NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1255/2011
ze dne 30. listopadu 2011
o zavedení programu na podporu dalšího rozvoje integrované námořní politiky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2, čl. 91 odst. 1, čl. 100 odst. 2, čl. 173 odst. 3, článek 175, článek 188, čl. 192 odst. 1, čl. 194 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 10. října 2007 o integrované námořní politice pro Evropskou unii (dále jen „sdělení Komise“)je hlavním cílem integrované námořní politiky Unie rozvíjet a uplatňovat integrované, koordinované, soudržné, transparentní a udržitelné rozhodování ve vztahu k oceánům, mořím, pobřežním, ostrovním a nejvzdálenějším regionům a v rámci námořních odvětví.
(2)
Akční plán připojený ke sdělení Komise stanoví řadu akcí, které Komise navrhuje uskutečnit jakožto první krok při provádění nové integrované námořní politiky Unie.
(3)
Zpráva Komise o pokroku v oblasti integrované námořní politiky EU ze dne 15. října 2009 shrnuje hlavní dosavadní výsledky integrované námořní politiky dosažené do uvedeného data a vytyčuje směr pro další fázi jejího provádění.
(4)
Rada ve svých závěrech ze dne 16. listopadu 2009 o integrované námořní politice zdůraznila význam financování pro další rozvoj a provádění integrované námořní politiky tím, že vyzvala Komisi, aby představila nezbytné návrhy na financování opatření v rámci integrované námořní politiky v rámci stávajícího finančního výhledu tak, aby vstoupily v platnost do roku 2011.
(5)
Ve svém usnesení ze dne 21. října 2010 o integrované námořní politice EU - hodnocení dosaženého pokroku a nové výzvy Evropský parlament výslovně podpořil záměr Komise „vyčlenit na financování integrované námořní politiky v příštích dvou letech částku 50 milionů EUR, aby bylo možné navázat na předešlé projekty v oblastech, politiky, správy, udržitelnosti a dohledu“.
(6)
Finanční krytí, které je v tomto nařízení pro integrovanou námořní politiku stanoveno, zohledňuje jak současný hospodářský útlum, tak i skutečnost, že se jedná o první operační program specificky zaměřený na provádění integrované námořní politiky.
(7)
Trvalé financování ze strany Unie je nutné k tomu, aby Unie mohla provádět a dále rozvíjet integrovanou námořní politiku v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 20. května 2008 o integrované námořní politice (4) a realizovat její zastřešující cíle vymezené ve sdělení Komise a potvrzené ve zprávě o pokroku z října 2009 a podpořené v závěrech Rady ze dne 16. listopadu 2009.
(8)
Jelikož jiné stávající nástroje Unie, jako je Fond soudržnosti, Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský rybářský fond, sedmý rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace, nástroj předvstupní pomoci či evropský nástroj sousedství a partnerství, nepokrývají všechny priority a cíle integrované námořní politiky, je nezbytné zavést program na podporu jejího dalšího rozvoje (dále jen „program“).
(9)
Aniž jsou dotčena nadcházející jednání o víceletém finančním rámci na období po roce 2013, bude třeba mít k dispozici dostatečné zdroje na zajištění toho, aby bylo možné rozvíjet a dosáhnout cílů integrované námořní politiky, aniž by byly ohroženy zdroje vyčleněné pro jiné politiky, a současně aby došlo k posílení udržitelného rozvoje námořních regionů Unie, včetně ostrovů a nejvzdálenějších regionů. Považuje se proto za zásadní, aby byla integrovaná námořní politika zařazena do víceletého finančního rámce na období po roce 2013. Kromě toho by měl být v případě potřeby vypracován návrh na prodloužení platnosti programu i po roce 2013 spolu s návrhem stanovujícím odpovídající finanční krytí.
(10)
Rozvoj námořních záležitostí prostřednictvím finanční podpory opatření v rámci integrované námořní politiky bude mít významný dopad, pokud jde o ekonomickou, sociální a územní soudržnost.
(11)
Financování ze strany Unie by mělo být určeno na podporu přípravné práce týkající se akcí zaměřených na prosazování strategických cílů integrované námořní politiky, přičemž je třeba na základě ekosystémového přístupu věnovat náležitou pozornost jejich kumulativnímu dopadu, udržitelnému „modrému“ hospodářskému růstu, zaměstnanosti, inovacím a konkurenceschopnosti v pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech a podpoře mezinárodního rozměru integrované námořní politiky.
(12)
Mezi strategické cíle integrované námořní politiky patří integrovaná námořní správa na všech úrovních; další rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přizpůsobených zvláštním potřebám různých evropských mořských oblastí; další rozvoj průřezových nástrojů pro tvorbu integrované politiky zaměřených na zlepšení součinnosti a koordinace stávajících politik a nástrojů, a to i sdílením údajů a poznatků týkajících se námořních záležitostí:, větší zapojení zúčastněných stran do systémů integrované námořní správy; ochrana a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů; a vymezení hranic pro udržitelnost lidských činností a ochrana mořského a pobřežního prostředí a biologické rozmanitosti v kontextu rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí (5), jež představuje environmentální pilíř integrované námořní politiky, jakož i v kontextu rámcové směrnice o vodě (6).
(13)
Je důležité, aby byl program provázán s dalšími politikami Unie, jež mohou zahrnovat námořní rozměr, zejména se strukturálními fondy, transevropskou dopravní sítí, společnou rybářskou politikou, politikou v oblasti cestovního ruchu, životního prostředí a změny klimatu, rámcovým programem pro výzkum a rozvoj a s energetickou politikou.
(14)
Za účelem zajištění soudržnosti jednotlivých aspektů programu je třeba stanovit jeho obecné cíle. U každého obecného cíle by měly být vymezeny podrobnější operativní cíle. Rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle na období let 2011 až 2013 je rámcově uvedeno v příloze. Toto rozdělení prostředků umožňuje flexibilně zvýšit/snížit finanční prostředky obecně přidělené pro jednotlivé cíle, aniž by došlo k překročení celkového finančního krytí.
(15)
Financování ze strany Unie by mělo umožňovat podporu rozvoje integrace dohledu nad mořským prostředím v souladu s usnesením Evropského parlamentu ze dne 21. října 2010 a se závěry Rady ze dne 17. listopadu 2009 o integrovaném námořním dohledu, a to při zohlednění plánu vytváření společného prostředí pro sdílení informací (CISE) v námořním prostoru EU. Vyčleněné finanční prostředky by se však měly omezovat na rozvoj decentralizovaného systému pro výměnu informací,totiž na opatření včetně softwaru,za účelem zdokonalení rozhraní mezi systémy dohledu. Program by měl zohlednit výsledky dalších projektů týkajících se decentralizovaného systému námořního dohledu.
(16)
Provádění programu ve třetích zemích by mělo přispět k plnění rozvojových cílů přijímajících zemí a být v souladu s ostatními nástroji spolupráce Unie, včetně cílů a priorit příslušných politik Unie a unijního acquis a příslušných mezinárodních úmluv.
(17)
Program by měl doplňovat stávající a budoucí finanční nástroje, které na podporu ochrany a udržitelného využívání oceánů, moří a pobřeží poskytuje Unie a členské státy na celostátní a nižší úrovni, měl by být s těmito nástroji v souladu a měl by napomáhat podpoře účinnější spolupráce mezi členskými státy a jejich pobřežními, ostrovními a nejvzdálenějšími regiony a zohledňovat priority a pokrok celostátních a místních projektů.
(18)
Akcemi stanovenými v programu by měly být doplněny další akce Unie, aby se zajistilo soudržné provádění právních aktů Unie týkajících se příslušných odvětvových politik a zároveň se zabránilo zdvojování činností.
(19)
Je také nutné stanovit pravidla upravující plánování opatření, způsobilost výdajů, úroveň finanční pomoci Unie, hlavní podmínky, za kterých by měla být poskytována, a celkový rozpočet programu.
(20)
Program by měl být prováděn v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (7) (dále jen „finanční nařízení“), a s nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8).
(21)
Toto nařízení stanoví finanční krytí víceletého programu, které představuje pro rozpočtový orgán při ročním rozpočtovém procesu hlavní referenční hodnotou ve smyslu bodu 37 Interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (9).
(22)
Aby mohla Komise snadněji sledovat provádění tohoto nařízení, mělo by být možné financovat výdaje související se sledováním, kontrolami a hodnocením.
(23)
Roční pracovní programy sestavované pro provádění programu by měly být přijímány Komisí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (10).
(24)
V souvislosti s akcemi financovanými v rámci tohoto nařízení je nutné zajistit ochranu finančních zájmů Unie použitím nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (11), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (13).
(25)
Pro zajištění účelnosti financování ze strany Unie by měly být akce financované v rámci tohoto nařízení pravidelně vyhodnocovány.
(26)
Žádná z akcí stanovených v rámci programu by neměla vyžadovat použití dalšího právního základu.
(27)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků akcí financovaných v rámci programu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádí program na podporu opatření, která mají dále podporovat další rozvoj a provádění integrované námořní politiky Unie (dále jen „program“).
Integrovaná námořní politika Unie podporuje prostřednictvím soudržných politik v námořní oblasti a příslušné mezinárodní spolupráce koordinovaný a soudržný proces rozhodování s cílem maximalizovat udržitelný rozvoj, hospodářský růst a sociální soudržnost členských států, zejména s ohledem na pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony v Unii, jakož i nejrůznější námořní odvětví.
Program podporuje udržitelné využívání moří a oceánů a rozšiřování vědeckých poznatků.
Článek 2
Obecné cíle
Program má tyto obecné cíle:
a)
podporovat rozvoj a uplatňování integrované správy námořních a pobřežních záležitostí;
b)
přispívat k rozvoji meziodvětvových nástrojů, konkrétně územního plánování námořních prostor, společného prostředí pro sdílení informací a poznatků v námořní oblasti týkajících se oceánů, moří a pobřežních regionů v Unii a hraničících s Unií, s cílem rozvíjet součinnost a podporovat politiky týkající se moří nebo pobřeží, zejména v oblasti hospodářského rozvoje, zaměstnanosti, ochrany životního prostředí, výzkumu, námořní bezpečnosti a energetiky, a přispívat k rozvoji ekologicky šetrných námořních technologií, a to při zohlednění stávajících nástrojů a iniciativ a s jejich využitím;
c)
podporovat ochranu mořského prostředí, zejména jeho biologické rozmanitosti, a udržitelné využívání mořských a pobřežních zdrojů a dále vymezit hranice udržitelnosti lidských činností, jež mají dopad na mořské prostředí, a to zejména v kontextu směrnice 2008/56/ES (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí);
d)
podporovat rozvoj a uplatňování strategií pro oblasti jednotlivých moří;
e)
zdokonalovat a posilovat vnější spolupráci a koordinaci ve vztahu k cílům integrované námořní politiky, a to na základě pokračování diskusí na mezinárodních fórech; v tomto ohledu je třeba naléhat na třetí země, aby ratifikovaly a prováděly Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu (dále jen „úmluva UNCLOS“);
f)
podporovat udržitelný hospodářský růst, zaměstnanost, inovace a nové technologie v námořních odvětvích a pobřežních, ostrovních a nejvzdálenějších regionech v Unii.
Článek 3
Operativní cíle
1. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. a) (integrovaná námořní správa) program:
a)
podporuje akce, které podněcují členské státy a regiony EU k rozvoji, zavedení nebo provádění integrované námořní správy;
b)
podporuje platformy a sítě pro meziodvětvovou spolupráci, zahrnující zástupce veřejných orgánů, místních a regionálních orgánů, průmyslu, zúčastněných stran v oblasti výzkumu, občanů, organizací občanské společnosti a sociálních partnerů;
c)
zvyšuje viditelnost integrovaného přístupu k námořním záležitostem a povědomí veřejných orgánů, soukromého sektoru a veřejnosti o tomto přístupu.
2. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. b) (meziodvětvové nástroje) program podporuje rozvoj:
a)
společného prostředí pro sdílení informací v námořní oblasti Unie, které podporuje meziodvětvovou a přeshraniční výměnu informací o dohledu propojením všech skupin uživatelů v souladu se zásadami o integrovaném dohledu nad mořským prostředím, aby se posílilo bezpečné, zabezpečené a udržitelné využívání námořního prostoru, přičemž se zohlední příslušný vývoj odvětvových politik týkajících se dohledu a případně se přispěje k jejich nezbytnému rozvoji;
b)
územního plánování námořního prostoru a integrovaného řízení pobřežních zón, což jsou dva důležité nástroje pro udržitelný rozvoj námořních a pobřežních oblastí, které přispívají k dosažení cílů řízení založeného na ekosystémovém přístupu a k rozvoji spojení mezi pevninou a mořem a usnadňují spolupráci členských států, například pokud jde o tvorbu experimentálních a jiných opatření kombinujících výrobu energie z obnovitelných zdrojů a chov ryb;
c)
komplexní, veřejně přístupné a vysoce kvalitní základny údajů a znalostí o mořích, která při využití stávajících údajů usnadňuje sdílení, opakované využívání a šíření těchto údajů a znalostí mezi různými skupinami uživatelů a zabraňuje zdvojování databází; za tímto účelem je třeba co nejlépe využít stávající programy Unie a členských států, včetně INSPIRE (14) a GMES (15).
3. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. c) (ochrana mořského prostředí) program:
a)
podporuje ochranu a zachování mořského a pobřežního prostředí a zabraňuje a omezuje znečišťování mořského prostředí, včetně odpadků v moři, s cílem postupně ukončit znečišťování;
b)
přispívá ke zdraví, biologické rozmanitosti a odolnosti mořských a pobřežních ekosystémů;
c)
usnadňuje koordinaci mezi členskými státy a dalšími aktéry při provádění ekosystémově založeného přístupu k řízení lidských činností a při uplatňování zásady předběžné opatrnosti;
d)
usnadňuje vývoj metod a standardů;
e)
podporuje akce zaměřené na zmírňování dopadů změny klimatu na mořské, pobřežní a ostrovní prostředí a na přizpůsobení se této změně, se zvláštním důrazem na oblasti, které jsou v tomto ohledu nejzranitelnější;
f)
podporuje rozvoj strategických přístupů k výzkumu za účelem posouzení současného stavu ekosystémů, a poskytuje tak základ pro ekosystémové řízení a plánování na regionální a celostátní úrovni.
4. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. d) (strategie pro mořské oblasti) program:
a)
podporuje rozvoj a provádění integrovaných strategií pro mořské oblasti, přičemž zohledňuje vyvážený přístup ve všech mořských oblastech, jakož i specifické rysy mořských a podmořských oblastí, a případně příslušných makroregionálních strategií, zejména těch, v jejichž rámci již probíhá výměna informací a zkušeností mezi jednotlivými zeměmi a již jsou zavedeny operační mezinárodní struktury;
b)
prosazuje a usnadňuje využívání součinnosti mezi vnitrostátní a regionální úrovní a úrovní Unie, sdílení informací, mimo jiné o metodách a standardech, a výměnu osvědčených postupů v oblasti námořní politiky, včetně správy této politiky a odvětvových politik, které mají dopad na regionální moře a pobřežní regiony.
5. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. e) (mezinárodní rozměr) program:
a)
podporuje pokračující úzkou spolupráci s členskými státy týkající se integrovaného přístupu uplatňovaného se třetími zeměmi a s aktéry ve třetích zemích, kteří sdílejí mořskou oblast s členskými státy Unie, jakož i činnost týkající se ratifikace a provádění úmluvy UNCLOS;
b)
podporuje dialog se třetími zeměmi s ohledem na úmluvu UNCLOS a na příslušné platné mezinárodní úmluvy, které jsou na úmluvu UNCLOS založené;
c)
podporuje výměnu osvědčených postupů, které doplňují stávající iniciativy, s ohledem na rozvoj regionálních strategií na subregionální úrovni.
Tento operativní cíl je prováděn v souladu s nástroji spolupráce Unie, přičemž se zohlední cíle vnitrostátních a regionálních rozvojových strategií.
6. V rámci cíle stanoveného v čl. 2 písm. f) (růst, zaměstnanost a inovace) program:
a)
podporuje iniciativy zaměřené na růst a zaměstnanost v námořních odvětvích a v pobřežních a ostrovních regionech;
b)
podporuje odbornou přípravu, vzdělávání a pracovní příležitosti v rámci námořních profesí;
c)
podporuje rozvoj ekologických technologií, energie z obnovitelných mořských zdrojů, ekologické námořní dopravy a námořní dopravy na krátké vzdálenosti;
d)
podporuje rozvoj pobřežního, námořního a ostrovního cestovního ruchu.
Článek 4
Způsobilé akce
V rámci programu může být v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 poskytována finanční pomoc na následující typy akcí:
a)
projekty, včetně zkušebních projektů; studie; výzkumné a operační programy spolupráce, včetně programů vzdělávání, odborné přípravy a rekvalifikace;
b)
sdílení veřejných informací a osvědčených postupů, osvěta a související činnosti na poli komunikace a šíření informací, včetně propagačních kampaní, a akcí a tvorby a správy internetových stránek a relevantních sociálních sítí a databází;
c)
konference, semináře, pracovní setkání a fóra zúčastněných stran;
d)
sdílení, sledování a vizualizace významného množství údajů, osvědčených postupů a databází týkajících se regionálních projektů financovaných Unií a zajištění veřejného přístupu k nim, případně též prostřednictvím sekretariátu zřízeného za jedním nebo několika z uvedených účelů, což usnadní přijímání společných jednotných standardů, pokud jde o sběr a zpracovávání údajů;
e)
akce související s průřezovými nástroji, včetně zkušebních projektů.
Článek 5
Druh finančního zásahu
1. Finanční pomoc Unie může mít tyto právní formy:
a)
granty, u nichž maximální míra spolufinancování jednotlivých akcí ze strany Unie činí 80 %;
b)
smlouvy na veřejné zakázky;
c)
správní ujednání se Společným výzkumným střediskem.
2. V rámci programu mohou být poskytovány jak granty na akce, tak provozní granty. Není-li ve finančním nařízení stanoveno jinak, vyberou se příjemci grantů nebo úspěšní uchazeči o veřejné zakázky na základě výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 6
Příjemci
1. Finanční pomoc v rámci programu lze prioritně poskytnout fyzickým nebo právnickým osobám, které se řídí soukromým či veřejným právem některého z členských států nebo právem Unie.
2. Příjemci programu mohou být i třetí země, zúčastněné strany v třetích zemích sdílející mořskou oblast s členskými státy Unie a mezinárodní organizace nebo subjekty, které sledují jeden nebo více obecných a operativních cílů uvedených v článcích 2 a 3. Do opatření musí být vždy zapojeni účastníci z Unie.
3. Podmínky způsobilosti k účasti v řízení se stanoví v rámci příslušné výzvy k předkládání návrhů nebo nabídkového řízení.
Článek 7
Zásady provádění
1. Akce financované v rámci programu nejsou způsobilé pro získání pomoci z jiných finančních nástrojů Unie. Usiluje se o součinnost a doplňkovost s dalšími nástroji Unie. Akce v rámci programu doplňují provádění příslušných odvětvových politik.
2. Komise zajistí, aby jí žadatelé o finanční pomoc v rámci programu a příjemci této pomoci poskytovali souhrnné informace o financování akcí. Finanční pomoc z programu bude poskytována pouze tehdy, pokud nebudou k dispozici jiné možnosti financování z Unie.
3. Činnosti podporované z programu musí odpovídat cílům a politikám Unie do roku 2020 a 2050. Využívat program mohou všechny členské státy, námořní odvětví a pobřežní, ostrovní a nejvzdálenější regiony a vytváří se skutečná evropská přidaná hodnota. Ve vztahu k financování akcí v jednotlivých oblastech moří je třeba usilovat o odpovídající regionální vyváženost.
4. Akce podporované v rámci programu musí podněcovat a posilovat dialog, spolupráci a koordinaci s členskými státy, regiony EU, zúčastněnými stranami, občany, organizacemi občanské společnosti a sociálními partnery a mezi nimi a současně zajišťovat naprostou transparentnost.
5. Akce podporované v rámci programu musí usnadňovat využívání součinnosti, sdílení informací a výměnu metod, standardů a osvědčených postupů.
6. Při provádění programu se uplatňují principy řádné správy a transparentnosti rozhodovacích procesů a program se snaží přispět k transparentnosti a řádné správě ve všech souvisejících odvětvových politikách na úrovni Unie a na vnitrostátní a regionální úrovni.
Článek 8
Prováděcí postupy
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Pro účely provádění programu v souladu s cíli uvedenými v článcích 2 a 3 přijímá Komise roční pracovní programy postupem podle čl. 14 odst. 2.
Článek 9
Rozpočtové zdroje
1. Finanční krytí pro provádění programu v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2013 se stanoví na 40 000 000 EUR.
2. Rozpočtové zdroje přidělované na program se zaznamenávají do ročních rozpočtových prostředků souhrnného rozpočtu Unie. Roční rozpočtové položky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního rámce.
3. Rámcové rozdělení finančních prostředků mezi obecné cíle uvedené v článku 2 je uvedeno v příloze.
Článek 10
Technická pomoc
1. Až 1 % finančního krytí stanoveného v článku 9 může být použito také na úhradu nutných výdajů souvisejících s jakoukoli přípravnou akcí, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, které jsou přímo nezbytné pro účelné a účinné provádění způsobilých akcí podle tohoto nařízení a pro dosažení cílů, které jsou v něm stanoveny.
2. Činnosti uvedené v odstavci 1 mohou zahrnovat zejména studie, setkání odborníků, výdaje na nástroje, systémy a sítě v oblasti informatiky a jakoukoli další technickou, vědeckou a administrativní pomoc a odborné znalosti, které bude Komise potřebovat k provádění tohoto nařízení.
Článek 11
Sledování
1. Každý příjemce finanční pomoci Komisi předkládá technické a finanční zprávy o pokroku prací financovaných programem. Do tří měsíců od dokončení každého projektu se předloží rovněž závěrečná zpráva.
2. Aniž jsou dotčeny kontroly prováděné Účetním dvorem v součinnosti s příslušnými vnitrostátními orgány kontroly účetnictví nebo s příslušnými vnitrostátními místy podle článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy o fungování EU“) nebo jakékoli inspekce prováděné podle čl. 322 odst. 1 písm. b) Smlouvy o fungování EU, provádějí úředníci a další zaměstnanci Komise u projektů a dalších opatření financovaných v rámci programu kontroly na místě včetně namátkových kontrol, zejména za účelem ověření souladu s cíli programu a způsobilosti akcí podle článků 2, 3 a 4 tohoto nařízení.
3. Smlouvy a dohody uzavřené na při provádění tohoto nařízení obsahují zejména ustanovení o dohledu a finanční kontrole ze strany Komise nebo jakéhokoli Komisí pověřeného zástupce a o kontrolách Účetního dvora, v případě potřeby prováděných na místě.
4. Každý příjemce finanční pomoci uchovává veškeré podklady k výdajům na daný projekt po dobu pěti let od uskutečnění poslední platby týkající se každého projektu tak, aby byly k dispozici Komisi.
5. V případě potřeby Komise na základě výsledků zpráv a namátkových kontrol uvedených v odstavcích 1 a 2 upraví rozsah nebo podmínky přidělení původně schválené finanční pomoci, jakož i časový rozvrh plateb.
6. Komise ověří, zda jsou akce financované programem prováděny řádně, zda odpovídají opatřením v rámci jiných odvětvových politik a nástrojů a zda jsou v souladu s tímto nařízením a finančním nařízením.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby při provádění akcí financovaných programem byly chráněny finanční zájmy Unie prostřednictvím:
a)
uplatňování preventivních opatření proti podvodům, korupci a jakémukoli jinému protiprávnímu jednání;
b)
účinných kontrol;
c)
zpětného získávání neoprávněně vyplacených částek a
d)
uplatňování účinných, přiměřených a odrazujících sankcí v případě zjištění nesrovnalostí.
2. Pro účely odstavce 1 postupuje Komise v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízením (ES) č. 1073/1999.
3. Komise sníží, pozastaví nebo získá zpět částku finanční pomoci poskytnutou na akci, jestliže shledá nesrovnalosti, včetně nesouladu s tímto nařízením nebo s jednotlivým rozhodnutím nebo smlouvou či dohodou, na jejichž základě byla finanční pomoc poskytnuta, nebo pokud vyjde najevo, že akce doznala změny, která je v rozporu s její povahou nebo podmínkami pro provádění, aniž by byla Komise předem požádána o schválení.
4. Pokud nebyly dodrženy lhůty nebo pokud pokrok dosažený při provádění akce opodstatňuje pouze část přidělené finanční pomoci, požádá Komise příjemce pomoci, aby ve stanovené lhůtě předložil své vyjádření. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vrátí Komisi. K částkám, které nejsou vráceny včas a v souladu s podmínkami stanovenými ve finančním nařízení, se přičte úrok.
6. Pro účely tohoto článku se „nesrovnalostí“ rozumí jakékoli porušení právního předpisu Unie nebo nedodržení smluvního závazku, které vyplývá z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu a v jehož důsledku je nebo by mohl být formou neoprávněného výdaje poškozen souhrnný rozpočet Unie nebo rozpočty Unií spravované.
Článek 13
Podávání zpráv, hodnocení a prodloužení
1. Komise o své práci pravidelně a bez prodlení informuje Evropský parlament a Radu.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě:
a)
nejpozději 31. prosince 2012 zprávu o pokroku; tato zpráva o pokroku obsahuje hodnocení dopadu programu na další politiky Unie;
b)
nejpozději 31. prosince 2014 zprávu o hodnocení ex post.
3. Komise případně předloží legislativní návrh na prodloužení programu na období po roce 2013 spolu s odpovídajícím finančním krytím.
Článek 14
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. listopadu 2011.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1255/2011
(2011. gada 30. novembris),
ar ko izveido programmu integrētas jūrlietu politikas turpmākas izstrādes atbalstam
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. panta 2. punktu, 91. panta 1. punktu, 100. panta 2. punktu, 173. panta 3. punktu, 175. pantu un 188. pantu, 192. panta 1. punktu, 194. panta 2. punktu un 195. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1)
Atbilstīgi Komisijas 2007. gada 10. oktobra paziņojumam Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai par Savienības integrētu Eiropas Savienības jūrlietu politiku (“Komisijas paziņojums”) Savienības integrētas jūrlietu politikas (“IJP”) primārais mērķis ir izstrādāt un īstenot integrētu, koordinētu, saskaņotu, pārredzamu un ilgtspējīgu lēmumpieņemšanu attiecībā uz okeāniem, jūrām, piekrastes, salu un tālākajiem reģioniem un jūras nozarēs.
(2)
Komisijas paziņojumam pievienotajā rīcības plānā ir izklāstītas vairākas darbības, ko Komisija ierosina veikt kā pirmos soļus, Savienībā īstenojot jaunu IJP.
(3)
Komisijas 2009. gada 15. oktobra Progresa ziņojumā par ES integrētu jūrlietu politiku ir apkopoti galvenie IJP sasniegumi līdz minētajai dienai un noteikts tās nākamā īstenošanas posma plāns.
(4)
Padome 2009. gada 16. novembra secinājumos par integrētu jūrlietu politiku uzsvēra IJP turpmākas izstrādes un īstenošanas finansējuma nozīmi, aicinot Komisiju iesniegt vajadzīgos priekšlikumus, kā finansēt integrētas jūrlietu politikas darbības atbilstīgi pastāvošajam finanšu plānam, lai tie stātos spēkā līdz 2011. gadam.
(5)
Eiropas Parlaments 2010. gada 21. oktobra rezolūcijā par integrētu jūrlietu politiku (IJP) - sasniegtā progresa novērtēšana un jauni uzdevumi - nepārprotami atbalstīja Komisijas apliecināto vēlmi “nākamo divu gadu laikā IJP finansēšanai piešķirt EUR 50 miljonus, lai turpinātu iesākto darbu, pamatojoties uz politikas, pārvaldības, ilgtspējības un uzraudzības jomās iepriekš īstenotajiem projektiem”.
(6)
Finansējumā, kas šajā regulā paredzēts IJP, ir ņemta vērā gan pašreizējā ekonomikas lejupslīde, gan tas apstāklis, ka šī ir pirmā darbības programma, kas veltīta tieši IJP īstenošanai.
(7)
Nepārtraukts Savienības finansējums ir vajadzīgs, lai Savienība spētu īstenot un turpmāk izstrādāt IJP atbilstīgi Eiropas Parlamenta 2008. gada 20. maija rezolūcijai par Eiropas Savienības integrētu jūrniecības politiku (4), kā arī sasniegt tās plašos mērķus, kas izklāstīti Komisijas paziņojumā, apliecināti 2009. gada oktobra progresa ziņojumā un apstiprināti Padomes 2009. gada 16. novembra secinājumos.
(8)
Ņemot vērā to, ka ne uz visām IJP prioritātēm un mērķiem attiecas pastāvošie Savienības instrumenti, tādi kā Kohēzijas fonds, Eiropas Reģionālās attīstības fonds, Eiropas Zivsaimniecības fonds, Septītā pamatprogramma pētniecības, tehnoloģiskās attīstības un demonstrācijas pasākumu jomās, Pirmspievienošanās palīdzības instruments un Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instruments, ir jāizveido programma, lai atbalstītu IJP turpmāku izstrādi (turpmāk “Programma”),
(9)
Neskarot gaidāmās sarunas par daudzgadu finanšu shēmu laikposmam pēc 2013. gada, būs jānodrošina līdzekļu pieejamība pietiekamā apjomā, lai panāktu to, ka IJP mērķus var izstrādāt un sasniegt, nemazinot līdzekļus, kas paredzēti citiem politikas virzieniem, un vienlaikus veicinot Savienības jūras reģionu, tostarp salu un tālāko reģionu, ilgtspējīgu attīstību. Tādēļ ir svarīgi IJP iekļaut daudzgadu finanšu shēmā laikposmam pēc 2013. gada. Turklāt vajadzības gadījumā būtu jāsagatavo priekšlikums par Programmas piemērošanu arī pēc 2013. gada, kā arī priekšlikums, kurā būtu paredzēts atbilstošs finansējums.
(10)
Finansiālā palīdzība pasākumiem, kas saistīti ar IJP, nolūkā paātrināt jūrlietu jautājumu risināšanu būtiski ietekmēs ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.
(11)
Būtu jāparedz Savienības finansējums, lai atbalstītu izpēti attiecībā uz darbībām, kuru mērķis ir veicināt IJP stratēģiskos mērķus, pievēršot pienācīgu uzmanību to kopējai ietekmei, pamatojoties uz ekosistēmas pieeju, ilgtspējīgai “zilai” ekonomikas izaugsmei, nodarbinātībai, jauninājumiem un konkurētspējai piekrastes, salu un tālākajos reģionos, kā arī IJP starptautiskās dimensijas veicināšanai.
(12)
IJP stratēģiskie mērķi ietver jūrlietu integrētu pārvaldību visos līmeņos; tādu jūras baseinu integrētu stratēģiju turpmāku izstrādi un īstenošanu, kas pielāgotas dažādo Eiropas jūras baseinu konkrētajām vajadzībām; integrētas politikas veidošanai paredzētu transversālu instrumentu turpmāku izstrādi, lai uzlabotu sinerģiju un koordināciju starp pastāvošajām politikas nostādnēm un instrumentiem, tostarp ar jūrlietām saistītu datu un zināšanu apmaiņas ceļā; ieinteresēto personu ciešāku iesaisti integrētas jūrlietu pārvaldības programmās; jūras un piekrastes resursu aizsardzību un ilgtspējīgu izmantošanu; un cilvēka darbību ilgtspējības robežu noteikšanu un jūras un piekrastes vides un bioloģiskās daudzveidības aizsardzību atbilstoši Jūras stratēģijas pamatdirektīvai (5), kas ir IJP pīlārs vides jomā, un Ūdens pamatdirektīvai (6).
(13)
Ir svarīgi, lai Programma būtu saskaņota ar citām Savienības politikas nostādnēm, kas var būt saistītas ar jūrlietām, jo īpaši ar struktūrfondiem, Eiropas transporta tīkliem, kopējo zivsaimniecības politiku, tūrismu, vidi un klimata pārmaiņām, pētniecības un attīstības pamatprogrammu un enerģētikas politiku.
(14)
Lai nodrošinātu Programmas dažādo aspektu saskaņotību, būtu jānosaka tās vispārīgie mērķi. Attiecībā uz katru vispārīgo mērķi būtu jāparedz sīkāk izstrādāti darbības mērķi. Līdzekļu sadalījums vispārīgajiem mērķiem, kurus paredzēts sasniegt 2011.-2013. gada laikposmā, ir norādīts pielikumā. Šajā sadalījumā ir paredzēta elastība, lai kopējo finanšu piešķīrumu atsevišķiem mērķiem varētu palielināt/samazināt, nepārsniedzot kopējo finansējumu.
(15)
Savienības finansējumam vajadzētu būt tādam, kas ļautu atbalstīt kuģošanas uzraudzības integrēšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta 2010. gada 21. oktobra rezolūciju un Padomes 2009. gada 17. novembra secinājumiem par integrētu kuģošanas uzraudzību, ņemot vērā ceļvedi par vienotas informācijas apmaiņas vides (CISE) izveidošanu ES jūrlietu jomā. Tāpēc šis īpašais finansējums būtu jānodrošina tikai decentralizētas informācijas apmaiņas sistēmas izstrādei, proti, pasākumiem, tostarp programmatūrai, lai uzlabotu saskarni starp novērošanas sistēmām. Programmā būtu jāņem vērā rezultāti no citiem projektiem, kas saistīti ar decentralizēto kuģošanas uzraudzības sistēmu.
(16)
Programmas īstenošanai trešās valstīs būtu jāveicina finansējuma saņēmējas valsts attīstības mērķu sasniegšana, un tai vajadzētu būt saderīgai ar citiem Savienības sadarbības instrumentiem, tostarp attiecīgo Savienības politikas jomu mērķiem un prioritātēm, Savienības acquis un attiecīgajām starptautiskajām konvencijām.
(17)
Ar Programmu būtu jāpapildina esošie un nākamie finanšu instrumenti, ko valstu un vietējā līmenī dara pieejamus Savienība un dalībvalstis, lai veicinātu okeānu, jūru un piekrastes aizsardzību un ilgtspējīgu izmantošanu, palīdzot sekmēt efektīvāku sadarbību starp dalībvalstīm un to piekrastes, salu un tālākajiem reģioniem un ņemot vērā valstu un vietējo projektu prioritātes un īstenošanu, un tai vajadzētu būt saderīgai ar šiem instrumentiem.
(18)
Ar Programmā paredzētajām darbībām būtu jāpapildina citas Savienības darbības, lai nodrošinātu, ka Savienības tiesību akti saistībā ar attiecīgajiem nozares politikas virzieniem tiek īstenoti saskaņoti, vienlaikus nepieļaujot dublēšanos.
(19)
Ir jāparedz arī noteikumi, kas reglamentētu pasākumu plānošanu, izdevumu atbilstību, Savienības finansiālās palīdzības apjomu, galvenos nosacījumus tās saņemšanai un Programmas vispārējo budžetu.
(20)
Programma būtu jāīsteno saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (7) (“Finanšu regula”), un Komisijas Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (8).
(21)
Ar šo regulu nosaka daudzgadu programmas finansējumu, kas ikgadējās budžeta procedūras laikā budžeta lēmējinstitūcijai kalpo par galveno kritēriju, kā teikts Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (9) 37. punktā.
(22)
Lai Komisijai palīdzētu uzraudzīt šīs regulas īstenošanu, būtu jāparedz iespēja finansēt izdevumus, kas saistīti ar uzraudzību, pārbaudēm un novērtēšanu.
(23)
Gada darba programmas, ko izstrādā Programmas īstenošanai, būtu jāpieņem Komisijai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (10).
(24)
Attiecībā uz darbībām, ko finansē saskaņā ar šo regulu, ir jānodrošina Savienības finanšu interešu aizsardzība, piemērojot Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (11), Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (12), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (13).
(25)
Lai nodrošinātu Savienības finansējuma efektīvu izmantošanu, būtu regulāri jāizvērtē darbības, ko finansē saskaņā ar šo regulu.
(26)
Pastāv izpratne, ka nevienai no Programmas sakarā paredzētajām darbībām nebūs nepieciešama atsaukšanās uz papildu juridisko pamatu.
(27)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka rīcības mēroga vai iedarbības dēļ šos mērķus labāk var sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu izveido programmu tādu pasākumu atbalstam, kas paredzēti Savienības integrētas jūrlietu politikas turpmākas izstrādes un īstenošanas veicināšanai (“Programma”).
Savienības integrēta jūrlietu politika (“IJP”) veicina koordinētu un saskaņotu lēmumpieņemšanu, lai pēc iespējas palielinātu dalībvalstu - jo īpaši attiecībā uz Savienības piekrastes, salu un tālākajiem reģioniem, kā arī jūras nozarēm - ilgtspējīgu attīstību, ekonomikas izaugsmi un sociālo kohēziju, īstenojot saskaņotas ar jūrlietām saistītas politikas nostādnes un attiecīgu starptautisko sadarbību.
Programma atbalsta jūru un okeānu ilgtspējīgu izmantošanu un zinātnes atziņu vairošanu.
2. pants
Vispārīgie mērķi
Programmai ir šādi vispārīgie mērķi:
a)
veicināt jūrlietu un piekrastes jautājumu integrētas pārvaldības izstrādi un īstenošanu;
b)
palīdzēt izstrādāt starpnozaru instrumentus, proti, jūras telpisko plānošanu, vienotu informācijas apmaiņas vidi (CISE) un zināšanas jūrlietu nozarē attiecībā uz okeāniem, jūrām un piekrastes reģioniem, kas atrodas Savienībā vai robežojas ar to, lai veidotu sinerģijas un sniegtu atbalstu ar jūru vai piekrasti saistītām politikas nostādnēm, jo īpaši tādās jomās kā ekonomikas attīstība, nodarbinātība, vides aizsardzība, pētniecība, kuģošanas drošība, enerģētika un vidi saudzējošu kuģošanas tehnoloģiju izstrāde, ņemot vērā jau esošos instrumentus un iniciatīvas un pamatojoties uz tiem;
c)
veicināt jūras vides, jo īpaši tās bioloģiskās daudzveidības, aizsardzību un jūras un piekrastes resursu ilgtspējīgu izmantošanu un precīzāk noteikt jūras vidi ietekmējošu cilvēka darbību ilgtspējības robežas, jo īpaši saistībā ar Direktīvu 2008/56/EK (Jūras stratēģijas pamatdirektīva);
d)
atbalstīt jūras baseinu stratēģiju izstrādi un īstenošanu;
e)
uzlabot un stiprināt ārējo sadarbību un koordināciju saistībā ar IJP mērķiem, pamatojoties uz debašu veicināšanu starptautiskos forumos; šajā sakarā trešās valstis tiek mudinātas ratificēt un īstenot Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvenciju (UNCLOS);
f)
atbalstīt ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, nodarbinātību, jauninājumus un jaunu tehnoloģiju izmantošanu jūras nozarēs un Savienības piekrastes, salu un tālākajos reģionos.
3. pants
Darbības mērķi
1. Atbilstoši 2. panta a) punktā noteiktajam mērķim (integrēta jūrlietu pārvaldība) Programma:
a)
atbalsta darbības, ar kurām rosina dalībvalstis un ES reģionus izstrādāt, ieviest vai īstenot integrētu jūrlietu pārvaldību;
b)
atbalsta starpnozaru sadarbības platformas un tīklus, kuros darbotos valsts iestāžu, vietējo un reģionālo pašvaldību un nozaru pārstāvji, pētnieku aprindas, iedzīvotāji, pilsoniskās sabiedrības organizācijas un sociālie partneri;
c)
padara integrētu pieeju jūrlietu jautājumiem atpazīstamāku un palielina valsts iestāžu, privātā sektora un plašākas sabiedrības informētību par to.
2. Atbilstoši 2. panta b) punktā noteiktajam mērķim (starpnozaru instrumenti) Programma sekmē to, ka tiek izstrādāts turpmāk norādītais:
a)
vienota informācijas apmaiņas vide Savienības jūrlietu jomā, kas veicina informācijas apmaiņu par starpnozaru un pārrobežu uzraudzību, savstarpēji saistot visas lietotāju grupas, saskaņā ar integrētas jūras novērošanas principiem, lai stiprinātu drošu, nekaitīgu un ilgtspējīgu jūras telpas izmantošanu, ņemot vērā attiecīgās norises nozaru politikās attiecībā uz uzraudzību un attiecīgā gadījumā dodot ieguldījumu to nepieciešamajā attīstībā;
b)
jūras telpiskā plānošana un integrēta piekrastes teritoriju pārvaldība, kas ir jūras teritoriju un piekrastes reģionu ilgtspējīgas attīstības svarīgi instrumenti un palīdz sasniegt uz ekosistēmām balstītas pārvaldības mērķus un attīstīt saikni starp sauszemi un jūru, kā arī atvieglot dalībvalstu sadarbību, piemēram, attiecībā uz tādu eksperimentālu un cita veida pasākumu izstrādi, kas apvieno enerģijas ražošanu no atjaunojamiem avotiem un zivju audzēšanu;
c)
visaptveroši un publiski pieejami augstas kvalitātes dati par jūru un zināšanu bāze, kas veicina šo datu un zināšanu apmaiņu, atkārtotu izmantošanu un izplatīšanu dažādās lietotāju grupās, izmantojot esošos datus un tādējādi novēršot datubāzu dublēšanos; šajā nolūkā vislabākajā iespējamā veidā izmanto jau esošās Savienības un dalībvalstu programmas, tostarp INSPIRE (14) un GMES (15).
3. Atbilstoši 2. panta c) punktā noteiktajam mērķim (jūras vides aizsardzība) Programma:
a)
atbalsta jūras un piekrastes vides aizsardzību un saglabāšanu, kā arī novērš un samazina piesārņojuma nonākšanu jūras vidē, tostarp jūras atkritumus, lai pakāpeniski samazinātu piesārņojumu;
b)
sniedz ieguldījumu jūras un piekrastes ekosistēmu veselībā, bioloģiskajā daudzveidībā un stabilitātes stiprināšanā;
c)
atvieglina dalībvalstu un citu dalībnieku sadarbību, īstenojot ekosistēmu pieeju cilvēku darbības pārvaldībai un piesardzības principu;
d)
veicina metožu un standartu izstrādi;
e)
sekmē darbības, kas paredzētas, lai mazinātu klimata pārmaiņu ietekmi uz jūras, piekrastes un salu vidi un tām pielāgotos, īpašu uzmanību pievēršot teritorijām, kas šajā ziņā ir vismazāk aizsargātas;
f)
sniedz atbalstu stratēģisku pieeju izstrādei pētniecībā, lai novērtētu ekosistēmu pašreizējo stāvokli, tādējādi radot pamatu uz ekosistēmām balstītai pārvaldībai un plānošanai reģionālā un valstu līmenī.
4. Atbilstoši 2. panta d) punktā noteiktajam mērķim (jūras baseinu stratēģijas) Programma:
a)
atbalsta integrētu jūras baseinu stratēģiju izstrādi un īstenošanu, ievērojot līdzsvarotu pieeju visos jūras baseinos, kā arī jūras baseinu un zemūdens baseinu un piemērojamo makroreģionālo stratēģiju īpatnības, ja tādas ir, un jo īpaši tās, kurās jau ir paredzēta informācijas un pieredzes apmaiņa starp dažādām valstīm un pastāv funkcionējošas daudznacionālas struktūras;
b)
sekmē un atvieglina sinerģiju izmantošanu valstu, reģionālā un Savienības līmenī, informācijas apmaiņu, tostarp par metodēm un standartiem, un paraugprakses apmaiņu attiecībā uz jūrlietu politiku, tostarp par tās pārvaldību un nozaru politikas jomām, kam ir ietekme uz reģionālajām jūrām un piekrastes reģioniem.
5. Atbilstoši 2. panta e) punktā noteiktajam mērķim (starptautiskie aspekti) Programma:
a)
mudina turpināt darbu ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm pie integrētas pieejas kopā ar trešām valstīm un dalībniekiem trešās valstīs, kurām ir kopīgs jūras baseins ar dalībvalstīm, tostarp pie UNCLOS ratificēšanas un īstenošanas;
b)
sekmē dialogu ar trešām valstīm, ņemot vērā UNCLOS un attiecīgās pastāvošās starptautiskās konvencijas, kuru pamatā ir UNCLOS;
c)
veicina tādas paraugprakses apmaiņu, kas papildina esošās iniciatīvas, ņemot vērā reģionālo stratēģiju īstenošanu apakšreģionālā līmenī.
Šo darbības mērķi īsteno saskaņā ar Savienības sadarbības instrumentiem, ņemot vērā valsts un reģionālo attīstības stratēģiju mērķus.
6. Atbilstoši 2. panta f) punktā noteiktajam mērķim (izaugsme, nodarbinātība un inovācija) Programma:
a)
veicina iniciatīvas, kas sekmē izaugsmi un nodarbinātību jūras nozarēs un piekrastes un salu reģionos;
b)
veicina apmācību, izglītību un karjeras iespējas jūras profesijās;
c)
veicina vidi saudzējošas tehnoloģijas, atjaunīgus jūras energoresursus, vidi saudzējošu kuģošanu un tuvsatiksmes kuģošanu;
d)
veicina piekrastes, jūras un salu tūrisma attīstību.
4. pants
Atbilstīgas darbības
Programma var sniegt finansiālu palīdzību turpmāk norādīto veidu darbībām, ko veic saskaņā ar 2. un 3. pantā izklāstītajiem mērķiem:
a)
projektiem, tostarp izmēģinājuma projektiem; pētījumiem; pētniecībai un operatīvās sadarbības programmām, tostarp izglītības, profesionālās sagatavošanas un pārkvalificēšanas programmām;
b)
publiskas informācijas un paraugprakses apmaiņai, informētības palielināšanai un saistītām saziņas un izplatīšanas darbībām, tostarp publicitātes kampaņām un pasākumiem, kā arī tīmekļa vietņu un attiecīgu sociālo tīklu un datubāzu izstrādei un uzturēšanai;
c)
konferencēm, semināriem, darbsemināriem un ieinteresēto personu forumiem;
d)
nozīmīga apjoma datu, paraugprakses un datubāzu apkopošanai, uzraudzībai, vizualizēšanai un publiskas pieejamības nodrošināšanai par Savienības finansētiem reģionāliem projektiem, attiecīgā gadījumā izmantojot sekretariātu, kas izveidots vienam vai vairākiem no šādiem mērķiem un kas atvieglinās kopēju vienotu standartu pieņemšanu datu vākšanai un apstrādei;
e)
darbībām, kas saistītas ar transversāliem instrumentiem, tostarp izmēģinājuma projektiem.
5. pants
Finanšu intervences veids
1. Savienības finansiālajai palīdzībai var būt šāds juridiskais statuss:
a)
dotācijas, kurās ES līdzfinansējuma maksimālā likme attiecībā uz vienu darbību ir 80 %;
b)
publiskā iepirkuma līgumi;
c)
administratīvas vienošanās ar Kopīgo pētniecības centru.
2. Saskaņā ar Programmu var piešķirt gan dotācijas darbībām, gan ekspluatācijas dotācijas. Ja vien Finanšu regulā nav noteikts citādi, dotāciju vai publiskā iepirkuma līgumu slēgšanas tiesību saņēmējus izraugās saskaņā ar uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus vai uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus.
6. pants
Finansējuma saņēmēji
1. Programmā paredzēto finansiālo palīdzību var prioritārā kārtā piešķirt fiziskām vai juridiskām personām, kas ir kādas dalībvalsts privāttiesību vai publisko tiesību subjekti vai Savienības tiesību subjekti.
2. Programmas palīdzību var saņemt arī trešās valstis un ieinteresētās personas trešās valstīs, kurām ir kopīgs jūras baseins ar Savienības dalībvalstīm, kā arī starptautiskas organizācijas vai struktūras, kas īsteno vienu vai vairākus no vispārīgajiem un darbības mērķiem, kuri noteikti 2. un 3. pantā. Pasākumos vienmēr ir jābūt iesaistītiem dalībniekiem no Savienības.
3. Tiesības piedalīties kādā procedūrā precizē attiecīgajā uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus vai uzaicinājumā iesniegt piedāvājumus.
7. pants
Īstenošanas principi
1. Saskaņā ar Programmu finansētās darbības nav atbilstīgas finansējumam no citiem Savienības finanšu instrumentiem. Tiecas panākt sinerģiju un papildināmību ar citiem Savienības instrumentiem. Ar darbībām, ko veic saskaņā ar Programmu, papildina attiecīgās nozares politikas īstenošanu.
2. Komisija nodrošina, ka pretendenti uz finansiālo palīdzību, ko sniedz saskaņā ar Programmu, un šādas palīdzības saņēmēji tai sniedz visaptverošu informāciju par darbību finansējumu. Finansiālo palīdzību no Programmas piešķir tikai tad, ja nav pieejams cits Savienības finansējums.
3. Darbības, ko atbalsta Programma, atbilst Savienības 2020. un 2050. gadam izvirzītajiem mērķiem un politikas nostādnēm. Programmu var izmantot visas dalībvalstis, jūras nozares un piekrastes, salu un tālākie reģioni, un tā rada patiesu Eiropas pievienoto vērtību. Attiecībā uz darbību finansēšanu dažādajos jūras baseinos tiek meklētas iespējas nodrošināt atbilstošu reģionālo līdzsvaru.
4. Ar darbībām, ko atbalsta Programma, stimulē un stiprina dialogu, sadarbību un koordināciju ar dalībvalstīm, ES reģioniem, ieinteresētajām personām, iedzīvotājiem, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un sociālajiem partneriem un to starpā, vienlaikus nodrošinot pilnīgu pārredzamību.
5. Ar darbībām, ko atbalsta Programma, atvieglina sinerģiju izmantošanu, informācijas un metožu, standartu un paraugprakses apmaiņu.
6. Programmu īsteno, piemērojot labas pārvaldības un lēmumpieņemšanas procesu pārredzamības principus, un Programmas īstenošanā cenšas atbalstīt pārredzamību un labu pārvaldību visās saistītajās nozaru politikas jomās Savienības, valsts un reģionu līmenī.
8. pants
Īstenošanas kārtība
1. Komisija Programmu īsteno saskaņā ar Finanšu regulu.
2. Lai īstenotu Programmu atbilstīgi tās mērķiem, kā izklāstīts 2. un 3. pantā, Komisija saskaņā ar 14. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem gada darba programmas.
9. pants
Budžeta resursi
1. Programmas īstenošanai paredzētais finansējums laikposmā no 2011. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim ir EUR 40 000 000.
2. Programmai iedalītie budžeta resursi Savienības vispārējā budžetā ir iekļauti kā gada apropriācijas. Šīs gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi finanšu shēmai.
3. Līdzekļu sadalījums 2. pantā noteiktajiem vispārīgajiem mērķiem ir norādīts pielikumā.
10. pants
Tehniskā palīdzība
1. Ar summu, kas nepārsniedz 1 % no 9. pantā paredzētā finansējuma, var segt arī vajadzīgos izdevumus, kuri ir saistīti ar jebkuru sagatavošanas darbību, uzraudzību, kontroli, revīziju vai izvērtēšanu, kas ir tieši vajadzīga šajā regulā paredzēto atbilstīgo darbību efektīvai un optimālai īstenošanai un tās mērķu sasniegšanai.
2. Šā panta 1. punktā minētās darbības var jo īpaši ietvert pētījumus, ekspertu sanāksmes, izdevumus par informātikas rīkiem, sistēmām un tīkliem, kā arī jebkādu citu tehnisko, zinātnisko un administratīvo palīdzību un speciālās zināšanas, kas Komisijai vajadzīgas šīs regulas īstenošanai.
11. pants
Uzraudzība
1. Ikviens finansiālās palīdzības saņēmējs iesniedz Komisijai tehniskos ziņojumus un finansiālos pārskatus par paveikto darbu, ko finansē no Programmas līdzekļiem. Trīs mēnešos pēc katra projekta pabeigšanas iesniedz arī nobeiguma ziņojumu.
2. Neskarot revīzijas, ko veic Revīzijas palāta kopā ar kompetentajām valstu revīzijas iestādēm vai departamentiem saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 287. pantu, vai jebkādas pārbaudes, ko veic saskaņā ar LESD 322. panta 1. punkta b) apakšpunktu, Komisijas ierēdņi un citi darbinieki veic pārbaudes uz vietas, tostarp izlases veida pārbaudes saistībā ar projektiem un citiem pasākumiem, kurus finansē no Programmas līdzekļiem, jo īpaši pārbaudes par atbilstību Programmas mērķiem un par darbību atbilstību finansējuma piešķiršanas prasībām, kā izklāstīts šīs regulas 2., 3. un 4. pantā.
3. No šīs regulas īstenošanas izrietošie līgumi un vienošanās jo īpaši paredz Komisijas vai jebkura Komisijas pilnvarota pārstāvja veiktu uzraudzību un finanšu kontroli, kā arī Revīzijas palātas revīzijas - vajadzības gadījumā arī revīzijas uz vietas.
4. Ikviens finansiālās palīdzības saņēmējs piecus gadus pēc attiecīgā projekta pēdējā maksājuma saņemšanas glabā visus izdevumus apstiprinošos dokumentus par šā projekta izdevumiem, lai tos varētu uzrādīt Komisijai.
5. Pamatojoties uz 1. un 2. punktā minēto ziņojumu un izlases veida pārbaužu rezultātiem, Komisija vajadzības gadījumā koriģē sākotnēji apstiprinātās finansiālās palīdzības apjomu vai nosacījumus, kā arī maksājumu grafiku.
6. Komisija pārbauda, vai no Programmas līdzekļiem finansētās darbības tiek veiktas pareizi, ir saderīgas ar citu nozaru politikas nostādņu un instrumentu pasākumiem un atbilst šai regulai un Finanšu regulai.
12. pants
Savienības finanšu interešu aizsardzība
1. Komisija nodrošina to, ka saskaņā ar šo Programmu finansēto darbību īstenošanā Savienības finanšu interešu aizsardzībai tiek izmantoti šādi līdzekļi:
a)
pret krāpšanu, korupciju un citām nelikumīgām darbībām vērsti preventīvi pasākumi;
b)
efektīvas pārbaudes;
c)
nepamatoti samaksātu naudas līdzekļu atgūšana; un
d)
iedarbīgu, samērīgu un atturošu sankciju piemērošana gadījumos, kad tiek konstatētas neatbilstības.
2. Šā panta 1. punkta nolūkā Komisija rīkojas saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95, Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un Regulu (EK) Nr. 1073/1999.
3. Komisija samazina, iesaldē vai atgūst darbībai piešķirtā finansiālās palīdzības summu, ja tā konstatē neatbilstības, tostarp to, ka netiek pildīta šī regula, atsevišķais lēmums, līgums vai vienošanās, ar ko piešķirta finansiālā palīdzība, kā arī tad, ja tiek konstatēts, ka bez Komisijas apstiprinājuma darbība ir mainīta pretēji tās būtībai vai īstenošanas nosacījumiem.
4. Ja netiek ievērots grafiks vai ja tikai daļa no piešķirtās finansiālās palīdzības ir pamatota ar darbības īstenošanā sasniegto progresu, Komisija saņēmējam pieprasa noteiktā laikposmā iesniegt apsvērumus. Ja saņēmēja atbilde nav apmierinoša, Komisija var anulēt atlikušo finansiālo palīdzību un pieprasīt jau izmaksāto summu atmaksāšanu.
5. Jebkuru nepamatotu maksājumu atmaksā Komisijai. Visām summām, kas netiek samaksātas laikā, aprēķina procentus atbilstīgi Finanšu regulā paredzētajiem nosacījumiem.
6. Šajā pantā “neatbilstība” ir jebkurš Savienības tiesību aktos paredzēta noteikuma pārkāpums vai jebkurš līgumsaistības pārkāpums, kuru izraisa uzņēmēja darbība vai bezdarbība un kurš ietekmē vai ietekmēs Savienības vispārējo budžetu vai Savienības pārvaldītos budžetus, radot nepamatotas izdevumu pozīcijas.
13. pants
Ziņojumi, izvērtēšana un pagarinājums
1. Komisija regulāri un savlaicīgi informē Eiropas Parlamentu un Padomi par savu darbu.
2. Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei:
a)
progresa ziņojumu ne vēlāk kā 2012. gada 31. decembrī; progresa ziņojumā iekļauj izvērtējumu par Programmas ietekmi uz citām Savienības politikas nostādnēm;
b)
retrospektīvā novērtējuma ziņojumu ne vēlāk kā 2014. gada 31. decembrī.
3. Komisija attiecīgā gadījumā iesniedz tiesību akta priekšlikumu par Programmas pagarināšanu laikposmā pēc 2013. gada, paredzot tai attiecīgu finansējumu.
14. pants
Komitejas procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
15. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 30. novembrī