ROZHODNUTÍ RADY 2011/168/SZBP
ze dne 21. března 2011
o Mezinárodním trestním soudu a o zrušení společného postoje 2003/444/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE:
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie při své činnosti na mezinárodní scéně hodlá podporovat zásady demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy. Unie usiluje o rozvíjení vztahů a budování partnerství mimo jiné s mezinárodními organizacemi, které sdílejí uvedené zásady.
(2)
Jedním z cílů Unie je zachovávat mír, předcházet konfliktům a posilovat mezinárodní bezpečnost v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
(3)
Římský statut Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) vstoupil v platnost dne 1. července 2002.
(4)
Římský statut ratifikovaly všechny členské státy.
(5)
Zásady Římského statutu a zásady, kterými se řídí činnost Mezinárodního trestního soudu (dále jen „MTS“), jsou zcela v souladu se zásadami a cíli Unie. Závažné zločiny, které spadají do jurisdikce MTS, se dotýkají mezinárodního společenství jako celku i Unie a jejích členských států.
(6)
Unie a její členské státy jsou odhodlány ukončit beztrestnost pachatelů těchto trestných činů, a to přijímáním opatření na vnitrostátní úrovni a posílením mezinárodní spolupráce, jež zajistí jejich účinné stíhání.
(7)
Unie a MTS podepsaly dne 10. dubna 2006 dohodu o spolupráci a pomoci, jež vstoupila v platnost dne 1. května 2006 (1).
(8)
Zásady a pravidla mezinárodního trestního práva zakotvené v Římském statutu by měly být zohledněny i v jiných nástrojích mezinárodního práva.
(9)
Unie je přesvědčena, že pro zajištění plné účinnosti MTS má zásadní význam, aby k Římskému statutu přistoupily všechny státy, a v této souvislosti považuje za potřebné podporovat iniciativy zaměřené na přijetí Římského statutu, odpovídají-li jeho duchu a liteře.
(10)
Je nanejvýš důležité, aby byla zachována celistvost Římského statutu a nezávislost MTS.
(11)
V závěrech ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu vypracovala Rada jako přílohu uvedených závěrů soubor zásad, které mají členským státům sloužit jako obecné zásady při zvažování nutnosti a rozsahu případných dohod nebo ujednání v souvislosti s návrhy na podmínky pro vydávání osob MTS.
(12)
Dne 25. května 2010 přijala Rada závěry o hodnotící konferenci Římského statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „hodnotící konference“), jež se konala v ugandské Kampale od 31. května do 11. června 2010.
(13)
Hodnotící konference přijala v souladu s čl. 5 odst. 2 Římského statutu jeho změny, jimiž vymezila zločin agrese a stanovila podmínky, za nichž může MTS vykonávat jurisdikci ve vztahu k tomuto zločinu; dále přijala změny Římského statutu, jimiž se jurisdikce MTS rozšiřuje na další tři válečné zločiny v případě jejich spáchání v ozbrojeném konfliktu, jenž nemá mezinárodní povahu, a rozhodla, že článek 124 Římského statutu bude prozatím zachován. Uvedené změny podléhají ratifikaci nebo přijetí a v platnost vstoupí v souladu s čl. 121 odst. 5 Římského statutu. Jurisdikce MTS ve vztahu ke zločinu agrese podléhá rozhodnutí, jež musí být po 1. lednu 2017 přijato stejnou většinou smluvních stran, jaká se vyžaduje pro přijetí změny Římského statutu.
(14)
Unie se na hodnotící konferenci zavázala k přezkumu a aktualizaci svých nástrojů zaměřených na podporu MTS, jakož i k další podpoře univerzality a zachování celistvosti Římského statutu.
(15)
Uplatňování Římského statutu vyžaduje praktická opatření, která by Unie a její členské státy měly plně podpořit.
(16)
Akční plán, který mimo jiné požadovalo usnesení o vstupu v platnost statutu Mezinárodního trestního soudu schválené Evropským parlamentem dne 28. února 2002 v návaznosti na společný postoj Rady 2001/443/SZBP ze dne 11. června 2001 o Mezinárodním trestním soudu (2), byl přijat dne 4. února 2004 a měl by být vhodným způsobem upraven.
(17)
Vzhledem k výše uvedenému je třeba společný postoj 2003/444/SZBP ze dne 16. června 2003 o Mezinárodním trestním soudu (3) zrušit a nahradit tímto rozhodnutím,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Mezinárodní trestní soud (dále jen „MTS“) za účelem předcházení a zamezení páchání závažných zločinů spadajících do jeho jurisdikce patří mezi základní prostředky podpory dodržování mezinárodního humanitárního práva a lidských práv, a tak přispívá ke svobodě, bezpečnosti, spravedlnosti a právnímu státu, jakož i k zachování míru, k předcházení konfliktům a k posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů.
2. Cílem tohoto rozhodnutí je zvýšit pomocí prosazování co nejširší účasti na Římském statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) jeho všeobecnou podporu, zachovat celistvost Římského statutu, podpořit nezávislost MTS i jeho účinné a účelné fungování, podpořit spolupráci s MTS a podpořit uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 2
1. Aby přispěla k cíli co nejširší účasti na Římském statutu, vynaloží Unie a její členské státy veškeré úsilí na urychlení tohoto procesu tím, že při každé vhodné příležitosti zařadí otázku co nejširší ratifikace, přijetí, schválení Římského statutu nebo přistoupení k Římskému statutu a uplatňování Římského statutu na pořad jednání - a to i při sjednávání dohod - nebo politických rozhovorů se třetími zeměmi, skupinami států nebo s příslušnými regionálními organizacemi.
2. Unie a její členské státy přispějí k celosvětové účasti na Římském statutu a jeho provádění rovněž dalšími prostředky, například přijímáním iniciativ na podporu šíření hodnot, zásad a ustanovení Římského statutu a souvisejících nástrojů. Na podporu cílů tohoto rozhodnutí Unie spolupracuje podle potřeby s dalšími zúčastněnými státy, mezinárodními institucemi, nevládními organizacemi a jinými zástupci občanské společnosti.
3. Členské státy sdílejí se všemi zúčastněnými státy své zkušenosti s uplatňováním Římského statutu a popřípadě podpoří tento cíl i jiným způsobem. Členské státy na požádání přispějí technickou a případně finanční pomocí k legislativní práci nutné k účasti na Římském statutu a jeho uplatňování třetími zeměmi. Unie může na požádání také přispět takovou pomocí. Státy, které zvažují účast na Římském statutu nebo spolupráci s MTS, jsou povzbuzovány k tomu, aby informovaly Unii o obtížích, se kterými se v této souvislosti setkají.
4. Při provádění tohoto článku koordinují Unie a její členské státy politickou a technickou podporu MTS s ohledem na různé státy nebo skupiny států.
Článek 3
Za účelem podpory nezávislosti MTS Unie a její členské státy zejména:
a)
vybízejí smluvní strany, aby bezodkladně a v plné výši převedly své příspěvky v souladu s rozhodnutími, která přijalo shromáždění smluvních stran;
b)
vynakládají veškeré úsilí na to, aby členské státy co nejdříve přistoupily k dohodě o výsadách a imunitách Mezinárodního trestního soudu nebo ji ratifikovaly, a podporují přistoupení k ní nebo její ratifikaci jinými státy, a
c)
snaží se vhodně podporovat rozvoj vzdělávání a pomoci soudcům, žalobcům, úředníkům a právním zástupcům v souvislosti s činností týkající se MTS.
Článek 4
1. Unie a její členské státy pečlivě sledují vývoj týkající se spolupráce s MTS v souladu s Římským statutem.
2. Unie vyhodnocuje uplatňování dohody mezi Evropskou unií a Mezinárodním trestním soudem o spolupráci a pomoci.
3. Unie a její členské státy podle potřeby zváží uzavření ad hoc ujednání a dohod, jež umožní účinné fungování MTS, a podporují v obdobné činnosti třetí strany.
4. V této souvislosti Unie a její členské státy podle potřeby nadále upozorňují třetí státy na závěry Rady ze dne 30. září 2002 o Mezinárodním trestním soudu a na obecné zásady EU, které jsou jejich přílohou, ve vztahu k návrhům dohod nebo ujednání týkajících se podmínek pro předávání osob MTS.
Článek 5
Unie a její členské státy podle potřeby přijímají iniciativy nebo opatření, jež na vnitrostátní úrovni zajistí uplatňování zásady doplňkovosti.
Článek 6
Rada a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku podle potřeby koordinují opatření Unie a členských států přijatá za účelem provedení článků 2 až 5.
Článek 7
Členské státy spolupracují v zájmu zajištění hladké činnosti shromáždění smluvních stran ve všech ohledech.
Článek 8
Unie zajišťuje soudržnost a soulad mezi svými nástroji a politikami ve všech oblastech své vnější i vnitřní činnosti, jež se týkají nejzávažnějších mezinárodních zločinů uvedených v Římském statutu.
Článek 9
Rada přezkoumá toto rozhodnutí podle potřeby.
Článek 10
Společný postoj 2003/444/SZBP se zrušuje a nahrazuje tímto rozhodnutím. Odkazy na zrušený společný postoj 2003/444/SZBP se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 11
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 21. března 2011.
PADOMES LĒMUMS 2011/168/KĀDP
(2011. gada 21. marts)
par Starptautisko Krimināltiesu un par Kopējās nostājas 2003/444/KĀDP atcelšanu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
tā kā:
(1)
Savienība, darbojoties starptautiskā mērogā, tiecas veicināt šādus principus - demokrātija, tiesiskums, universāls un nedalāms cilvēktiesību un pamatbrīvību princips, cilvēka cieņas neaizskaramība, vienlīdzība un solidaritāte, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu un Līguma 21. pantā noteikto starptautisko tiesību principu ievērošana. Savienība cenšas attīstīt attiecības un veidot partnerību inter alia ar starptautiskām organizācijām, kas atzīst šos principus.
(2)
Viens no Savienības mērķiem ir saglabāt mieru, novērst konfliktus un stiprināt starptautisko drošību saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu mērķiem un principiem.
(3)
Romas Starptautiskās Krimināltiesas Statūti (turpmāk “Romas Statūti”) stājās spēkā 2002. gada 1. jūlijā.
(4)
Visas dalībvalstis ir ratificējušas Romas Statūtus.
(5)
Romas Statūtu principi, kā arī principi, kas nosaka Starptautiskās Krimināltiesas (turpmāk “SKT”) darbību, pilnībā atbilst Savienības principiem un mērķiem. Smagie noziegumi, kas ir SKT kompetencē, rada bažas visai starptautiskajai kopienai, kā arī Savienībai un tās dalībvalstīm.
(6)
Savienība un tās dalībvalstis ir apņēmušās izbeigt minēto noziegumu izdarītāju nesodāmību, veicot pasākumus valsts mērogā un stiprinot starptautisko sadarbību, lai nodrošinātu to efektīvu kriminālvajāšanu.
(7)
Savienība un SKT 2006. gada 10. aprīlī parakstīja nolīgumu par sadarbību un palīdzības sniegšanu, kas stājās spēkā 2006. gada 1. maijā (1).
(8)
Starptautisko krimināltiesību principus un noteikumus, kas iekļauti Romas Statūtos, vajadzētu ņemt vērā citos starptautiskos juridiskos instrumentos.
(9)
Savienība ir pārliecināta, ka vispārēja pievienošanās Romas Statūtiem ir būtiska SKT pilnīgai efektivitātei, un tāpēc uzskata, ka ir jāuzlabo Romas Statūtu pieņemšanas veicināšanas iniciatīvas ar noteikumu, ka tās atbilst Romas Statūtu tekstam un būtībai.
(10)
Ārkārtīgi svarīgi ir saglabāt Romas Statūtu nedalāmību un SKT neatkarību.
(11)
Padome savos 2002. gada 30. septembra Secinājumos par Starptautisko Krimināltiesu ir izstrādājusi principu kopumu, kas pievienoti minētajiem secinājumiem, lai dalībvalstis minētos principus izmantotu kā pamatnostādnes, apsverot iespējamu nolīgumu vai pasākumu nepieciešamību un apjomu attiecībā uz priekšlikumiem par nosacījumiem personu izdošanai SKT.
(12)
Padome 2010. gada 25. maijā pieņēma Secinājumus par Romas Starptautiskās Krimināltiesas Statūtu pārskatīšanas konferenci (turpmāk “pārskatīšanas konference”), kas notika Kampalā, Ugandā, no 2010. gada 31. maija līdz 11. jūnijam.
(13)
Pārskatīšanas konferencē saskaņā ar Romas Statūtu 5. panta 2. punktu tika pieņemti to grozījumi, lai definētu agresijas noziegumus un paredzētu nosacījumus, saskaņā ar kuriem SKT varētu īstenot jurisdikciju attiecībā uz minētajiem noziegumiem; tajā tika pieņemti Romas Statūtu grozījumi, lai paplašinātu SKT jurisdikciju, attiecinot to vēl uz trim papildu kara noziegumiem, ja tos izdara bruņotos konfliktos, kas nav starptautiska mēroga konflikti; un tika nolemts pagaidām saglabāt Romas Statūtu 124. pantu. Minētos grozījumus ratificē vai pieņem, un tie stājas spēkā saskaņā ar Romas Statūtu 121. panta 5. punktu. SKT īsteno jurisdikciju attiecībā uz tādiem agresijas noziegumiem, par kuriem lēmums jāpieņem pēc 2017. gada 1. janvāra ar tādu pašu Statūtu dalībvalstu vairākumu, kāds ir nepieciešams, lai pieņemtu grozījumu Romas Statūtos.
(14)
Savienība pārskatīšanas konferencē apņēmās pārskatīt un atjaunināt savus instrumentus, kas paredzēti SKT atbalstam, un arī turpmāk sekmēt Romas Statūtu universāluma un nedalāmības saglabāšanu.
(15)
Romas Statūtu īstenošanai ir vajadzīgi praktiski pasākumi, kas būtu pilnīgi jāatbalsta Savienībai un tās dalībvalstīm.
(16)
Rīcības plānu, kas - kā inter alia aicināts Eiropas Parlamenta 2002. gada 28. februārī apstiprinātā Rezolūcijā par Starptautiskās Krimināltiesas Statūtu spēkā stāšanos - bija nepieciešams pēc Padomes Kopējās nostājas 2001/443/KĀDP (2001. gada 11. jūnijs) par Starptautisko Krimināltiesu (2), pieņēma 2004. gada 4. februārī, un to vajadzētu atbilstīgi pielāgot.
(17)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Kopējā nostāja 2003/444/KĀDP (2003. gada 16. jūnijs) par Starptautisko Krimināltiesu (3) būtu jāatceļ un jāaizstāj ar šo lēmumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Lai nepieļautu un novērstu tās jurisdikcijā esošo smago noziegumu pastrādāšanu, Starptautiskā Krimināltiesa (turpmāk “SKT”) ir būtisks līdzeklis, ar kuru sekmē to, ka tiek ievērotas starptautiskās humanitārās tiesības un cilvēktiesības, tādējādi veicinot brīvību, drošību, taisnīgumu un tiesiskumu, kā arī miera saglabāšanu, konfliktu novēršanu un starptautiskās drošības stiprināšanu saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu mērķiem un principiem.
2. Šā lēmuma mērķis ir sekmēt vispārēju atbalstu Romas Starptautiskās Krimināltiesas Statūtiem (turpmāk “Romas Statūti”), veicinot iespējami plašāku līdzdalību tajos, saglabāt Romas Statūtu nedalāmību, atbalstīt SKT neatkarību un tās efektīvu un produktīvu darbību, atbalstīt sadarbību ar SKT un atbalstīt papildināmības principa īstenošanu.
2. pants
1. Lai veicinātu iespējami plašāku līdzdalību Romas Statūtos, Savienība un tās dalībvalstis pieliek visas vajadzīgās pūles, lai veicinātu šo procesu, attiecīgā gadījumā sarunās, tostarp sarunās par nolīgumiem, vai politiskajā dialogā ar trešām valstīm, valstu grupām vai attiecīgajām reģionālajām organizācijām, izvirzot jautājumu par iespējami plašāku ratifikāciju, pieņemšanu, apstiprināšanu vai pievienošanos Romas Statūtiem, kā arī to īstenošanu.
2. Savienība un tās dalībvalstis veicina pasaules valstu līdzdalību Romas Statūtos un to īstenošanā arī ar citiem līdzekļiem, piemēram, ar iniciatīvu pieņemšanu par Romas Statūtos un ar tiem saistītos dokumentos ietverto vērtību, principu un nosacījumu izplatīšanu. Šā lēmuma mērķu veicināšanai Savienība vajadzības gadījumā sadarbojas ar citām ieinteresētām valstīm, starptautiskām iestādēm, nevalstiskām organizācijām un citiem pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem.
3. Dalībvalstis dalās pieredzē jautājumos par Statūtu īstenošanu ar visām ieinteresētajām valstīm un attiecīgā gadījumā šim nolūkam sniedz cita veida atbalstu. Dalībvalstis pēc pieprasījuma sniedz tehnisku un vajadzības gadījumā finanšu palīdzību likumdošanas darbā, kas vajadzīgs, lai trešās valstis varētu piedalīties Romas Statūtos un īstenot tos. Arī Savienība pēc pieprasījuma var sniegt šādu palīdzību. Valstis, kas apsver iespēju kļūt par Romas Statūtu dalībvalstīm vai sadarboties ar SKT, tiek aicinātas informēt Savienību par grūtībām, ar ko tās saskaras šajā ceļā.
4. Īstenojot šo pantu, Savienība un tās dalībvalstis koordinē politisko un tehnisko atbalstu SKT attiecībā uz dažādām valstīm vai valstu grupām.
3. pants
Lai atbalstītu SKT neatkarību, Savienība un tās dalībvalstis jo īpaši:
a)
mudina Statūtu dalībvalstis nekavējoties un pilnā apmērā iemaksāt tām aprēķinātos ieguldījumus saskaņā ar Statūtu dalībvalstu asamblejas lēmumiem;
b)
veic visus vajadzīgos pasākumus, lai Savienības dalībvalstis, cik ātri vien iespējams, pievienotos Līgumam par Starptautiskās Krimināltiesas privilēģijām un imunitātēm vai to ratificētu, un veicina to, lai arī citas valstis tam pievienotos vai to ratificētu; kā arī
c)
vajadzības gadījumā cenšas sekmēt apmācību un sniegt atbalstu tiesnešiem, prokuroriem, amatpersonām un juristiem ar SKT saistītajā darbā.
4. pants
1. Savienība un tās dalībvalstis uzmanīgi seko norisēm attiecībā uz sadarbību ar SKT saskaņā ar Romas Statūtiem.
2. Savienība pastāvīgi pārskata, kā tiek īstenots nolīgums, kas noslēgts starp Starptautisko Krimināltiesu un Eiropas Savienību par sadarbību un palīdzības sniegšanu.
3. Savienība un tās dalībvalstis vajadzības gadījumā apsver iespēju paredzēt ad hoc pasākumus un nolīgumus, lai nodrošinātu efektīvu SKT darbību, un aicina trešās puses rīkoties tāpat.
4. Savienība un tās dalībvalstis vajadzības gadījumā turpina pievērst trešo valstu uzmanību Padomes 2002. gada 30. septembra Secinājumiem par Starptautisko Krimināltiesu un tiem pievienotajiem ES pamatprincipiem attiecībā uz priekšlikumiem par nolīgumiem un pasākumiem saistībā ar nosacījumiem personu izdošanai SKT.
5. pants
Savienība un tās dalībvalstis vajadzības gadījumā uzņemas iniciatīvas vai veic pasākumus, lai valsts līmenī nodrošinātu papildināmības principa īstenošanu.
6. pants
Padome un Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos vajadzības gadījumā koordinē Savienības un tās dalībvalstu pasākumus 2. līdz 5. panta īstenošanai.
7. pants
ES dalībvalstis sadarbojas, lai visās jomās nodrošinātu sekmīgu Statūtu dalībvalstu asamblejas darbību.
8. pants
Savienība nodrošina tās instrumentu un stratēģiju saskaņotību un konsekvenci visās tās ārējās un iekšējās darbības jomās attiecībā uz vissmagākajiem starptautiskajiem noziegumiem, kas minēti Romas Statūtos.
9. pants
Padome vajadzības gadījumā pārskata šo lēmumu.
10. pants
Ar šo atceļ Kopējo nostāju 2003/444/KĀDP un to aizstāj ar šo lēmumu. Atsauces uz atcelto Kopējo nostāju 2003/444/KĀDP uzskata par atsaucēm uz šo lēmumu.
11. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2011. gada 21. martā