ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 5. února 2010
o přiměřenosti příslušných orgánů určitých třetích zemí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES
(oznámeno pod číslem K(2010) 590)
(Text s významem pro EHP)
(2010/64/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 47 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 47 odst. 1 a článkem 53 směrnice 2006/43/ES mohou příslušné orgány členských států od 29. června 2008 umožnit předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetí země pouze za předpokladu, že tyto orgány byly Komisí prohlášeny za přiměřené a existují pracovní ujednání založená na vzájemnosti dohodnutá mezi třetími zeměmi a příslušnými orgány dotyčných členských států. Je proto třeba stanovit, které příslušné orgány třetích zemí jsou přiměřené pro účely předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetí země.
(2)
Předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetí země vyjadřuje zásadní veřejný zájem na provádění nezávislého veřejného dohledu. Proto by takové předání příslušnými orgány členských států mělo být uskutečněno výlučně pro účely výkonu pravomocí veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností příslušnými orgány dotyčné třetí země. Současní nebo bývalí zaměstnanci příslušných orgánů třetí země, které přijímají informace, podléhají povinnosti zachovávat profesní tajemství.
(3)
Na zpracování osobních údajů za použití této směrnice se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (2). Pokud tedy předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům třetích zemí uvedených níže znamená předání osobních dat, mělo by se uskutečňovat vždy v souladu s ustanoveními směrnice 95/46/ES. Členské státy by měly pracovními ujednáními v souladu s kapitolou IV směrnice 95/46/ES mezi svými příslušnými orgány a orgány třetích zemí zajistit, aby příslušné orgány třetích zemí dále nepředávaly osobní údaje obsažené v předávaných pracovních materiálech nebo jiných dokumentech v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností bez předchozího souhlasu příslušných orgánů dotyčných členských států. Proběhla konzultace s evropským inspektorem ochrany údajů, pokud jde o toto rozhodnutí.
(4)
Přiměřenost příslušných orgánů třetí země by se měla vyhodnotit vzhledem k požadavkům na spolupráci podle článku 36 směrnice 2006/43/ES nebo vzhledem k zásadně rovnocenným funkčním výsledkům. Zejména by měla být přiměřenost vyhodnocena s ohledem na pravomoci vykonávané příslušnými orgány třetí země, na bezpečnostní opatření proti porušení profesního tajemství a na pravidla o důvěrnosti, jež tyto orgány uplatňují, jakož i na jejich schopnost na základě svých právních a správních předpisů spolupracovat s příslušnými orgány členských států.
(5)
Vzhledem k tomu, že se na auditory a auditorské společnosti společností ze Společenství, které emitovaly cenné papíry v Kanadě, v Japonsku nebo ve Švýcarsku, nebo které jsou součástí skupiny vydávající povinnou konsolidovanou účetní závěrku v těchto zemích, vztahuje vnitrostátní právo těchto zemí, mělo by se rozhodnout, zda příslušné orgány členských států smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností příslušným orgánům těchto zemí výlučně pro účely výkonu jejich pravomocí veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností.
(6)
Hodnocení přiměřenosti pro účely článku 47 směrnice 2006/43/ES byla provedena s ohledem na příslušné orgány Kanady, Japonska a Švýcarska. Rozhodnutí o přiměřenosti by měla být přijímána na základě těchto hodnocení a s ohledem na zmíněné orgány.
(7)
Kanadská rada pro veřejné účetnictví (Canadian Public Accountability Board, Conseil canadien sur la reddition de comptes) může vykonávat veřejný dohled, vnější zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Uplatňuje odpovídající bezpečnostní opatření, aby zabránila předávání důvěrných informací třetím osobám nebo orgánům ze strany jeho stávajících nebo předchozích zaměstnanců. Použila by předávané pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností výlučně pro účely veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Podle právních a správních předpisů Kanady smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty držené kanadskými auditory nebo auditorskými společnostmi příslušným orgánům jakéhokoli členského státu. Na základě těchto skutečností by měla být Kanadská rada pro veřejné účetnictví označena za přiměřenou pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES.
(8)
Japonská agentura pro finanční služby (Financial Services Agency of Japan) a Rada pro autorizované účetní znalce a pro dohled nad auditem (Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board) v rámci agentury mohou vykonávat veřejný dohled, vnější zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Toto rozhodnutí by se mělo týkat pouze pravomocí Agentury pro finanční služby k vyšetřování auditorů a auditorských společností. Japonská Agentura pro finanční služby a Rada pro autorizované účetní znalce a pro dohled nad auditem provádějí přiměřená bezpečnostní opatření, která zabraňují a trestají předávání důvěrných informací třetím osobám nebo orgánům ze strany jejich stávajících nebo předchozích zaměstnanců, a předané pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností by používaly výlučně pro účely veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Podle právních a správních předpisů Japonska smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty držené japonskými auditory nebo auditorskými společnostmi příslušným orgánům jakéhokoli členského státu. Na základě těchto skutečností by měly Japonská Agentura pro finanční služby a Rada pro autorizované účetní znalce pro dohled nad auditem být označeny za přiměřené pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES.
(9)
Švýcarský konfederální úřad pro auditní dohled (Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde, Autorité fédérale de surveillance en matière de révision, Autorità federale di sorveglianza dei revisori) může vykonávat veřejný dohled, vnější zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Uplatňuje odpovídající bezpečnostní opatření, která zakazují a trestají předávání důvěrných informací třetím osobám nebo orgánům ze strany jeho stávajících nebo předchozích zaměstnanců. Použil by předávané pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností výlučně pro účely veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování auditorů a auditorských společností. Podle právních a správních předpisů Švýcarska smí předat pracovní materiály k auditu nebo jiné relevantní dokumenty držené švýcarskými auditory nebo auditorskými společnostmi příslušným orgánům jakéhokoli členského státu. Na základě těchto skutečností by měl být švýcarský konfederální úřad pro auditní dohled označen za přiměřený pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES.
(10)
Předání pracovních materiálů k auditu by mělo zahrnovat přístup orgánů, které byly prohlášeny za přiměřené podle tohoto rozhodnutí, k pracovním materiálům k auditu nebo jiným relevantním dokumentům v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností, nebo zaslání uvedených dokumentů daným orgánům, a to po předchozím souhlasu příslušných orgánů členských zemí, a zaslání uvedených dokumentů příslušnými orgány členských států těmto orgánům nebo jejich zpřístupnění. Proto by statutární auditoři nebo auditorské firmy neměly být oprávněny poskytovat přístup nebo předávat pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností těmto orgánům za jiných podmínek, než je stanoveno v tomto rozhodnutí a v článku 47 směrnice 2006/43/ES, například na základě souhlasu statutárního auditora, auditorské společnosti nebo zákaznické společnosti.
(11)
Tímto rozhodnutím by neměly být dotčeny dohody o spolupráci uvedené v čl. 25 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu, a o změně směrnice 2001/34/ES (3).
(12)
Vzhledem k tomu, že je toto rozhodnutí přijímáno v rámci přechodného období uděleného určitým auditorům a auditorským společnostem třetích zemí na základě rozhodnutí Komise 2008/627/ES ze dne 29. července 2008 týkajícího se přechodného období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí (4), nemělo by toto rozhodnutí předjímat žádné konečné rozhodnutí o rovnocennosti, které Komise případně přijme podle článku 46 směrnice 2006/43/ES.
(13)
Toto rozhodnutí má podporovat účinnou spolupráci mezi příslušnými orgány členských států a Kanady, Japonska a Švýcarska s cílem umožnit výkon jejich funkcí veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality a vyšetřování a zároveň chránit práva dotyčných stran. Členské státy by Komisi měly oznamovat pracovní ujednání uzavřená s těmito orgány, aby Komise mohla zhodnotit, zda dochází ke spolupráci v souladu s článkem 47 směrnice 2006/43/ES.
(14)
Konečným cílem spolupráce s Kanadou, s Japonskem a se Švýcarskem v oblasti dohledu nad auditem je dosažení vzájemné spolehlivosti systémů dohledu tak, aby předání pracovních materiálů k auditu bylo výjimkou. Vzájemná spolehlivost by byla založena na rovnocennosti systémů dohledu nad auditem ve Společenství a v uvedených zemí.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného na základě čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Za přiměřené pro účely čl. 47 odst. 1 směrnice 2006/43/ES se považují tyto příslušné orgány třetích zemí:
1)
Canadian Public Accountability Board/Conseil canadien sur la reddition de comptes (Kanada);
2)
Financial Services Agency (Japonsko);
3)
Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board (Japonsko);
4)
Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde/Autorité fédérale de surveillance en matière de révision/Autorità federale di sorveglianza dei revisori (Švýcarsko).
Článek 2
1. Aniž je dotčen čl. 47 odst. 4 a v souladu s článkem 53 směrnice 2006/43/ES, jakékoli předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností ode dne 29. června 2008 buď podléhá předchozímu souhlasu příslušného orgánu dotyčného členského státu, nebo je předání uvedených dokumentů prováděno příslušným orgánem dotyčného členského státu.
2. Předání pracovních materiálů k auditu nebo jiných dokumentů v držení statutárních auditorů nebo auditorských společností smí sloužit pouze účelům veřejného dohledu, vnějšího zajištění kvality nebo vyšetřování auditorů a auditorských společností.
3. V případě, že jsou pracovní materiály k auditu nebo jiné dokumenty v držení výhradně statutárního auditora nebo auditorské společnosti registrované ve členském státě jiném, než je členský stát, v němž je registrován auditor skupiny a jehož příslušný orgán obdržel žádost od jakéhokoli orgánu uvedeného v článku 1, jsou uvedené materiály nebo dokumenty předány příslušnému orgánu dotyčné třetí země, pouze pokud příslušný orgán prvního členského státu vydal výslovný souhlas s předáním.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 5. února 2010.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 5. februāris)
par noteiktu trešo valstu kompetento iestāžu atbilstību saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/43/EK
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 590)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2010/64/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 17. maija Direktīvu 2006/43/EK, ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas, groza Padomes Direktīvu 78/660/EEK un Padomes Direktīvu 83/349/EEK un atceļ Padomes Direktīvu 84/253/EEK (1), un jo īpaši tās 47. panta 3. punkta pirmo daļu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Direktīvas 2006/43/EK 47. panta 1. punktu un 53. pantu no 2008. gada 29. jūnija dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut nodot trešās valsts kompetentajām iestādēm revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas ir to obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, tikai tad, ja Komisija attiecīgās iestādes ir atzinusi par atbilstīgām un ja trešās valsts kompetentās iestādes un attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes ir vienojušās par sadarbības nosacījumiem uz savstarpīguma pamata. Tāpēc ir jānosaka, kuras trešo valstu kompetentās iestādes ir piemērotas mērķim nodot revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, trešās valsts kompetentajām iestādēm.
(2)
Revīzijas darba dokumentu vai citu dokumentu, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, nodošana trešās valsts kompetentajām iestādēm ir jautājums, kas skar būtiskas sabiedrības intereses saistībā ar neatkarīgas publiskās uzraudzības veikšanu. Tāpēc dalībvalstu kompetentajām iestādēm jebkāda šāda nodošana būtu jāveic ar vienīgo mērķi, lai attiecīgo trešo valstu kompetentās iestādes varētu īstenot savu kompetenci, veicot publisko uzraudzību, ārējo kvalitātes nodrošināšanu un izmeklēšanu attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Uz personām, kas nodarbinātas vai kādreiz bijušas nodarbinātas trešās valsts kompetentajās iestādēs, kuras saņem attiecīgo informāciju, attiecas dienesta noslēpuma saistības.
(3)
Uz personas datu apstrādi, ko veic saskaņā ar šo direktīvu, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (2). Attiecīgi, ja revīzijas darba dokumentu vai citu dokumentu, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, nodošana turpmāk minētajām trešo valstu kompetentajām iestādēm ir saistīta ar personas datu atklāšanu, tā vienmēr jāveic saskaņā ar Direktīvas 95/46/EK noteikumiem. Dalībvalstīm jānodrošina, ka sadarbībā - atbilstoši Direktīvas 95/46/EK IV nodaļai - starp attiecīgās valsts kompetentajām iestādēm un trešo valstu kompetentajām iestādēm minētās trešo valstu iestādes neizpauž tālāk personas datus, kuri izklāstīti nodotajos revīzijas darba dokumentos vai citos dokumentos, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, iepriekš par to nevienojoties ar attiecīgo dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Par šo lēmumu notika apspriedes ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju.
(4)
Trešās valsts kompetento iestāžu atbilstība jānovērtē, ņemot vērā Direktīvas 2006/43/EK 36. pantā noteiktās sadarbības prasības vai pēc būtības līdzvērtīgus darbības rezultātus. Atbilstība jānovērtē, jo īpaši ņemot vērā attiecīgās trešās valsts kompetento iestāžu īstenoto kompetenci, drošības pasākumus, lai novērstu dienesta noslēpuma izpaušanu, kā arī to piemērotos konfidencialitātes noteikumus un šo iestāžu iespējas saskaņā ar attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem sadarboties ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm.
(5)
To Kopienas uzņēmumu, kuru vērtspapīri emitēti Kanādā, Japānā vai Šveicē, vai kas piedalās grupā, kura izdod obligātos konsolidētos pārskatus minētajās valstīs, revidentu un revīzijas uzņēmumu darbību reglamentē minēto valstu tiesību akti; tāpēc ir jānolemj, vai dalībvalstu kompetentās iestādes drīkst nodot revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, minēto valstu kompetentajām iestādēm ar vienīgo mērķi, lai tās varētu īstenot savu kompetenci, veicot publisko uzraudzību, ārējo kvalitātes nodrošināšanu un izmeklēšanu attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem.
(6)
Attiecībā uz Kanādas, Japānas un Šveices kompetentajām iestādēm ir veikti novērtējumi par atbilstību Direktīvas 2006/43/EK 47. panta nozīmē. Lēmumi par atbilstību jāpieņem, pamatojoties uz šiem par attiecīgajām iestādēm veiktajiem novērtējumiem.
(7)
Kanādas Publiskās atbildības padome (Canadian Public Accountability Board) ir kompetenta veikt publisko uzraudzību, ārējo kvalitātes nodrošināšanu un izmeklēšanu attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Tā īsteno atbilstošus drošības pasākumus, aizliedzot saviem esošajiem un bijušajiem darbiniekiem izpaust konfidenciālu informāciju jebkurai trešajai personai vai iestādei un nosakot sodus par šā aizlieguma pārkāpšanu. Tā izmantotu nodotos revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, tikai mērķiem, kas saistīti ar publisko uzraudzību, ārējo kvalitātes nodrošināšanu un izmeklēšanu attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Saskaņā ar Kanādas normatīvajiem aktiem tā drīkst nodot revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas ir Kanādas obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, jebkuras dalībvalsts kompetentajām iestādēm. Tāpēc Kanādas Publiskās atbildības padome jāuzskata par atbilstīgu Direktīvas 2006/43/EK 47. panta 1. punkta nozīmē.
(8)
Japānas Finanšu pakalpojumu aģentūra (Financial Services Agency of Japan) un Japānas Valsts sertificēto grāmatvežu un revīzijas uzraudzības padome (Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board of Japan), kas darbojas tās ietvaros, ir kompetentas veikt uzraudzību, ārējo kvalitātes nodrošināšanu un izmeklēšanu attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Šim lēmumam jāattiecas tikai uz Finanšu pakalpojumu aģentūras kompetenci veikt izmeklēšanu attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Japānas Finanšu pakalpojumu aģentūra un Japānas Valsts sertificēto grāmatvežu un revīzijas uzraudzības padome īsteno atbilstīgus drošības pasākumus, aizliedzot saviem esošajiem un bijušajiem darbiniekiem izpaust konfidenciālu informāciju jebkurai trešajai personai vai iestādei un nosakot sodus par šā aizlieguma pārkāpšanu, kā arī tās izmantotu nodotos revīzijas darba dokumentus un citus dokumentus, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, tikai mērķiem, kas saistīti ar publisko uzraudzību, ārējo kvalitātes nodrošināšanu un izmeklēšanu attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Saskaņā ar Japānas normatīvajiem aktiem tā drīkst nodot revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas ir Japānas obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, jebkuras dalībvalsts kompetentajām iestādēm. Tāpēc Japānas Finanšu pakalpojumu aģentūra un Japānas Valsts sertificēto grāmatvežu un revīzijas uzraudzības padome jāuzskata par atbilstīgām Direktīvas 2006/43/EK 47. panta 1. punkta nozīmē.
(9)
Šveices Federālā revīzijas uzraudzības iestāde (Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde) ir kompetenta veikt publisko uzraudzību, ārējo kvalitātes nodrošināšanu un izmeklēšanu attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Tā īsteno atbilstošus drošības pasākumus, aizliedzot saviem esošajiem un bijušajiem darbiniekiem izpaust konfidenciālu informāciju jebkurai trešajai personai vai iestādei un nosakot sodus par šā aizlieguma pārkāpšanu. Tā izmantotu nodotos revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, tikai mērķiem, kas saistīti ar publisko uzraudzību, ārējo kvalitātes nodrošināšanu un izmeklēšanu attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem. Saskaņā ar Šveices normatīvajiem aktiem tā drīkst nodot revīzijas darba dokumentus vai citus dokumentus, kas ir Šveices obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, jebkuras dalībvalsts kompetentajām iestādēm. Tāpēc Šveices Federālā revīzijas uzraudzības iestāde jāuzskata par atbilstīgu Direktīvas 2006/43/EK 47. panta 1. punkta nozīmē.
(10)
Revīzijas darba dokumentu nodošanai jānozīmē arī to, ka iestādēm, kas atzītas par atbilstīgām saskaņā ar šo lēmumu, pēc iepriekšējas vienošanās ar dalībvalstu kompetentajām iestādēm jāspēj piekļūt revīzijas darba dokumentiem vai citiem dokumentiem, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, vai tie jāsaņem, un ka dalībvalstu kompetentās iestādes šos dokumentus nodod šīm atbilstīgajām iestādēm vai nodrošina tām piekļuvi. Tāpēc obligātajiem revidentiem un revīzijas uzņēmumiem drīkst būt atļauts piešķirt piekļuvi revīzijas darba dokumentiem vai citiem dokumentiem, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, vai nodot šos dokumentus minētajām iestādēm tikai ar nosacījumiem, kas izklāstīti šajā lēmumā un Direktīvas 2006/43/EK 47. pantā, piemēram, ar obligātā revidenta, revīzijas uzņēmuma vai klienta uzņēmuma piekrišanu.
(11)
Šis lēmums neskar sadarbības līgumus, kas minēti 25. panta 4. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 15. decembra Direktīvā 2004/109/EK par atklātības prasību saskaņošanu attiecībā uz informāciju par emitentiem, kuru vērtspapīrus atļauts tirgot regulētā tirgū, un par grozījumiem Direktīvā 2001/34/EK (3).
(12)
Tā kā šis lēmums pieņemts, ievērojot pārejas periodu, kas piešķirts noteiktu trešo valstu revidentiem un revīzijas uzņēmumiem ar Komisijas 2008. gada 29. jūlija Lēmumu 2008/627/EK par pārejas periodu dažu trešo valstu revidentu un revīzijas struktūru revīzijas darbībām (4), tas nedrīkst ierobežot Komisiju, pieņemot jebkādus iespējamos galīgos lēmumus par līdzvērtību saskaņā ar Direktīvas 2006/43/EK 46. pantu.
(13)
Šā lēmuma mērķis ir sekmēt efektīvu sadarbību starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un starp Kanādas, Japānas un Šveices kompetentajām iestādēm, lai veiktu publiskās pārraudzības, ārējās kvalitātes nodrošināšanas un izmeklēšanas funkcijas un vienlaikus aizsargātu attiecīgo personu tiesības. Dalībvalstīm jāziņo Komisijai par sadarbības pasākumiem ar attiecīgajām iestādēm, lai Komisija varētu novērtēt, vai sadarbība notiek atbilstoši Direktīvas 2006/43/EK 47. pantam.
(14)
Galvenais mērķis sadarbībai ar Kanādu, Japānu un Šveici revidentu uzraudzības jomā ir panākt sadarbības pušu savstarpēju paļaušanos uz to uzraudzības sistēmām, revīzijas darba dokumentu nodošanu veicot tikai izņēmuma gadījumos. Šī savstarpējā paļaušanās būs balstīta uz Kopienas un minēto valstu revidentu uzraudzības sistēmu līdzvērtību.
(15)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Direktīvas 2006/43/EK 48. panta 1. punktu izveidotā komiteja,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Par atbilstīgām Direktīvas 2006/43/EK 47. panta 1. punkta nozīmē uzskata šādas trešo valstu kompetentās iestādes:
1)
Kanādas Publiskās atbildības padome (Canadian Public Accountability Board);
2)
Japānas Finanšu pakalpojumu aģentūra (Financial Services Agency of Japan);
3)
Japānas Valsts sertificēto grāmatvežu un revīzijas uzraudzības padome (The Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board of Japan);
4)
Šveices Federālā revīzijas uzraudzības iestāde (Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde).
2. pants
1. Neskarot Direktīvas 2006/43/EK 47. panta 4. punktu un saskaņā ar 53. pantu no 2008. gada 29. jūnija par jebkādu revīzijas darba dokumentu vai citu dokumentu nodošanu, kuri ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, iepriekš jāvienojas ar attiecīgās dalībvalsts kompetento iestādi, vai arī šādu dokumentu nodošanu veic attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde.
2. Revīzijas darba dokumentu vai citu dokumentu, kas ir obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, nodošanai nedrīkst būt citi mērķi kā uzraudzība, ārējā kvalitātes nodrošināšana vai izmeklēšana attiecībā uz revidentiem un revīzijas uzņēmumiem.
3. Ja obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā esošie revīzijas darba dokumenti vai citi dokumenti ir tikai tādu obligāto revidentu vai revīzijas uzņēmumu rīcībā, kuri ir reģistrēti dalībvalstī, kas nav grupas revidenta reģistrācijas dalībvalsts un kuras kompetentā iestāde ir saņēmusi pieprasījumu no jebkuras 1. pantā minētās iestādes, šos dokumentus nodod attiecīgās trešās valsts kompetentajai iestādei tikai ar pirmās minētās dalībvalsts kompetentās iestādes skaidri izteiktu piekrišanu.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 5. februārī