, de jure un de facto ietver valsts garantijas aizņēmumiem un zaudējumiem. Šādas garantijas dod iespēju apdrošinātājiem veikt aizņēmumus ar procentu likmēm, kas ir zemākas par parastajām tirgus likmēm, vai dod tiem iespēju aizņemties naudu. Turklāt, patiecoties šīm garantijām, apdrošinātājiem nav jāpārapdrošinās privātā tirgū.
(59)
Attiecībā uz paziņojuma pielikumā neuzskaitītajām valstīm šādi riski šā paziņojuma izpratnē “nav nododami”, un paziņojums neattiecas uz valsts atbalstu to apdrošināšanai.
(60)
Paziņojuma 4.2. punkts paredz, ka “nododamos riskus” nevar segt ar eksporta kredīta apdrošināšanu, saņemot dalībvalstu atbalstu. Tomēr paziņojuma 4.4. punkts paredz, ka noteiktos apstākļos šos riskus uz laiku var segt valsts vai valsts atbalstīti eksporta kredīta apdrošinātāji. Jo īpaši tas paredz, ka riskus, kas radušies parādniekiem, kuri ir reģistrēti paziņojuma pielikumā uzskaitītajās valstīs, uzskata par īslaicīgi nenododamiem tikai tad, ja ir iespējams pierādīt, ka privātās apdrošināšanas segums riskiem, kurus parasti uzskata par nododamiem, nav pieejams. Dalībvalstīm, kuras vēlas piemērot šo izņēmuma klauzulu, jāiesniedz gan ziņojums par stāvokli tirgū, gan divu lielu, starptautiski atzītu eksporta kredīta apdrošinātāju un valsts kredīta apdrošinātāja apliecinājums, kuros norādīts, ka privātajā apdrošināšanas tirgū nav pieejams segums riskiem. Turklāt valsts atbalstītam eksporta kredīta apdrošinātājam pēc iespējas jāsalāgo savas prēmiju likmes par šādiem nododamiem riskiem ar likmēm, ko privāti eksporta kredīta apdrošinātāji citviet iekasē par attiecīgo riska veidu, un jāiekļauj tādu nosacījumu apraksts, kurus valsts eksporta kredīta apdrošinātājs paredzējis piemērot attiecībā uz šādiem riskiem.
(61)
Lai paātrinātu šo procedūru, pagaidu shēmā līdz 2010. gada 31. decembrim tika paredzēti vienkāršāki nosacījumi attiecībā uz pierādījumu, kas dalībvalstīm jāiesniedz, lai atspoguļotu seguma nepieejamību. Šim nolūkam dalībvalstīm bija jāiesniedz pierādījums, ko sniedzis liels, starptautiski atzīts privātais eksporta kredīta apdrošinātājs un valsts kredīta apdrošinātājs vai vismaz četri iekšzemes tirgū labi zināmi eksportētāji. Pagaidu shēma tika pagarināta līdz 2011. gada 31. decembrim (21).
Seguma nepieejamība
(62)
Portugāle iesniedza vairākas vēstules no eksportētājiem, kurās norādīts, ka viņiem tika atteikts segums vairākiem darījumiem. Tomēr Komisija Portugāles iestāžu iesniegtajās vēstulēs nesaskatīja pietiekamu pierādījumu seguma nepieejamībai. Šajās atteikuma vēstulēs norādītie iemesli ir vai nu konfidenciāli, vai arī skaidri norāda, ka atteikuma pamatā ir klienta zemā likviditāte un sliktais finanšu stāvoklis; un tas atbilst parastai uzņēmējdarbības praksei pienācīgi funkcionējošā apdrošināšanas tirgū. Atbildot uz Komisijas 2010. gada 27. oktobra lēmumu par oficiālas izmeklēšanas procedūras sākšanu, Portugāle sniedza datus, kas liecina par tādu uzņēmumu skaita samazināšanos, kuri ņem apdrošināšanu (to skaits samazinājās par 29,41 % līdz 2009. gada beigām salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu un vēl par 12,53 % līdz 2010. gada septembrim), kā arī par apdrošinātā portfeļa vērtības samazināšanos (32,84 % apmērā 2009. gada beigās salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu un vēl par 22,36 % līdz 2010. gada septembrim). Tomēr CESCE2010. gada 22. novembra vēstulē, kas ir viena no divām privāto apdrošinātāju vēstulēm, ko iesniedza Portugāle, norādot uz seguma nepieejamību privātajā tirgū, norādīts, ka uzņēmumu finanšu vajadzības ir samazinājušas arī pieprasījuma samazināšanās rezultātā. Tādējādi apgalvojums, ka apjomi ir samazinājušies, nav pietiekams pierādījums seguma nepieejamībai tirgū.
(63)
Turklāt tas, ka segums privātajā tirgū patiešām nav pieejams un tas kļūst pieejams pēc tam, kad valsts ir piešķīrusi daļēju segumu, varētu liecināt par to, ka apdrošinātāji ir saņēmuši valsts atbalstu. Tā kā korekcijas šādā tirgū galvenokārt tiek veiktas saistībā ar apjomu, ne cenām, kā izskaidrots 35. apsvērumā, no valsts atbalsta izrietoša kredīta pieejamība ļauj esošajiem tirgus dalībniekiem saglabāt savu pozīciju tirgū.
Prēmiju likmju saskaņošana ar privāto kredīta apdrošinātāju iekasētajām likmēm
(64)
Saskaņā ar shēmu iekasētās likmes veido 60 % no likmes, ko privātais apdrošinātājs prasa par segumu tam pašam klientam. Turklāt - pretēji Portugāles apgalvojumiem - var uzskatīt, ka risks, kas tiek nodots valstij saskaņā ar shēmu, ir lielāks nekā privātā apdrošinātāja atsevišķi segtais risks. Jāatgādina, ka saistību nepildīšanas risks palielinās līdz ar apdrošinātās summas palielināšanos. Tādējādi eksportētājs, kuram ir piešķirta lielāka apdrošināšanas seguma summa, piekristu noslēgt vairāk komercdarījumu ar attiecīgo pircēju. Kopējais darījumu apjoms varētu pārsniegt pircēja spēju atmaksāt kredītu.
(65)
Portugāles iestādes uzskata, ka papildu darījumu risks ir mazāks, ņemot vērā to, ka eksportētājs, kurš ir saņēmis ierobežotu segumu, vispirms apdrošinātu ar lielāku risku saistītos pircējus, un, ja segums tiktu palielināts, eksportētājs pakāpeniski apdrošinātu arī ar mazāku risku saistītos pircējus. Tomēr šajā iebildē nav ņemts vērā fakts, ka kredītlimiti tiek piešķirti katram pircējam, tāpēc eksportētājs nevar izvēlēties izmantot vienīgi visu to limitu, kas piešķirts tikai pircējiem ar viszemāko kredītspēju.
(66)
Turklāt, pamatojoties uz Portugāles iestāžu iebildi, ka papildu apdrošinātajiem darījumiem ir mazāks risks nekā privāto apdrošinātāju apdrošinātajiem darījumiem, varētu secināt, ka privātie apdrošinātāji par attiecīgā līmeņa prēmiju uzņemas lielāku risku, atsakot segumu darījumiem ar mazāku risku par tāda paša līmeņa prēmiju. Ja minētā iebilde ir pareiza, saprātīgs privātais apdrošinātājs apdrošinātu vairāk darījumu, tādējādi palielinot savus ienākumus no prēmijām, tajā pašā laikā samazinot risku. Citiem vārdiem sakot, Portugāles iestāžu iebilde norādītu uz to, ka privātie apdrošinātāji rīkojas nesaprātīgi, piekrītot apdrošināt ar lielāku risku saistīto portfeļa daļu, nevis ar mazāku risku saistīto daļu. Tāpēc šo iebildi nevar pieņemt.
(67)
Tā kā pasākums sedz lielāku risku, valsts ir pakļauta lielākiem iespējamiem galīgajiem zaudējumiem nekā privātais apdrošinātājs, jo tā piešķir un nosaka cenu par sākotnējo segumu, neņemot vērā citus faktorus. Tādēļ papildu aizsardzības shēmas gadījumā, kad lēmums par seguma palielināšanu tiek pieņemts tikai tad, kad ir noteikta prēmija par sākotnējo kredīta apdrošināšanas limitu, maksai par papildu aizsardzību jāatspoguļo lielāks risks par iespējamu pārmērīgu segumu. Portugāles iestāžu iebildi, ka uzņēmumi izdarītu pretēju izvēli, nodrošinot, ka ar lielāku risku saistītas darbības segtu privātie apdrošinātāji, neapstiprina ne konkrēti dati, ne arī zināmā tirgus prakse. Visizplatītākais privātās īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas veids (visa apgrozījuma apdrošināšana) paredz, ka polise sedz visu kreditētās pārdošanas portfeli. Tādējādi apdrošinātajam uzņēmumam tiek liegta iespēja selektīvā veidā apdrošināt savus riskus. Komisija uzskata, ka, nosakot cenu par papildu apdrošināšanu, vajadzēja ņemt vērā augstāku riska līmeni, kādu uzņemas apdrošinātais uzņēmums. Tādēļ tās izcenojumam vajadzēja būt augstākam par cenu, ko privātie apdrošinātāji iekasē par standarta apdrošināšanu.
(68)
Konkrētajā gadījumā likmes, kas tiek iekasētas saskaņā ar shēmu, ir zemākas par pašreizējām likmēm eksporta kredīta apdrošināšanas tirgū, ko Portugāle apstiprināja savā atbildē uz Komisijas 2010. gada 27. oktobra lēmumu sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru. Šis izcenojums turklāt ir zemāks par 2007. un 2008. gada tirgus likmēm. Līdz ar to nav gūts apstiprinājums arī Portugāles iestāžu minētajai iebildei, ka izcenojums atbilst pirmskrīzes tirgus likmēm. Turklāt cenā būtu jāņem vērā arī riska līmenis, kādu uzņemas apdrošinātais uzņēmums. Tādēļ izcenojumam faktiski būtu jābūt augstākam par tirgus cenu.
(69)
Ņemot vērā iepriekš minēto, apdrošinātājiem piemērotā shēma nav saderīga ar paziņojumu un pagaidu shēmu.
6.3. EKSPORTĒTĀJIEM UN IEKŠZEMES TIRDZNIECĪBAS UZŅĒMUMIEM SNIEGTĀ ATBALSTA SADERĪGUMS
6.3.1. Īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanai paredzētā pasākuma saderīgums
(70)
LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts, ko piemēro parastos tirgus apstākļos, un 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts, ko piemēro tautsaimniecības nopietnu traucējumu gadījumos, noteiktos apstākļos ļauj uzskatīt atbalstu par saderīgu ar iekšējo tirgu.
(71)
Komisija atgādina, ka saskaņā ar judikatūru LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts jāpiemēro sašaurināti un tam jānovērš traucējumi visā attiecīgās dalībvalsts tautsaimniecībā (22).
(72)
Saskaņā ar principiem (5.1. punkts) pagaidu shēmā, ko pagarināja līdz 2012. gada 31. decembrim, atbalsta pasākumam, lai to uzskatītu par saderīgu, jāatbilst turpmāk minētajiem nosacījumiem.
a)
Atbilstība
atbalstam jābūt mērķtiecīgam, lai ar to varētu panākt mērķi, proti, novērst nopietnus traucējumus tautsaimniecībā. To nevarētu īstenot, ja pasākums nebūtu piemērots traucējumu novēršanai.
b)
Nepieciešamība
atbalsta pasākuma apmēram un formai jābūt tādai, kas nepieciešama mērķa sasniegšanai. Tādējādi atbalsta pasākuma minimālajam apmēram jābūt tādam, kāds ir vajadzīgs mērķa sasniegšanai, un tā formai jābūt piemērotai, lai novērstu traucējumus. Citiem vārdiem sakot, ja mazāka apmēra atbalsts vai ne tik kropļojošas formas pasākums būtu pietiekams, lai novērstu nopietnus traucējumus visā tautsaimniecībā, konkrētais pasākums nebūtu nepieciešams. Šādu analīzi apstiprina iedibinātā Tiesas judikatūra (23).
c)
Proporcionalitāte
pasākumu pozitīvajai ietekmei jābūt atbilstīgi līdzsvarotai attiecībā uz konkurences kropļojumiem, lai ierobežotu kropļojumus līdz tādam minimālajam līmenim, kāds nepieciešams, lai sasniegtu pasākuma mērķus. LESD 107. panta 1. punktā ir aizliegti visi selektīvie valsts pasākumi, kuri var kropļot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Piemērojot jebkādu atkāpi no LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkta, lai atļautu valsts atbalstu, jānodrošina, ka šāds atbalsts ir ierobežots un nepārsniedz apjomu, kāds ir nepieciešams tā noteiktā mērķa sasniegšanai.
Atbilstība
(73)
Kā paskaidrots 46. apsvērumā, izveidotā shēma izslēdz krīzes visvairāk skartos uzņēmumus, tāpēc tā nav piemērota, lai novērstu apgalvotās tirgus nepilnības, ko radījusi privātā seguma nepieejamība.
Nepieciešamība un proporcionalitāte: prēmiju likmju saskaņošana ar privāto apdrošinātāju iekasētajām likmēm
(74)
Kā iepriekš norādīts 62. apsvērumā, lai gan Portugāles sniegtā informācija norāda uz problēmām privātajā kredīta apdrošināšanas tirgū, tā nepierāda seguma nepieejamību. Tāpēc nav iespējams konstatēt valsts intervences nepieciešamību.
(75)
Kā paskaidrots 21. un 64. apsvērumā, saskaņā ar shēmu iekasētās likmes veido 60 % no likmēm, ko iekasē privātie apdrošinātāji par tā paša klienta segumu.
(76)
Kā paskaidrots iepriekš 65.-67. apsvērumā, papildu aizsardzības shēmas gadījumā, kad lēmums par seguma palielināšanu tiek pieņemts tikai tad, kad ir noteikta prēmija par sākotnējo kredīta apdrošināšanas limitu, maksai par papildu aizsardzību jāatspoguļo lielāks risks par iespējamu pārmērīgu segumu.
(77)
Mērķi sniegt nepieejamo apdrošināšanas segumu, kā tiek apgalvots, varētu sasniegt arī ar shēmu, kuras izcenojumā tiek atspoguļots pamatā esošais risks, ko uzņēmusies valsts. Tāpēc shēmas izcenojums, kura pamatā esošā prēmija ir mazāka par prēmiju, kāda tiktu iekasēta tirgū par līdzīgiem riskiem, nav proporcionāls shēmas mērķim.
(78)
Ņemot vērā iepriekš minēto, shēmas daļu, ko veido eksporta kredīta apdrošināšana, nevar uzskatīt par saderīgu atbalstu eksportētājiem saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu un pagaidu shēmu.
(79)
Attiecībā uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu visas iebildes par piemērotību, nepieciešamību un proporcionalitāti ir vienlīdz piemērotas 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā paredzētās saderīguma analīzes veikšanai. Tāpēc saskaņā ar shēmu sniegtais atbalsts eksporta kredīta apdrošinātājiem iespaido tirdzniecības apstākļus tiktāl, ka tas ir pretrunā kopīgām interesēm.
6.3.2. Shēmas saderīgums attiecībā uz iekšzemes tirdzniecības apdrošināšanas darbībām
(80)
Kas attiecas uz shēmas piemērošanu iekšzemes darījumiem, iekšzemes tirdzniecības apdrošināšanas cena, kas ir zemāka par tirgus cenu, varētu novirzīt tirdzniecības darījumus no eksporta par labu iekšzemes darījumiem un lielā mērā ietekmēt importu. Tāpēc parastos tirgus apstākļos valsts atbalsts par labu iekšzemes tirdzniecības darbībām ir stingri aizliegts. Tomēr LESD 107. panta 3. punkta c) un b) apakšpunkts paredz, ka noteiktos apstākļos atbalstu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu. Saistībā ar šo paziņojumā un pagaidu shēmā ir noteikti kritēriji, lai noteiktu īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanai paredzēto atbalsta pasākumu saderīgumu. Tomēr minētie dokumenti neattiecas uz iekšzemes tirdzniecības darījumiem.
(81)
Neskatoties uz to, Portugāle paziņoja par shēmu saistībā ar pašreizējo finanšu krīzi, kā to paredz pagaidu shēma. Tādēļ ir jānosaka, vai, ņemot vērā pašreizējās ekonomiskās krīzes tālejošās sekas, shēmu varētu uzskatīt par saderīgu, tieši piemērojot LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu. Pretējā gadījumā ir jāanalizē, vai pasākumu var uzskatīt par saderīgu saskaņā ar 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu.
(82)
Attiecībā uz saderīgumu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu minētais noteikums ļauj Komisijai atzīt atbalstu par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tā mērķis ir “novērst nopietnus traucējumus kādas dalībvalsts tautsaimniecībā”.
(83)
Komisija atgādina, ka LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts jāpiemēro sašaurināti, un tam jānovērš traucējumi, kas ietekmē visu attiecīgās dalībvalsts tautsaimniecību (24). Tā arī atgādina, ka saskaņā ar 73. apsvērumu pasākumam jāatbilst piemērotības, nepieciešamības un proporcionalitātes principiem.
(84)
Pasākums tika īstenots saistībā ar pašreizējo finanšu krīzi, un tas ir ierobežots laika ziņā.
(85)
Komisija ir saņēmusi vēstules no eksportētājiem un privātiem apdrošinātājiem, kurās minēta apdrošināšanas seguma samazināšanās attiecībā uz iekšzemes darījumiem. Portugāles iestādes norāda, ka zaudējumu līmenis ir paaugstinājies līdz 102 %. Tomēr šis novērojums nav noteicošais, jo šāda pieauguma tendence ir pastāvīga kopš 2004. gada, par ko liecina Portugāles iestāžu iesniegtie apsvērumi. Šāda pastāvīga zaudējumu līmeņa paaugstināšanās pat pirms finanšu krīzes var liecināt nevis par tirgus nepilnībām iekšzemes tirdzniecības finansēšanā, bet drīzāk par strukturālu problēmu tirgū. Tāpēc Komisija nav guvusi pierādījumu, ka shēma ir piemērota, lai novērstu nopietnu traucējumu tautsaimniecībā, un uzskata, ka shēmu nevar atzīt par saderīgu saskaņā ar pagaidu shēmu vai 107. panta 3. punkta b) apakšpunktu.
(86)
Attiecībā uz pasākuma saderīgumu saskaņā ar paziņojumu un 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu shēmas mērķis ir novērst seguma nepieejamību apdrošināšanas tirgū. Tomēr, tā kā runa ir par papildu aizsardzības shēmu, kas dod privātajiem apdrošinātājiem zināmu rīcības brīvību, izvēloties saņēmēju, shēma potenciāli izslēdz no seguma saņemšanas tos uzņēmumus, kuri atrodas salīdzināmā faktiskā situācijā ar uzņēmumiem, kas saņem segumu, taču kurus vairāk bija skārusi krīze. Šādiem izslēgtajiem uzņēmumiem apdrošināšanas segums būtu pilnībā atsaukts, nevis tikai daļēji anulēts. Turklāt pasākums nodrošina saņēmējiem ne tikai papildu segumu, bet arī priekšrocību izcenojuma ziņā, ņemot vērā to, ka prēmiju likmes ir zemākas par tirgus likmēm. Kā jau iepriekš minēts, saskaņā ar shēmu iekasētās likmes veido 60 % no privāto apdrošinātāju iekasētajām likmēm par segumu tam pašam klientam, savukārt fakts, ka seguma limits ir palielināts un divreiz pārsniedz sākotnējo limitu, nozīmē lielāku risku, un tas netiek atspoguļots prēmijā. Shēmas izcenojuma līmenis nav pamatots, ņemot vērā nepieciešamību novērst apdrošināšanas seguma nepieejamību. Shēma nav proporcionāla tās noteiktā mērķa sasniegšanai, ņemot vērā iespējamos konkurences kropļojumus.
(87)
Tāpēc Komisija secina, ka iekšzemes tirdzniecības apdrošināšanas darījumiem piešķirtais valsts atbalsts neatbilst LESD 107. panta 3. punkta b) vai c) apakšpunkta nosacījumiem un nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
7. SECINĀJUMS
(88)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secina, ka shēma piešķir valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ko nevar atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu.
8. ATGŪŠANA
(89)
Saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (25) 14. panta 1. punktu, ja nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmējiem. Atgūst tikai tādu atbalstu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
(90)
Atgūšanas mērķis ir atjaunot situāciju, kāda pastāvēja pirms atbalsta piešķiršanas. To panāk, tiklīdz saņēmēji ir atmaksājuši nesaderīgo atbalstu un attiecīgi zaudējuši priekšrocības, kas tiem bija salīdzinājumā ar konkurentiem. Atgūstamās summas apmēram jābūt tādam, lai novērstu saņēmējiem piešķirto ekonomisko labumu.
(91)
Tā kā atlīdzībai par valsts segumu nav piemērotas tirgus cenas, jānosaka pienācīgs standarts, lai atbalsta summu varētu precīzi izteikt skaitļos Kā noteikts Komisijas paziņojuma par garantijām (26) 4.2. punkta pirmajā ievilkumā, aizdevuma garantiju “skaidras naudas dotāciju ekvivalentus” attiecīgajā gadā var aprēķināt tāpat kā dotācijas ekvivalentu aizdevumiem ar atvieglotiem nosacījumiem. Tādējādi atbalsta summu var aprēķināt kā starpību starp teorētisko tirgus likmi un likmi, kas iegūta, pateicoties valsts garantijai, pēc visu samaksāto prēmiju atskaitīšanas.
(92)
Attiecībā uz atbalstu apdrošinātājiem priekšrocība ir apdrošinātāju tirgus daļas saglabāšana. Ja nebūtu atbalsta, segumu būtu varējis nodrošināt cits tirgus dalībnieks. Proti, kā jau skaidrots iepriekš 35. apsvērumā, konkurenci tirgū galvenokārt nosaka daudzums, nevis cenas. Turklāt tirgū pastāv prakse noteikt vidējo cenu visam portfelim, kas pēc tam ir jāapdrošina pie tā paša apdrošinātāja (27), lai novērstu, ka apdrošinātie uzņēmumi izvēlas labākās cenas. Labāko cenu izvēlēšanās varētu notikt, ja apdrošinātais uzņēmums maksātu vidējo cenu tikai par tiem klientiem, kam piemīt liels risks, un neapdrošinātu klientus, kas ir saistīti ar mazāku risku, vai arī ar mazāku risku saistītus klientus apdrošinātu pie cita apdrošinātāja. Tāpēc, ja cits tirgus dalībnieks būtu sniedzis segumu eksportētājiem par visiem prasītajiem kredītlimitiem pat par lielāku cenu, eksportētāji varētu pārvietot visas savas apdrošināšanas polises pie alternatīvā apdrošināšanas seguma sniedzēja. Monetārā izteiksmē priekšrocība ir peļņas norma, kura iegūta no apjoma, ko apdrošinājis katrs privātais apdrošinātājs, un no kuras atskaitītas ar šo apjomu saistītās izmaksas. Ja shēmas nebūtu, šos elementus, kas izteikti to privāto apdrošinātāju gūtajā peļņā, kuri piedalās shēmā laikposmā, kad valsts nodrošināja papildu aizsardzības segumu, būtu reģistrējis cits tirgus dalībnieks. Tāpēc atbalsts par labu apdrošinātājiem tiek izteikts kvantitatīvi kā peļņa, kādu gūst apdrošinātāji, kuri piedalījās shēmā tās darbības laikā, sniedzot segumu atsevišķiem eksportētājiem un iekšzemes tirdzniecības uzņēmumiem, kuri ir parakstījušies uz shēmu. Priekšrocība klientiem, kuri ir parakstījušies uz shēmu, būtu jāaprēķina katram atsevišķajam apdrošinātājam, kas piedalījies shēmā, un, ja peļņa pārsniedz de minimis summu, tā būtu jāatgūst.
(93)
Attiecībā uz eksportētājiem saņēmējiem būtu bijis jāmaksā atlīdzība par valsts piedāvāto segumu atbilstīgi tirgus apstākļiem. Tādēļ atbalsta summa būtu jāaprēķina kā starpība starp minēto faktisko tirgus likmi, kas koriģēta, ņemot vērā riska līmeņa izmaiņas. Komisija ir izstrādājusi metodi atgūstamās summas aprēķināšanai (skatīt šā lēmuma pielikumu), pamatojoties uz saprātīgiem pieņēmumiem un vispārējo tirgus praksi. Saskaņā ar šo metodi teorētiskā tirgus cena par valsts piešķirto segumu ir vienāda ar 110 % no cenas (prēmijas likmes izteiksmē), kādu iekasē privātais apdrošinātājs katra atsevišķā eksportētāja gadījumā. Tā kā saskaņā ar shēmu iekasētā cena atbilst 60 % no prēmijas, ko iekasē privātais apdrošinātājs, atgūstamā summa katrā darījumā ir vienāda ar summu, ko valsts iekasē saskaņā ar shēmu, kas reizināta ar 5/6.
(94)
Summu, kas minēta 93. apsvērumā, veido atgūstamā summa, kam pieskaitīti faktiski uzkrātie atgūstamie procenti par minēto summu, sākot no dienas, kurā atbalsts piešķirts saņēmējiem (individuālo garantiju diena), līdz tā faktiskajai atgūšanai. Atgūstamos procentus aprēķina gan parāda pamatsummai, gan procentiem saskaņā ar V nodaļu Komisijas Regulā (EK) Nr. 794/2004 (28), kas grozīta ar Regulu (EK) Nr. 271/2008 (29).
(95)
Šo lēmumu īsteno nekavējoties, jo īpaši attiecībā uz visu tādu individuālo atbalstu atgūšanu, kuri piešķirti saskaņā ar shēmu, izņemot atbalstu, kas atbilst tādu regulu nosacījumiem, kuras pieņemtas atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 994/98 (30) 1. un 2. pantam, vai kas piešķirts atbilstīgi jebkādai citai apstiprinātai atbalsta shēmai un nepārsniedz maksimālo atbalsta intensitāti vai de minimis limitus, ko piemēro šāda tipa atbalstam,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Valsts atbalsts, kas ietverts īstermiņa eksporta kredīta apdrošināšanas shēmā, piemērojot 2008. gada 26. augusta Dekrētu Nr. 175/2008, ar ko izveido Finova, un 1998. gada 16. jūlija Dekrētu Nr. 211/1998, ar ko paredz savstarpējo garantiju sabiedrībām piemērojamos noteikumus (grozīts ar 2001. gada 30. janvāra Dekrētu Nr. 19/2001 un 2007. gada 7. septembra Dekrētu Nr. 309-A-2007), un ko Portugāle nelikumīgi piešķīra, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punkta nosacījumus, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
2. pants
Individuālais atbalsts, kas piešķirts saskaņā ar 1. pantā minēto shēmu un atbalsta piešķiršanas laikā atbilst tās regulas nosacījumiem, kura pieņemta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 994/98 1. vai 2. pantu, vai kas piešķirts saskaņā ar jebkādu citu apstiprinātu shēmu, ir saderīgs ar iekšējo tirgu, ja tas nepārsniedz maksimālo atbalsta intensitāti vai de minimis limitus, ko piemēro šāda veida atbalstam.
3. pants
1. Portugāle atgūst no saņēmējiem 1. pantā minēto nesaderīgo atbalstu.
2. Atgūstamā summa ietver arī procentus par laika periodu no dienas, kad nelikumīgais atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, līdz tā faktiskās atgūšanas dienai.
3. Procentus aprēķina gan parāda pamatsummai, gan procentiem saskaņā ar V nodaļu Regulā (EK) Nr. 794/2004, kas grozīta ar Regulu (EK) Nr. 271/2008.
4. Portugāle ar šā lēmuma izziņošanas dienu nekavējoties atceļ 1. pantā minēto shēmu un atceļ visus vēl neveiktos atbalsta maksājumus saskaņā ar 1. pantā minēto shēmu.
4. pants
1. Atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar 1. pantā minēto shēmu, atgūst nekavējoties un efektīvi.
2. Portugāle nodrošina šā lēmuma īstenošanu četru mēnešu laikā pēc lēmuma izziņošanas dienas.
5. pants
1. Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma izziņošanas Portugāle Komisijai iesniedz šādu informāciju:
a)
to saņēmēju sarakstu, kuri saņēmuši atbalstu saskaņā ar 1. pantā minēto shēmu, un katra saņēmēja saņemtā atbalsta kopsummu;
b)
kopējo summu (pamatsummu un atgūstamos procentus), kas jāatgūst no katra saņēmēja;
c)
veikto un plānoto pasākumu sīku aprakstu, lai nodrošinātu šā lēmuma izpildi;
d)
dokumentus, kas apliecina, ka saņēmējam ir pieprasīts atmaksāt atbalstu.
2. Portugāle turpina informēt Komisiju par progresu attiecībā uz valsts pasākumiem, kas veikti šā lēmuma īstenošanai, līdz 1. pantā minētā atbalsta pilnīgai atgūšanai. Pēc Komisijas pieprasījuma Portugāle nekavējoties sniedz informāciju par veiktajiem un plānotajiem pasākumiem šā lēmuma izpildes nodrošināšanai. Turklāt tā sniedz sīku informāciju par atbalsta summām un atgūstamajiem procentiem, kas jau ir atgūti no saņēmējiem.
6. pants
Šis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.
Briselē, 2011. gada 23. novembrī