NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1169/2010
ze dne 10. prosince 2010
o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (1), a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na doporučení Evropské agentury pro železnice ERA/REC/SAF/09-2009 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody doručené Komisi dne 18. září 2009,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Účelem zakotvení společné bezpečnostní metody (CSM) je vytvořit rámec pro vnitrostátní bezpečnostní orgány (vnitrostátní bezpečnostní orgány) s cílem harmonizovat jejich rozhodovací kritéria v celé Unii v souladu s čl. 17 odst. 4 směrnice 2004/49/ES. Metoda by měla umožnit vnitrostátním bezpečnostním orgánům posoudit shodu s požadavky jednotným způsobem.
(2)
Metoda CSM by měla zahrnovat všechny harmonizované požadavky a metody hodnocení, aby umožnila vnitrostátním bezpečnostním orgánům vydat provozovateli infrastruktury schválení z hlediska bezpečnosti, jež se týká přiměřenosti systému zajišťování bezpečnosti obecně, a jakékoliv schválení, které se týká sítě. Je rovněž pravděpodobné, že provozovatel infrastruktury požádá o část schválení, která se týká sítě, ve stejnou dobu, kdy na základě svého systému zajišťování bezpečnosti požádá o obecné schválení.
(3)
Vnitrostátní bezpečnostní orgány posuzují schopnost provozovatele infrastruktury dodržet veškeré požadavky nezbytné pro provoz obecně a pro provoz v konkrétní síti, na kterou se jím požadované schválení vztahuje, posouzením jeho systému zajišťování bezpečnosti na globální úrovni.
(4)
Jednotlivé vnitrostátní bezpečnostní orgány by měly zavést opatření, aby mohly přezkoumat, zda výsledky popsané v žádosti o schválení z hlediska bezpečnosti jsou po udělení schválení v praxi plněny a zda jsou průběžně dodržovány všechny nezbytné požadavky, jak je stanoveno v čl. 16 odst. 2 písm. f) a čl. 17 odst. 2 směrnice 2004/49/ES. Za účelem zaručení harmonizovaného přístupu vnitrostátních bezpečnostních orgánů v jednotlivých členských státech je třeba vyvinout režim dozoru po udělení schválení založený na klíčových základních zásadách.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeném v čl. 27 odst. 1 směrnice 2004/49/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společnou bezpečnostní metodu (CSM) pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti podle čl. 6 odst. 3 písm. b) směrnice 2004/49/ES.
Metoda CSM zahrnuje:
a)
postupy a kritéria pro posuzování žádostí o schválení z hlediska bezpečnosti podaných provozovateli infrastruktury podle čl. 11 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 2004/49/ES o bezpečnosti železnic, jež jsou stanoveny v příloze I a II tohoto nařízení;
b)
zásady pro dozor nad dodržováním požadavků směrnice 2004/49/ES poté, co vnitrostátní bezpečnostní orgán udělí schválení, jež jsou stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
„dozorem“ se rozumí opatření zavedená vnitrostátním bezpečnostním orgánem za účelem kontroly výkonu v oblasti bezpečnosti poté, co udělil schválení z hlediska bezpečnosti.
Článek 3
Postupy pro posuzování žádostí
1. Při zkoumání žádostí o schválení z hlediska bezpečnosti podaných po vstupu tohoto nařízení v platnost uplatní vnitrostátní bezpečnostní orgány pro posuzování jejich shody s požadavky stanovenými ve směrnici 2004/49/ES postup stanovený v příloze I tohoto nařízení. Vnitrostátní bezpečnostní orgány rovněž použijí kritéria pro posuzování shody stanovená v příloze II tohoto nařízení.
2. Při posuzování mohou vnitrostátní bezpečnostní orgány přijímat závazky žadatelů k řízení rizik na základě smluv uzavřených s třetími stranami. Tyto smlouvy musí rovněž upřesnit způsob výměny informací potřebných k zajištění bezpečného provozu vozidel, zejména v oblastech týkajících se zajišťování údržby.
3. Má se za to, že výrobky či služby poskytované provozovatelům infrastruktury smluvními subjekty či dodavateli odpovídají bezpečnostním požadavkům, mají-li tyto smluvní subjekty, dodavatelé či výrobky k poskytování uvedených výrobků a služeb osvědčení vydaná v souladu s příslušnými systémy udělování osvědčení vytvořenými v souladu s správními předpisy Unie.
Článek 4
Dozor
Po udělení schválení z hlediska bezpečnosti dohlíží vnitrostátní bezpečnostní orgány na to, aby provozovatelé infrastruktury průběžně uplatňovali svůj systém zajišťování bezpečnosti, a uplatňují zásady dozoru stanovené v příloze III.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. prosince 2010.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 1169/2010
(2010. gada 10. decembris)
par kopīgu drošības metodi, lai novērtētu atbilstību dzelzceļa drošības atļaujas iegūšanas prasībām
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/49/EK par drošību Kopienas dzelzceļos un par Padomes Direktīvas 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Direktīvas 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas sadali un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju grozījumiem (Dzelzceļu drošības direktīvu) (1), un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
ņemot vērā 2009. gada 18. septembrī Komisijai iesniegto Eiropas Dzelzceļa aģentūras ieteikumu ERA/REC/SAF/09-2009 par kopīgu drošības metodi atbilstības novērtēšanai,
tā kā:
(1)
Izveidojamās kopīgās drošības metodes mērķis ir nodrošināt sistēmu, lai valstu drošības iestādes saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 17. panta 4. punktu varētu Savienības līmenī saskaņot lēmumu pieņemšanas kritērijus. Tai būtu jādod iespēja valstu drošības iestādēm vienādi novērtēt atbilstību prasībām.
(2)
Kopīgajā drošības metodē būtu jāiekļauj visas saskaņotās prasības un novērtēšanas metodes, lai valstu drošības iestādes varētu izsniegt infrastruktūras pārvaldītājiem drošības atļaujas, kas apstiprina visas drošības pārvaldības sistēmas atbilstību, kā arī atļaujas konkrētiem tīkliem. Turklāt infrastruktūras pārvaldītāji, visticamāk, iesniegs pieteikumus, lai saņemtu atļaujas konkrētiem tīkliem, vienlaikus ar pieteikumiem vispārēju atļauju saņemšanai, pamatojoties uz to drošības pārvaldības sistēmu.
(3)
Valstu drošības iestādes novērtē infrastruktūras pārvaldītāja spēju ievērot visas prasības, lai darbotos vispārēji un konkrētajā tīklā, kuram tas vēlas iegūt atļauju, novērtējot tā drošības pārvaldības sistēmu vispārējā līmenī.
(4)
Katrai valsts drošības iestādei būtu jāievieš pasākumi, lai pārbaudītu, vai pēc atļaujas piešķiršanas ekspluatācijā tiek sasniegti drošības atļaujas pieteikumā norādītie rezultāti un pastāvīgi ievērotas visas vajadzīgās prasības, kā noteikts Direktīvas 2004/49/EK 16. panta 2. punkta f) apakšpunktā un 17. panta 2. punktā. Tādēļ jāizstrādā uzraudzības režīms, kuru piemēro pēc atļauju piešķiršanas un kura pamatā ir svarīgākie pamatprincipi, lai katrā dalībvalstī nodrošinātu valstu drošības iestāžu saskaņotu pieeju.
(5)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Direktīvas 2004/49/EK 27. panta 1. punktā minētās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Ar šo regulu izveido kopīgu drošības metodi, lai novērtētu atbilstību drošības atļaujas iegūšanas prasībām, kā minēts Direktīvas 2004/49/EK 6. panta 3. punkta b) apakšpunktā.
Kopīgajā drošības metodē ietilpst:
a)
procedūra un kritēriji, lai novērtētu infrastruktūras pārvaldītāju pieteikumus drošības atļauju saņemšanai, kā minēts Direktīvas 2004/49/EK 11. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, kā izklāstīts šīs regulas I un II pielikumā;
b)
principi, ko piemēro, lai uzraudzītu atbilstību Direktīvas 2004/49/EK prasībām pēc tam, kad valstu drošības iestādes ir piešķīrušas atļauju, kā izklāstīts šīs regulas III pielikumā.
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādu definīciju:
“uzraudzība” ir valsts drošības iestādes ieviestie pasākumi, lai uzraudzītu drošības līmeni pēc tam, kad tā ir piešķīrusi drošības atļauju.
3. pants
Pieteikumu novērtēšanas procedūras
1. Izskatot drošības atļauju pieteikumus, kas iesniegti pēc šīs regulas stāšanās spēkā, valstu drošības iestādes piemēro šīs regulas I pielikumā izklāstīto procedūru, lai novērtētu to atbilstību Direktīvas 2004/49/EK prasībām. Valstu drošības iestādes izmanto arī šīs regulas II pielikumā izklāstītos novērtēšanas kritērijus.
2. Novērtēšanas laikā valstu drošības iestādes var pieņemt pieteikumu iesniedzēju saistības par risku pārvaldību, izmantojot ar trešām personām noslēgtus līgumus. Līgumos norāda arī ritekļu drošas ekspluatācijas nodrošināšanai vajadzīgo informācijas apmaiņu, jo īpaši ar tehniskās apkopes pārvaldību saistītās jomās.
3. Pieņem, ka ražojumi vai pakalpojumi, ko infrastruktūras pārvaldītājiem piegādā darbuzņēmēji vai piegādātāji, atbilst drošības prasībām, ja darbuzņēmēji, piegādātāji vai ražojumi ir sertificēti atbilstoši attiecīgām sertifikācijas sistēmām, kuras saskaņā ar Savienības tiesību aktiem izveidotas šādu ražojumu un pakalpojumu nodrošināšanai.
4. pants
Uzraudzība
Pēc drošības atļaujas piešķiršanas valstu drošības iestādes uzrauga, vai infrastruktūras pārvaldītāji pastāvīgi piemēro savu drošības pārvaldības sistēmu, un piemēro III pielikumā izklāstītos uzraudzības principus.
5. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 10. decembrī