PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1368/2011
ze dne 21. prosince 2011,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1121/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o režimy podpory pro zemědělce stanovené v hlavě IV a V uvedeného nařízení, a nařízení (ES) č. 1122/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003 (1), a zejména na čl. 142 písm. c), l) a n),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě zkušeností získaných při provádění nařízení Komise (ES) č. 1121/2009 (2) a nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (3) a zejména vylepšení podpůrných systémů využívaných orgány státní správy při provádění uvedených nařízení je vhodné tato dvě nařízení zlepšit a zjednodušit, pokud jde o správu přímých plateb a související kontroly.
(2)
V souladu s čl. 16 odst. 3 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1122/2009 mohou členské státy používat informace dostupné v počítačové databázi systému identifikace a evidence skotu pro účely žádosti o podporu pro chovatele skotu. Je vhodné vyjasnit počátek retenčního období platného v souladu s článkem 61 nařízení (ES) č. 1121/2009 pro případy, kdy členské státy této možnosti využijí. Dále by tyto členské státy měly za účelem zjednodušení mít možnost místo podání žádosti podle článku 62 uvedeného nařízení předložit prohlášení o účasti. Nařízení (ES) č. 1121/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(3)
Je třeba aktualizovat některé definice stanovené v nařízení (ES) č. 1122/2009. Dále bude od roku 2012 zavedena oddělená platba za bobuloviny podle článku 129 nařízení (ES) č. 73/2009. Proto by měla být podle toho změněna definice režimů podpory souvisejících s touto oblastí a měl by být stanoven vhodný postup pro podávání žádostí.
(4)
V souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009 členské státy stanoví nejzazší termín pro podání jednotné žádosti. Po podání jednotné žádosti mají zemědělci možnost v žádosti provést změny ve lhůtách stanovených v čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009. Administrativní kontroly a kontroly na místě se uplatní na přijaté konečné verze žádostí podaných členskými státy. Členské státy, které se rozhodnou stanovit nejzazší termín pro podání žádostí na dřívější datum, než jaké je stanoveno v čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009, by měly být rovněž schopny kontroly zahájit a dokončit dříve. Tyto členské státy by proto měly mít povoleno stanovit nejzazší termín pro změny jednotné žádosti na dřívější datum, než jaké stanoví čl. 14 odst. 2. Aby však měli zemědělci dostatek času pro oznámení případných změn, mělo by toto datum být stanoveno nejdříve 15 dní po nejzazším termínu stanoveném členskými státy pro podání jednotné žádosti.
(5)
V důsledku zavedení podpory „na plochu“ oddělené od výroby se kontroly na místě v řadě případů omezují na ověřování rozlohy a způsobilosti dotčené plochy. Tyto kontroly se do velké míry provádějí formou dálkového průzkumu. Souběžně s tím členské státy pravidelně aktualizují svůj identifikační systém zemědělských pozemků. Metodika, která se pro tyto aktualizace používá, může být podobná provádění kontrol na místě pomocí dálkového průzkumu. V duchu zjednodušení a za účelem snížení administrativních nákladů je tudíž vhodné povolit členským státům, které provádějí systematické aktualizace identifikačních systémů zemědělských pozemků, používat výsledky těchto aktualizací místo tradiční kontroly na místě. Aby se zamezilo vzniku dalšího rizika neoprávněných plateb, je zapotřebí stanovit kritéria, která musejí splňovat systémy řízení a kontroly v členských státech, jež si tuto možnost zvolí. Tato kritéria by měla zejména stanovit intervaly a rozsah aktualizace, podrobnosti týkající se používaných ortosnímků, požadovanou kvalitu identifikačního systému zemědělských pozemků a maximální roční chybovost.
(6)
Požadavek, aby skot v zemědělském podniku splňoval ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 ze dne 17. července 2000 o systému identifikace a evidence skotu, o označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 820/97 (4), se kontroluje prostřednictvím kontrol na místě prováděných v rámci podmíněnosti. Aktuálně existuje povinnost v rámci kontrol způsobilosti přímých plateb kontrolovat také zvířata, na něž není žádána žádná podpora. Tato doplňková kontrola se použije pouze v členských státech, které se rozhodly zachovat vázané přímé platby pro skot. Za účelem zajištění stejné kontrolní zátěže ve všech členských státech a zjednodušení kontrol na místě pro zemědělce a vnitrostátní orgány je však vhodné zrušit kontrolu zvířat, na něž není požadována žádná podpora, v rámci kontrol způsobilosti, pokud členské státy nevyužijí možnosti uvedené v čl. 16 odst. 3 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1122/2009.
(7)
V souladu s čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1122/2009 je zemědělec povinen uvědomit příslušný orgán, pokud je zvíře během retenčního období přemístěno jinam. Aby se zamezilo riziku nepřiměřeného snížení platby, je nutné v případě zvířat stanovených jako způsobilá pro poskytnutí platby určit pravidla pro případy, kdy nebylo oznámení o přesunu zvířat podáno, ale kdy je možné příslušná zvířata v hospodářství dotčeného zemědělce bezprostředně identifikovat při kontrole na místě.
(8)
Pravidla systému identifikace a evidence zvířat by měla zejména zajistit vysledovatelnost zvířat. Ztráta obou ušních značek v případě skotu a jakékoli ušní značky v případě ovcí a koz způsobí, že zvíře již není způsobilé k získání plateb a zároveň způsobí snížení v souladu s články 65 a 66 nařízení (ES) č. 1122/2009. Existují nicméně situace, kdy tato zvířata lze identifikovat jiným způsobem, a kde je tak vysledovatelnost příslušných zvířat zajištěna.
(9)
V souladu s čl. 63 odst. 4 písm. a) nařízení (ES) č. 1122/2009, pokud skot ohlášený pro platbu ztratí jednu ze dvou ušních značek a je možné ho jednoznačně identifikovat ostatními prostředky systému pro identifikaci a evidenci skotu, je toto zvíře stále zahrnuto v počtu zjištěných zvířat, a tudíž je způsobilé pro získání platby. Systém pro identifikaci a evidenci skotu je navíc obecně dobře zaveden. A proto v případech, kdy skot ztratí obě ušní značky a lze ho jednoznačně identifikovat, měl by být zahrnut v počtu zjištěných zvířat, a tudíž způsobilý pro získání platby. To by však mělo platit pouze v případě, že zemědělec přijal opatření pro nápravu situace před oznámením kontroly na místě. Aby se zamezilo riziku neoprávněných plateb, mělo by být uplatnění tohoto pravidla omezeno na jedno zvíře.
(10)
Nařízením Rady č. 21/2004 ze dne 17. prosince o stanovení systému identifikace a evidence ovcí a koz a o změně nařízení (ES) č. 1782/2003 a směrnic 92/102/EHS a 64/432/EHS (5) byl zaveden nový systém pro identifikaci ovcí a koz, a proto je vhodné zavést podobné ustanovení pro ovce a kozy vykazované k platbě.
(11)
Členské státy, jež využijí možnosti uvedené v čl. 16 odst. 3 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1122/2009, by měly mít povoleno stanovit, že oznámení zemědělce v případě nahrazení zvířete během retenčního období lze nahradit oznámením v počítačové databázi pro identifikaci a evidenci skotu. Tato možnost by měla být dána k dispozici všem členským státům.
(12)
Kromě toho jsou některá ustanovení nařízení (ES) č. 1122/2009 zastaralá a měla by být zrušena.
(13)
Nařízení (ES) č. 1122/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(14)
Řídicí výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů a řídicí výbor pro přímé platby nezaujaly stanovisko ve lhůtě stanovené jejich předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1121/2009 se mění takto:
1)
V článku 61 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pokud však členský stát využije možnosti uvedené v čl. 16 odst. 3 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1122/2009, stanoví datum, kterým počíná období uvedené v prvním odstavci tohoto článku.“
2)
V článku 62 se doplňuje nový odstavec 3, který zní:
„3. Pokud členský stát využije možnosti uvedené v čl. 16 odst. 3 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1122/2009, může mít žádost o prémii na krávy bez tržní produkce mléka podobu prohlášení o účasti, jímž se rovněž splní požadavky stanovené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto článku. Členský stát může rozhodnout, jestli prohlášení o účasti předložené za daný rok platí pro jeden nebo více následujících roků, pokud informace uvedené v prohlášení o účasti zůstávají přesné.“
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1122/2009 se mění takto:
1)
Článek 2 se mění takto:
a)
Bod 12 se nahrazuje tímto:
„(12)
„režimy podpory ‚na plochu‘“ se rozumí režim jednotné platby, platby „na plochu“ v rámci zvláštní podpory a všechny režimy podpory podle hlav IV a V nařízení (ES) č. 73/2009, kromě režimů podpory podle oddílů 7, 10 a 11 uvedené hlavy IV, oddělené platby na cukr podle článku 126 uvedeného nařízení a oddělené platby na ovoce a zeleninu podle článku 127 uvedeného nařízení a kromě oddělené platby na bobuloviny podle článku 129 uvedeného nařízení.“
b)
Bod 21 se nahrazuje tímto:
„(21)
„retenčním obdobím“ se rozumí období, během něhož musí být zvíře, na které byla podána žádost o podporu, drženo v hospodářství, jak je uvedeno v čl. 35 odst. 3 a článku 61 nařízení Komise (ES) č. 1121/2009 (6)
2)
Článek 13 se mění takto:
a)
Odstavce 2, 3 a 4 se zrušují;
b)
V odstavci 6 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„6. V případě žádosti o přechodné platby na ovoce a zeleninu podle hlavy IV kapitoly 1 oddílu 8 nařízení (ES) č. 73/2009 obsahuje jednotná žádost kopii smlouvy o zpracování nebo závazku k dodávce podle článku 32 nařízení (ES) č. 1121/2009.“
c)
V odstavci 8 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„8. Způsoby využití plochy uvedené v čl. 6 odst. 2 a příloze VI nařízení (ES) č. 73/2003 nebo ploch ohlášených pro účely zvláštní podpory podle článku 68 nařízení (ES) č. 73/2009, pokud uvedené plochy nemusejí být ohlášeny v souladu s tímto článkem, se ohlašují pod samostatnou hlavičkou na formuláři jednotné žádosti.“
3)
V čl. 14 odst. 2 se vkládá nový pododstavec, který zní:
„Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit dřívější nejzazší termín pro oznámení změn. Toto datum však musí být minimálně 15 kalendářních dní po nejzazším termínu pro podání jednotné žádosti stanovené v souladu s čl. 11 odst. 2.“
4)
V části II hlavě II se název kapitoly IV nahrazuje tímto:
„Podpora pro pěstitele cukrové řepy a cukrové třtiny, oddělená platba na cukr a oddělená platba na ovoce a zeleninu a oddělená platba na bobuloviny“
5)
Článek 17 se mění takto:
a)
Název se nahrazuje tímto:
„Požadavky týkající se žádostí o podporu pro pěstitele cukrové řepy a cukrové třtiny, oddělenou platbu na cukr a oddělenou platbu na ovoce a zeleninu a oddělenou platbu na bobuloviny“
b)
V odstavci 1 se úvodní věta nahrazuje tímto:
„1. Zemědělci, kteří žádají o podporu pro pěstitele cukrové řepy a cukrové třtiny podle hlavy IV kapitoly 1 oddílu 7 nařízení (ES) č. 73/2009, o oddělenou platbu na cukr podle článku 126 uvedeného nařízení nebo o oddělenou platbu na ovoce a zeleninu podle článku 127 nebo o oddělenou platbu na bobuloviny podle článku 129 uvedeného nařízení, předloží žádost o podporu, jež obsahuje veškeré informace, které jsou nezbytné pro stanovení způsobilosti pro podporu, a to zejména:“
6)
V čl. 28 odst. 1 se zrušuje písmeno f).
7)
Vkládá se nový článek 31a, který zní:
„Článek 31a
Kombinované kontroly na místě
1. Odchylně od článku 31 a v souladu s podmínkami stanovenými v tomto článku mohou členské státy v případě režimu jednotné platby a režimu jednotné platby na plochu podle hlavy III a hlavy V kapitoly 2 nařízení (ES) č. 73/2009 rozhodnout o nahrazení kontrol kontrolního vzorku, které se stanoví na základě analýzy rizik uvedené v čl. 31 odst. 1 prvním pododstavci tohoto nařízení, kontrolami založenými na ortosnímcích používaných pro aktualizaci identifikačního systému zemědělských pozemků podle článku 6.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci může být učiněno na národní nebo regionální úrovni. Region tvoří celá oblast, kterou pokrývá jeden nebo více autonomních identifikačních systémů zemědělských pozemků.
Členské státy identifikační systém zemědělských pozemků systematicky aktualizují a kontrolují všechny zemědělce v celé oblasti, na něž se vztahuje, maximálně po dobu tří let, přičemž ročně pokryjí minimálně 25 % způsobilých hektarů zaznamenaných v identifikačním systému zemědělských pozemků. Členský stát, který má v identifikačním systému zemědělských pozemků zaregistrováno méně než 150 000 hektarů způsobilých k podpoře, se může odchýlit od požadavku na minimální roční pokrytí.
Před uplatněním tohoto článku členské státy provedou úplnou aktualizaci identifikačního systému zemědělských pozemků, na něž se vztahuje, za předchozí tři roky.
Ortosnímky použité k aktualizaci nesmějí být k datu jejich použití pro účely aktualizace identifikačního systému zemědělských pozemků, jak je uvedeno v prvním pododstavci, starší než 15 měsíců.
2. Kvalita identifikačního systému zemědělských pozemků posuzovaná v souladu s čl. 6 odst. 2 za dva roky předcházející uplatnění tohoto článku musí být dostatečná, aby bylo zaručeno účinné ověření podmínek, za kterých se podpory udělují.
3. Chybovost zjištěná v náhodně vybraném vzorku zkontrolovaném na místě nesmí překročit 2 % během dvou let předcházejících uplatnění tohoto článku. Chybovost navíc nesmí překročit 2 % během dvou po sobě jdoucích let při uplatňování tohoto článku.
Členský stát musí chybovost potvrdit v souladu s metodikou vypracovanou na úrovni Unie.
4. Ustanovení čl. 35 odst. 1 se vztahují na kontroly prováděné v souladu s odstavci 1, 2 a 3.“
8)
První věta článku 33 prvního odstavce se nahrazuje tímto:
„Kontroly na místě zahrnují všechny zemědělské pozemky, pro které byla žádána podpora v rámci režimů podpor uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 73/2009.“
9)
Článek 37 se zrušuje.
10)
Článek 41 se nahrazuje tímto:
„Článek 41
Časové rozvržení kontrol na místě
1. Na celé retenční období pro dotyčný režim podpory se rozloží alespoň 60 % minimální míry kontrol na místě stanovené v čl. 30 odst. 2 písm. b) druhém pododstavci. Zbývající procentní podíl kontrol na místě se rozloží na celý rok.
Pokud však retenční období začíná před podáním žádosti o podporu nebo nelze-li jej stanovit předem, kontroly na místě stanovené v čl. 30 odst. 2 písm. b) druhém pododstavci se rozloží na celý rok.
2. Na celé retenční období se rozloží alespoň 50 % minimální míry kontrol na místě stanovené v čl. 30 odst. 2 písm. c). Avšak v těch členských státech, ve kterých není plně zaveden a používán systém stanovený nařízením (ES) č. 21/2004, pokud jde o kozy a ovce, zejména ve vztahu k identifikaci zvířat a řádnému vedení evidence, se v průběhu retenčního období provede a rozloží celková minimální míra kontrol na místě v plném rozsahu.“
11)
Článek 42 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Kontroly na místě ověří, jestli jsou splněny všechny podmínky způsobilosti a zahrnují všechna hospodářská zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu, včetně zvířat nahrazených během retenčního období v souladu s článkem 64, která se stále nacházejí v hospodářství, v rámci režimů podpory podléhajících kontrole. V případě kontrol režimů podpory pro skot a v případech, kdy členské státy využijí možnosti uvedené v čl. 16 odst. 3, je nutné zkontrolovat také potenciálně způsobilý skot.
Kontroly na místě zahrnují zejména ověření, zda počet zvířat přítomných v hospodářství, pro která byly podány žádosti o podporu, a případně počet kusů skotu, které jsou potenciálně způsobilé, odpovídají počtu zvířat zapsaných v evidencích, a pokud jde o skot, počtu zvířat nahlášených do počítačové databáze skotu.“
b)
Odstavec 2 se mění takto:
a)
písmeno c) se zrušuje;
b)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„(d)
je skot identifikován pomocí ušních značek a popřípadě doprovázen zvířecími pasy, zda je veden v evidenci a byl řádně nahlášen do počítačové databáze skotu.
Kontroly uvedené v písmenu d) mohou být provedeny na základě vzorku.“
12)
Články 43 a 44 se zrušují.
13)
V článku 45 se zrušují odstavce 2 a 3.
14)
Článek 57 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Pokud se v případě žádostí o podporu v rámci režimů podpory na „plochu“, zjistí, že zjištěná plocha s určitou skupinou plodin je větší než plocha ohlášená v žádosti o podporu, použije se pro výpočet podpory ohlášená plocha.“
b)
V odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Aniž jsou dotčena snížení a vyloučení podle článků 58 a 60, překročí-li plocha ohlášená v jednotné žádosti plochu zjištěnou pro určitou skupinu plodin v případě žádostí o podporu v rámci režimů podpory na „plochu“, vypočítá se podpora na základě plochy zjištěné pro tuto skupinu plodin.“
15)
V článku 58 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Pokud plocha ve vztahu k určité skupině plodin vykazovaná pro účely jakéhokoli režimu podpory týkajícího se plochy přesahuje plochu zjištěnou v souladu s článkem 57 tohoto nařízení, vypočte se podpora na základě zjištěné plochy snížené o dvojnásobek zjištěného rozdílu, pokud tento rozdíl přesahuje buď 3 %, nebo dva hektary, ale ne více než 20 % zjištěné plochy.“
16)
Články 59 a 61 se zrušují.
17)
Článek 63 se mění takto:
a)
Vkládá se nový odstavec 3a, který zní:
„3a. Jestliže zemědělec neuvědomí příslušné orgány, že zvířata byla v průběhu retenčního období přemístěna jinam, jak požaduje čl. 16 odst. 1 druhý pododstavec, považují se dotčená zvířata za zjištěná, pokud byla provedena bezprostřední lokalizace zvířat v hospodářství v rámci kontroly na místě.“
b)
V odstavci 4 se vkládá písmeno (aa), které zní:
„(aa).
Pokud jeden kus skotu v hospodářství ztratil obě ušní značky, považuje se za zjištěný za předpokladu, že ho lze jednoznačně identifikovat podle evidence, zvířecího pasu, databáze nebo jinými prostředky stanovenými v nařízení (ES) č. 1760/2000, a za předpokladu, že držitel může prokázat, že již přijal opatření na nápravu situace před oznámením kontroly na místě;“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Ovce nebo koza, která ztratila jednu ušní značku, se považuje za zjištěnou za předpokladu, že ji lze identifikovat prostřednictvím prvního identifikačního prostředku podle čl. 4 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 21/2004 a za předpokladu, že jsou splněny všechny ostatní požadavky systému na identifikaci a evidenci ovcí a koz.“
18)
V čl. 64 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Členský stát však může stanovit, že oznámení v počítačové databázi skotu o zvířatech, která opustila hospodářství, a jiných zvířatech, která dorazila do hospodářství ve lhůtách stanovených v prvním pododstavci, mohou nahradit informace, které je třeba zaslat příslušnému orgánu v souladu s prvním pododstavcem. V tomto případě, jestliže členský stát nevyužívá možnosti stanovené v čl. 16 odst. 3, zajistí jakýmkoli způsobem, že neexistují žádné pochybnosti ohledně toho, na která zvířata se žádosti zemědělců vztahují.“
19)
V čl. 65 odst. 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„V případě použití čl. 16 odst. 3 druhého pododstavce jsou zvířata, pro která lze potenciálně poskytnout podporu, která nejsou řádně identifikována nebo evidována v systému pro identifikaci a evidenci skotu, považována za zvířata, u kterých byly zjištěny nesrovnalosti.“
20)
V článku 66 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Pokud je v případě žádosti o podporu v rámci režimu podpory pro ovce/kozy zjištěn rozdíl mezi počtem ohlášených a zjištěných zvířat v souladu s čl. 63 odst. 3, 3a a 5, použije se přiměřeně čl. 65 odst. 2, 3 a 4 od prvního zvířete, u něhož byly nesrovnalosti zjištěny.“
21)
Článek 68 se zrušuje.
22)
V čl. 78 odst. 2 prvním pododstavci se písmeno d) nahrazuje tímto:
„(d)
s ohledem na režimy podpory, pro něž je stanoven rozpočtový strop v souladu s čl. 51 odst. 2, čl. 69 odst. 3, čl. 123 odst. 1 a čl. 128 odst. 2 nařízení (ES) č. 73/2009 nebo se uplatňuje v souladu s čl. 126 odst. 2, čl. 127 odst. 2 a čl. 129 odst. 2 uvedeného nařízení, členské státy sečtou částky vyplývající z uplatnění písmen a), b) a c) tohoto odstavce.“
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti o podporu, které se týkají hospodářských roků nebo prémiových období počínajících dnem 1. ledna 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. prosince 2011.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1368/2011
(2011. gada 21. decembris),
ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1121/2009, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 IV un V sadaļā paredzēto noteikumu piemērošanai atbalsta shēmām lauksaimniekiem, un Regulu (EK) Nr. 1122/2009, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 19. janvāra Regulu (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003 (1), un jo īpaši tās 142. panta c), l) un n) punktu,
tā kā:
(1)
Pamatojoties uz gūto pieredzi un jo īpaši uz uzlabojumiem, kas veikti valstu pārvaldes sistēmu izmantotajās atbalsta sistēmās, īstenojot Komisijas Regulu (EK) Nr. 1121/2009 (2) un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1122/2009 (3), ir lietderīgi uzlabot un vienkāršot šīs divas regulas attiecībā uz tiešo maksājumu administrēšanu un ar to saistīto kontroli.
(2)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1122/2009 16. panta 3. punkta otro daļu dalībvalstis var izmantot liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmas datorizētajā datubāzē pieejamo informāciju, lai iesniegtu atbalsta pieteikumu par liellopiem. Ja dalībvalstis ir izmantojušas šo iespēju, precizējumus ir lietderīgi veikt saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1121/2009 61. pantu piemērojamā turēšanas perioda sākumā. Turklāt vienkāršošanas labad dalībvalstīm ir jādod iespēja aizstāt minētās regulas 62. pantā paredzēto pieteikuma iesniegšanu ar dalības deklarācijas iesniegšanu. Tāpēc attiecīgi ir jāgroza Regula (EK) Nr. 1121/2009.
(3)
Attiecīgi dažas Regulā (EK) Nr. 1122/2009 dotās definīcijas jāatjaunina. Turklāt atsevišķais maksājums par mīkstajiem augļiem, kas paredzēts Regulas (EK) Nr. 73/2009 129. pantā, tiks ieviests no 2012. gada. Tātad attiecīgi ir jāgroza platībatkarīgo atbalsta shēmu definīcijas un jāparedz atbilstoša pieteikšanās kārtība.
(4)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1122/2009 11. panta 2.punktu dalībvalstīm ir jānosaka vienotā pieteikuma iesniegšanas galīgais datums. Pēc vienotā pieteikuma iesniegšanas lauksaimnieki var grozīt savu pieteikumu Regulas (EK) Nr. 1122/2009 14. panta 2. punktā noteiktajā termiņā. Administratīvās pārbaudes un pārbaudes uz vietas ir atkarīgas no dalībvalstu galīgā pieteikuma saņemšanas. Dalībvalstīm, kas pieteikumu iesniegšanas galīgo datumu izlemj noteikt agrāk nekā galīgajā datumā, kas noteikts Regulas (EK) Nr. 1122/2009 11. panta 2. punktā, būtu jādod arī iespēja agrāk uzsākt un pabeigt pārbaudes. Tādēļ šīm dalībvalstīm būtu jāatļauj noteikt agrāku galīgo datumu vienotā pieteikuma grozījumiem nekā galīgais datums, kas noteikts 14. panta 2. punktā. Tomēr šis datums nedrīkstētu būt agrāks kā 15 dienas pēc galīgā datuma, ko dalībvalstis ir noteikušas vienotā pieteikuma iesniegšanai, lai lauksaimniekiem būtu pietiekami daudz laika ziņot par iespējamām izmaiņām.
(5)
No produkcijas nošķirta platībatkarīgā atbalsta ieviešanas dēļ pārbaudes uz vietas daudzos gadījumos aprobežojas ar attiecīgās platības lieluma un atbilstības verifikāciju. Šīs pārbaudes lielā mērā tiek veiktas, izmantojot attālo uzrādi. Līdztekus dalībvalstis regulāri atjaunina lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmas. Metodoloģija, kas izmantota šādai atjaunināšanai, var līdzināties tam, kā tiek veiktas pārbaudes uz vietas, izmantojot attālo uzrādi. Tātad vienkāršošanas labad un nolūkā samazināt administratīvos izdevumus ir lietderīgi atļaut dalībvalstīm, kas sistemātiski atjaunina lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmas, izmantot tādējādi iegūtos rezultātus, lai daļēji aizstātu tradicionālās pārbaudes uz vietas. Lai izvairītos papildus radīt jebkādu nepareizi veiktu maksājumu risku, ir jādefinē kritēriji, kas jāizpilda to dalībvalstu apsaimniekošanas un kontroles sistēmām, kas šo iespēju izvēlas. Šiem kritērijiem jo īpaši būtu jāattiecas uz atjaunināšanas intervāliem un aptvērumu, informāciju par izmantotajām ortofotogrāfijām, lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmas nepieciešamo kvalitāti un maksimālo ikgadējo kļūdu biežumu.
(6)
Prasība, lai liellopi fermās atbilstu Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 17. jūlija Regulai (EK) Nr. 1760/2000, ar ko izveido liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un paredz liellopu gaļas un liellopu gaļas produktu marķēšanu, kā arī atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 820/97 (4), tiek kontrolēta ar pārbaudēm, kas tiek veiktas uz vietas un saskaņā ar savstarpējo atbilstību. Pašlaik obligāti jāpārbauda dzīvnieki, par kuriem tiešo maksājumu atbilstības kontroles kontekstā nav pieprasīts atbalsts. Šī papildus kontrole tiek veikta tikai tajās dalībvalstīs, kas izvēlējušās saglabāt jebkādus saistītos tiešos maksājumus par liellopiem. Tomēr, lai visās dalībvalstīs pastāvētu vienāds kontroles slogs un lauksaimniekiem un valsts iestādēm būtu vienkāršāk veikt pārbaudes uz vietas, ir lietderīgi atcelt pārbaudes dzīvniekiem, par kuriem tiešo maksājumu atbilstības kontroles kontekstā nav pieprasīts atbalsts, ja vien dalībvalstis neizmanto Regulas (EK) Nr. 1122/2009 16. panta 3. punkta otrā daļā paredzēto iespēju.
(7)
Ja dzīvnieks turēšanas periodā tiek pārvietots uz citu vietu, lauksaimniekam saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1122/2009 16. panta 1. punktu ir jāinformē kompetentās iestādes. Lai nepieļautu maksājuma nesamērīgu samazināšanu, noteikumus, kas attiecas uz dzīvniekiem, kuri atzīti par atbilstīgiem maksājuma saņemšanai, vajadzētu paredzēt attiecībā uz gadījumiem, kad nav iesniegts paziņojums par dzīvnieku pārvietošanu, bet attiecīgos dzīvniekus iespējams nekavējoties identificēt, veicot pārbaudi uz vietas attiecīgā lauksaimnieka saimniecībā.
(8)
Noteikumiem par dzīvnieku identifikācijas un reģistrācijas sistēmu vajadzētu jo īpaši nodrošināt dzīvnieku izsekojamību. Ja ir pazaudētas abas liellopa krotālijas un jebkura no aitas vai kazas krotālijām, tad attiecībā uz šo dzīvnieku ir zaudētas tiesības uz maksājumiem, kā arī tas noved pie maksājumu samazinājuma saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1122/2009 65. un 66. pantu. Tomēr dažos gadījumos dzīvniekus iespējams identificēt, izmantojot citus līdzekļus, un tādējādi tiek nodrošināta attiecīgo dzīvnieku izsekojamība.
(9)
Ja pazaudēta viena no abām maksājuma saņemšanai deklarēta liellopa krotālijām un šo liellopu var nepārprotami un individuāli identificēt, izmantojot citus liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmas līdzekļus, tad šis dzīvnieks saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1122/2009 63. panta 4. punkta a) apakšpunktu joprojām ir iekļauts apstiprināto dzīvnieku skaitā un tādējādi par to ir tiesības saņemt maksājumu. Turklāt liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēma parasti ir vispāratzīta. Tādējādi arī tad, ja ir pazaudētas abas viena liellopa krotālijas, bet tā identitāte var tikt nešaubīgi konstatēta, šo dzīvnieku vajadzētu iekļaut apstiprināto dzīvnieku skaitā un tādējādi par to būtu tiesības saņemt maksājumu. Tomēr šeit izklāstītajam vajadzētu attiekties tikai uz gadījumiem, kad lauksaimnieks ir veicis pasākumus stāvokļa labošanai, pirms paziņots par pārbaudi uz vietas, un, lai izvairītos no jebkāda nepareizi veiktu maksājumu riska, šo noteikumu vajadzētu piemērot tikai vienam dzīvniekam.
(10)
Saskaņā ar Padomes 2003. gada 17. decembra Regulu (EK) Nr. 21/2004, ar ko izveido aitu un kazu identifikācijas un reģistrācijas sistēmu un groza Regulu (EK) Nr. 1782/2003 un Direktīvas 92/102/EEK un 64/432/EEK (5), ir ieviesta jauna, uzlabota aitu un kazu identifikācijas sistēma, un tādējādi ir lietderīgi ieviest līdzīgus noteikumus attiecībā uz aitām un kazām, kas deklarētas maksājuma saņemšanai.
(11)
Dalībvalstīm, kas izmanto Regulas (EK) Nr. 1122/2009 16. panta 3. punkta otrajā daļā paredzēto iespēju, vajadzētu dot atļauju noteikt, ka liellopu identifikācijas un reģistrācijas datorizētajā datubāzē iesniegtie ziņojumi aizstāj attiecīgā lauksaimnieka ziņojumu, ja turēšanas perioda laikā tiek pārvietots kāds dzīvnieks. Šo iespēju vajadzētu padarīt pieejamu visām dalībvalstīm.
(12)
Turklāt daži Regulas (EK) Nr. 1122/2009 noteikumi ir novecojuši un būtu jāsvītro.
(13)
Tāpēc attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 1122/2009.
(14)
Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komiteja un Tiešo maksājumu pārvaldības komiteja nav sniegušas atzinumu to priekšsēdētāja noteiktajā termiņā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1121/2009 groza šādi:
1)
ar šādu daļu papildina 61. pantu:
“Tomēr, ja dalībvalsts izmanto Regulas (EK) Nr. 1122/2009 16. panta 3. punkta otrajā daļā paredzēto iespēju, tai jānosaka datums, kad sākas šā panta pirmajā daļā minētais periods.”;
2)
šādu 3. punktu pievieno 62. pantam:
“3. Ja dalībvalsts izmanto Regulas (EK) Nr. 1122/2009 16. panta 3. punkta otrajā daļā paredzēto iespēju, pieteikums par zīdītājgovi var būt dalības deklarācija, kas arī atbilst šā panta 1. punkta pirmās daļas a) un b) apakšpunktā izklāstītajām prasībām. Dalībvalsts var izlemt, ka dalības deklarācija, kas iesniegta par doto gadu, ir spēkā vienu vai vairākus nākamos gadus, ja dalības deklarācijā sniegtā informācija joprojām ir precīza.”
2. pants
Regulu (EK) Nr. 1122/2009 groza šādi:
1)
šādi groza 2. pantu:
a)
panta 12. punktu aizstāj ar šādu:
“12.
“Platībatkarīgā atbalsta shēmas” ir vienotā maksājuma shēma, platībatkarīgie maksājumi saskaņā ar konkrētu atbalstu un visas atbalsta shēmas, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 73/2009 IV un V sadaļā, izņemot shēmas, kas noteiktas minētās IV sadaļas 7., 10. un 11. iedaļā, izņemot minētās regulas 126. pantā noteikto atsevišķo maksājumu par cukuru, izņemot minētās regulas 127. pantā noteikto atsevišķo maksājumu par augļiem un dārzeņiem un izņemot minētās regulas 129. pantā noteikto atsevišķo maksājumu par mīkstajiem augļiem.”;
b)
panta 21. punktu aizstāj ar šādu:
“21.
“Turēšanas periods” ir laika posms, kurā dzīvniekam, par ko pieprasīts atbalsts, jāatrodas saimniecībā, kā paredzēts Komisijas Regulas (EK) Nr. 1121/2009 35. panta 3. punkta un 61. panta noteikumos (6)
2)
šādi groza 13. pantu:
a)
panta 2., 3. un 4. punktu svītro;
b)
panta 6. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“6. Ja piesakās pārejas posma maksājumiem par augļiem un dārzeņiem, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 73/2009 IV sadaļas 1. nodaļas 8. iedaļā, tad vienotajā pieteikumā iekļauj Regulas (EK) Nr. 1121/2009 32. pantā paredzētā pārstrādes līguma vai piegādes saistību dokumenta kopiju.”;
c)
panta 8. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“8. Platības izmantojumus, kas minēti Regulas (EK) Nr. 73/2009 6. panta 2. punktā, vai tos, kas uzskaitīti minētās regulas VI pielikumā, vai arī platības izmantojumus, kas deklarēti Regulas (EK) Nr. 73/2009 68. pantā paredzētajam īpašajam atbalstam, ja minētās platības nav jādeklarē saskaņā ar šo pantu, deklarē atsevišķā pozīcijā vienotā pieteikuma veidlapā.”;
3)
regulas 14. panta 2. punktam pievieno šādu daļu:
“Atkāpjoties no pirmās daļas, dalībvalstis var noteikt agrāku galīgo datumu grozījumu paziņošanai. Tomēr šim datumam jābūt ne agrākam kā 15 kalendārās dienas pēc vienotā pieteikuma iesniegšanas galīgā datuma, kas noteikts saskaņā ar 11. panta 2. punktu.”;
4)
II daļas II sadaļas IV nodaļas virsrakstu aizstāj ar šādu virsrakstu:
“ Atbalsts cukurbiešu un cukurniedru audzētājiem, atsevišķais maksājums par cukuru, atsevišķais maksājums par augļiem un dārzeņiem, un atsevišķais maksājums par mīkstajiem augļiem ”;
5)
šādi groza 17. pantu:
a)
virsrakstu aizstāj ar šādu:
“Prasības, kas attiecas uz atbalsta pieteikumiem, lai saņemtu atbalstu cukurbiešu un cukurniedru audzētājiem, atsevišķo maksājumu par cukuru, atsevišķo maksājumu par augļiem un dārzeņiem un atsevišķo maksājumu par mīkstajiem augļiem”;
b)
panta 1. punkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu:
“1. Lauksaimnieki, kuri piesakās uz atbalstu cukurbiešu un cukurniedru audzētājiem, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 73/2009 IV sadaļas 1. nodaļas 7. iedaļā, lauksaimnieki, kas piesakās atsevišķajam maksājumam par cukuru, kā paredzēts minētās regulas 126. pantā, lauksaimnieki, kas piesakās atsevišķajam maksājumam par augļiem un dārzeņiem, kā paredzēts minētās regulas 127. pantā, vai lauksaimnieki, kas piesakās atsevišķajam maksājumam par mīkstajiem augļiem, kā paredzēts minētās regulas 129. pantā, iesniedz atbalsta pieteikumus, kuros iekļauta visa vajadzīgā informācija, lai tiesības uz atbalstu tiktu apliecinātas, un jo īpaši šādi dati:”;
6)
svītro 28. panta 1. punkta f) apakšpunktu;
7)
iekļauj šādu jaunu 31.a pantu:
“31.a pants
Kombinētās pārbaudes uz vietas
1. Atkāpjoties no 31. panta, kā arī saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti šajā pantā, dalībvalstis attiecībā uz vienoto maksājumu shēmu un vienoto platību maksājumu shēmu, kas minētas Regulas (EK) Nr. 73/2009 III sadaļā un V sadaļas 2. nodaļā, var izlemt aizstāt kontrolparauga pārbaudes, kas jānosaka, pamatojoties uz šīs regulas 31. panta 1. punkta pirmajā daļā minēto riska analīzi, ar pārbaudēm, kas pamatojas uz 6. pantā minētās lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmas atjaunināšanā izmantotajām ortofotogrāfijām.
Pirmajā daļā minēto lēmumu var pieņemt valsts vai reģionālajā līmenī. Reģionā ietilpst viss apgabals, uz kuru attiecas viena vai vairākas lauksaimniecības zemes gabalu autonomas identifikācijas sistēmas.
Dalībvalstis sistemātiski atjaunina lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmu un ilgākais trīs gadu ilgā laika periodā pārbauda visus lauksaimniekus apgabalā, uz kuru tā attiecas, gada laikā aptverot vismaz 25 % hektāru, kuri reģistrēti lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmā un par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu. Tomēr dalībvalsts, kurā ir mazāk nekā 150 000 hektāru, kuri reģistrēti lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmā un par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu, var atkāpties no prasības par ikgadējo minimālo aptvērumu.
Pirms šā panta piemērošanas dalībvalstīm trīs iepriekšējo gadu laikā jāveic visaptveroša attiecīgo lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmas atjaunināšana.
Atjaunināšanai izmantotās ortofotogrāfijas nedrīkst būt vecākas par 15 mēnešiem dienā, kad tās izmanto, lai atjauninātu pirmajā daļā minēto lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmu.
2. Lauksaimniecības zemes gabalu identifikācijas sistēmas kvalitātei, ko divu gadu laikā pirms šā panta piemērošanas novērtē atbilstoši 6. panta 2. punktam, ir jābūt pietiekami labai, lai efektīvi verificētu nosacījumus, saskaņā ar kuriem tiek piešķirti atbalsti.
3. Divu gadu laikā pirms šā panta piemērošanas kļūdu īpatsvars, kas konstatēts izlases veidā paņemtā un uz vietas pārbaudītā paraugā, nedrīkst pārsniegt 2 %. Turklāt, uzsākot šā panta piemērošanu, kļūdu īpatsvars divus gadus pēc kārtas nedrīkst pārsniegt 2 %.
Kļūdu īpatsvaru apstiprina dalībvalsts saskaņā ar metodoloģiju, kas izstrādāta Eiropas Savienības līmenī.
4. Uz pārbaudēm, kas veiktas saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu, attiecas 35. panta 1. punkts”;
8)
ar šādu teikumu aizstāj 33. panta pirmās daļas pirmo teikumu:
“Pārbaudes uz vietas attiecas uz visiem lauksaimniecības zemes gabaliem, par kuriem pieprasa atbalstu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 I pielikumā uzskaitītajām atbalsta shēmām.”;
9)
regulas 37. pantu svītro;
10)
regulas 41. pantu aizstāj ar šādu:
“41. pants
Grafiks pārbaudēm uz vietas
1. Vismaz 60 % uz vietas veikto pārbaužu obligātās kontroles intensitātes, kā paredzēts 30. panta 2. punkta b) apakšpunkta otrajā daļā, veic visā turēšanas periodā saistībā ar attiecīgo atbalsta shēmu. Atlikušo uz vietas veicamo pārbaužu procentuālo daļu sadala gada garumā.
Ja turēšanas periods sākas pirms prasības iesniegšanas vai ja to nevar iepriekš noteikt, tad 30. panta 2. punkta b) apakšpunkta otrajā daļā paredzētās pārbaudes uz vietas tomēr sadala gada garumā.
2. Vismaz 50 % uz vietas veicamo pārbaužu obligātās intensitātes, kas paredzēta 30. panta 2. punkta c) apakšpunktā, sadala visā turēšanas perioda garumā. Tomēr uz vietas veicamo pārbaužu minimumu pilnībā īsteno un sadala visā turēšanas perioda garumā tajās dalībvalstīs, kurās pilnībā vēl neīsteno un nepiemēro sistēmu, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 21/2004 un attiecas uz aitām un kazām, jo īpaši saistībā ar dzīvnieku identifikāciju un pareizu ierakstu izdarīšanu uzskaites dokumentos.”;
11)
šādi groza 42. pantu:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Pārbaudes uz vietas verificē, ka visi atbilstības kritēriji ir izpildīti, un aptver visu ganāmpulku, par kuru iesniegti pieteikumi atbalsta saņemšanai, tostarp dzīvniekus, kas aizstāti turēšanas periodā saskaņā ar 64. pantu un kas joprojām atrodas saimniecībā saskaņā ar pārbaudāmajām atbalsta shēmām. Ja tiek pārbaudītas atbalsta shēmas attiecībā uz liellopiem un ja dalībvalsts izmanto 16. panta 3. punktā paredzēto iespēju, tad jāpārbauda arī potenciāli atbilstīgie liellopi.
Pārbaudes uz vietas jo īpaši iekļauj pārbaudi par to, vai to dzīvnieku skaits saimniecībā, par kuriem ir iesniegti atbalsta pieteikumi, un attiecīgajā gadījumā to liellopu skaits, par kuriem būtu tiesības pieprasīt atbalstu, atbilst reģistros ierakstītajam dzīvnieku skaitam un vai attiecībā uz liellopiem tas atbilst dzīvnieku skaitam, kas paziņots elektroniskajai liellopu datubāzei.”;
b)
panta 2. punktu groza šādi:
a)
svītro c) apakšpunktu;
b)
punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“d)
to, vai visi liellopi ir identificēti ar krotālijām, vai attiecīgā gadījumā tiem ir dzīvnieku pases, vai tie ir reģistrēti reģistrā un vai par tiem ir pienācīgi paziņots elektroniskajai liellopu datubāzei.
Pārbaudes, kas minētas d) punktā, var veikt uz izlases pamata.”;
12)
regulas 43. un 44. pantu svītro;
13)
regulas 45. panta 2. un 3. punktu svītro;
14)
šādi groza 57. pantu:
a)
panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Ja attiecībā uz atbalsta pieteikumiem saskaņā ar platībatkarīgajām atbalsta shēmām tiek konstatēts, ka noteiktās kultūraugu grupas platība ir lielāka nekā atbalsta pieteikumā deklarētā platība, tad atbalsta aprēķināšanai izmanto deklarēto platību.”;
b)
panta 3. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“3. Neskarot samazinājumus un atbalsta nepiešķiršanu saskaņā ar 58. un 60. pantu, attiecībā uz atbalsta pieteikumiem saskaņā ar platībatkarīgā atbalsta shēmām, ja vienotajā pieteikumā deklarētā platība ir lielāka nekā platība, kas noteikta šai kultūraugu grupai, tad atbalstu aprēķina, par pamatu ņemot šai kultūraugu grupai noteikto platību.”;
15)
regulas 58. panta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“Ja attiecībā uz kādu kultūraugu grupu platība, kas deklarēta jebkādu ar platībām saistītu atbalsta shēmu piemērošanai, pārsniedz platību, kas apstiprināta saskaņā ar 57. pantu, tad atbalstu aprēķina, par pamatu ņemot apstiprināto platību, kas samazināta par atrastās starpības divkāršu apjomu, ja minētā starpība ir vairāk nekā 3 % vai divi hektāri, bet ne vairāk kā 20 % apstiprinātās platības.”;
16)
regulas 59. un 61. pantu svītro;
17)
šādi groza 63. pantu:
a)
iekļauj jaunu 3.a punktu:
“3a. Ja lauksaimnieks atbilstoši 16. panta 1. punkta otrajā daļā minētajai prasībai nav informējis kompetentās valsts iestādes, ka turēšanas perioda laikā dzīvnieki ir pārvietoti citviet, tad attiecīgos dzīvniekus uzskata par apstiprinātiem, ja uz vietas veiktā pārbaudē tiek nekavējoties konstatēta dzīvnieku atrašanās vieta šajā saimniecībā.”;
b)
panta 4. punktā iekļauj šādu aa) apakšpunktu:
“aa).
Ja ir pazaudētas abas kāda saimniecības liellopa krotālijas, dzīvnieku uzskata par apstiprinātu ar nosacījumu, ka to iespējams identificēt pēc reģistra, dzīvnieka pases, datubāzes vai citiem līdzekļiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1760/2000, un ar nosacījumu, ka turētājs var pierādīt, ka ir sācis rīkoties, lai labotu situāciju, pirms ziņots par pārbaudi uz vietas.”;
c)
pievieno šādu 5. punktu:
“5. Ja pazaudēta viena kādas aitas vai kazas krotālija, dzīvnieku uzskata par apstiprinātu ar nosacījumu, ka to joprojām iespējams identificēt pēc pirmajiem identifikācijas līdzekļiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 21/2004 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu, un ar nosacījumu, ka ir izpildītas visas pārējās aitu un kazu identifikācijas un reģistrācijas sistēmas prasības.”;
18)
regulas 64. panta 2. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
“Tomēr dalībvalsts var paredzēt, ka datorizētajai datubāzei iesniegtie paziņojumi par liellopiem vai liellopu, kas aizvesti vai kas aizvests no saimniecības, un par citu dzīvnieku, kas nogādāts saimniecībā panta pirmajā daļā paredzētajā termiņā, var aizstāt informāciju, kas saskaņā ar panta pirmo daļu jāsūta kompetentām iestādēm. Ja dalībvalsts neizmanto 16. panta 3. punktā paredzēto iespēju, tai jebkādā veidā jānodrošina, ka nepastāv ne mazākās šaubas par to, uz kādiem dzīvniekiem attiecas lauksaimnieka pieteikums.”;
19)
regulas 65. panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
“Ja piemēro 16. panta 3. punkta otro daļu, tad potenciāli atbilstīgus dzīvniekus, attiecībā uz kuriem konstatē, ka tie nav pareizi identificēti vai reģistrēti liellopu identifikācijas un reģistrācijas sistēmā, uzskata par dzīvniekiem, attiecībā uz kuriem konstatēti pārkāpumi.”;
20)
regulas 66. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Ja attiecībā uz pieteikumiem par atbalsta piešķiršanu, kas iesniegti atbilstīgi atbalsta shēmai par aitām/kazām, konstatē starpību starp deklarēto dzīvnieku skaitu un saskaņā ar 63. panta 3., 3.a un 5. punktu apstiprināto skaitu, tad pirmajam dzīvniekam, attiecībā uz kuru konstatē pārkāpumus, mutatis mutandis piemēro 65. panta 2., 3. un 4. punktu.”;
21)
regulas 68. pantu svītro;
22)
regulas 78. panta 2. punkta pirmās daļas d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“d)
attiecībā uz tām atbalsta shēmām, kurām budžeta maksimālā robeža ir noteikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 51. panta 2. punktu, 69. panta 3. punktu, 123. panta 1. punktu un 128. panta 2. punktu vai kuras tiek piemērotas saskaņā ar minētās regulas 126. panta 2. punktu, 127. panta 2. punktu un 129. panta 2. punktu, dalībvalsts pierēķina tās summas, kuras rodas no šā punkta a), b) un c) apakšpunkta piemērošanas.”
3. pants
Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro atbalsta pieteikumiem, kuri attiecas uz tirdzniecības gadiem vai piemaksu laikposmiem no 2012. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 21. decembrī