SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2012/17/EU
ze dne 13. června 2012,
kterou se mění směrnice Rady 89/666/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES a 2009/101/ES, pokud jde o propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 50 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podniky stále více expandují za hranice svých států, aby využily příležitostí, které skýtá vnitřní trh. Do přeshraničních skupin a mnohých restrukturalizačních opatření, jako jsou fúze a rozdělování podniků, jsou zapojeny společnosti z různých členských států. Proto roste poptávka po přístupu k informacím o společnostech na přeshraniční úrovni. Oficiální informace o společnostech však nejsou přeshraničně vždy okamžitě dostupné.
(2)
Jedenáctá směrnice Rady 89/666/EHS ze dne 21. prosince 1989 o zveřejňování poboček vytvořených v členském státě některými formami společností řídících se právem jiného členského státu (3) stanoví seznam listin a údajů, které musí společnosti zveřejnit v rejstříku, v němž je zapsána jejich pobočka. Neexistuje však zákonná povinnost rejstříků vyměňovat si údaje týkající se zahraničních poboček. To vede k právní nejistotě třetích osob, neboť, přestože byla společnost z rejstříku vymazána, její pobočka může pokračovat ve své činnosti.
(3)
Při operacích, jako jsou přeshraniční fúze, je každodenní spolupráce mezi obchodními rejstříky nezbytností. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností (4) vyžaduje přeshraniční spolupráci rejstříků. Nejsou však zřízeny žádné komunikační kanály, které by mohly urychlit postupy, pomoci překonat jazykovou bariéru a posílit právní jistotu.
(4)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (5), zajišťuje mimo jiné, aby listiny a údaje zapsané v rejstříku byly přístupné v papírové nebo elektronické formě. Občané a společnosti však musí stále vyhledávat v rejstřících jednotlivých zemí především proto, že současná dobrovolná spolupráce mezi rejstříky se ukazuje být nedostatečná.
(5)
Komise ve svém sdělení o Aktu o jednotném trhu uvedla propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků jako opatření nezbytné pro vytvoření právního a fiskálního prostředí, které by bylo příznivější pro podniky. Propojení by mělo přispět k posílení konkurenceschopnosti evropských podniků snížením administrativní zátěže a zvýšením právní jistoty, a tím přispět k překonání světové hospodářské a finanční krize, což je jedna z priorit strategie Evropa 2020. Měla by se tím zlepšit i přeshraniční komunikace mezi rejstříky prostřednictvím využití inovací v oblasti informačních a komunikačních technologií.
(6)
Závěry Rady o propojení obchodních rejstříků ze dne 25. května 2010 potvrdily, že lepší přístup k aktuálním a důvěryhodným informacím o společnostech by mohl podpořit větší důvěru v trh, pomoci hospodářské obnově a zvýšit konkurenceschopnost evropských podniků.
(7)
Evropský parlament ve svém usnesení o propojení obchodních rejstříků ze dne 7. září 2010 (6) zdůraznil, že tento projekt může být užitečný pro další integraci Evropského hospodářského prostoru pouze, pokud se do sítě zapojí všechny členské státy.
(8)
Víceletý akční plán v oblasti evropské e-justice na období 2009-2013 (7) se zabývá vývojem evropského portálu e-justice (dále jen "portál") jako jednotného evropského elektronického místa přístupu k právním informacím, soudním a správním institucím, rejstříkům, databázím a dalším službám a považuje propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků za důležité.
(9)
Přeshraniční přístup k obchodním informacím o společnostech a jejich pobočkách otevřených v jiných členských státech lze zlepšit pouze, pokud se všechny členské státy zapojí s cílem umožnit elektronickou komunikaci mezi rejstříky a předávání standardizovaných informací jednotlivým uživatelům prostřednictvím shodného obsahu a interoperabilních technologií na celém území Unie. Interoperabilita rejstříků by měla být zajištěna tím, že rejstříky členských států (dále jen „národní rejstříky“) budou poskytovat služby, které by měly tvořit rozhraní pro evropskou centrální platformu (dále jen „platforma“). Platforma by měla být centralizovaným souborem nástrojů informační technologie integrujícím služby a měla by vytvořit společné rozhraní. Toto rozhraní by mělo být využíváno všemi národními rejstříky. Platforma by měla rovněž poskytovat služby tvořící rozhraní pro portál sloužící jako evropské elektronické přístupové místo a pro případná další přístupová místa zřízená jednotlivými členskými státy. Tuto platformu je třeba chápat pouze jako nástroj pro propojení rejstříků, a nikoliv jako samostatný subjekt s právní subjektivitou. Na základě jedinečných identifikačních kódů by měla platforma být schopna zabezpečit šíření informací z každého z rejstříků členských států do příslušných rejstříků jiných členských států ve standardním formátu zprávy (elektronická forma zpráv vyměňovaných mezi systémy informační technologie, jako například xml) a příslušné jazykové verze.
(10)
Cílem této směrnice není zřízení centralizované databáze rejstříků, v níž by byly uchovávány věcné informace o obchodních společnostech. Při zavádění systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků (dále jen „systém propojení rejstříků“) je třeba vymezit pouze soubor údajů nezbytných pro řádné fungování platformy. K těmto údajům by měly patřit zejména provozní údaje, slovníky a glosáře. Rozsah těchto údajů by měl být vymezen rovněž s přihlédnutím k potřebě zajistit účinné fungování systému propojení rejstříků. Uvedené údaje by měly být používány k umožnění toho, aby platforma plnila své funkce, a neměly by být nikdy přímo veřejně přístupné. Platforma by navíc neměla měnit obsah údajů o obchodních společnostech, které jsou uloženy v národních rejstřících, ani informace o obchodních společnostech předané prostřednictvím systému propojení rejstříků.
(11)
Protože cílem této směrnice není harmonizovat vnitrostátní systémy ústředních, obchodních a podnikových rejstříků, nemají členské státy povinnost změnit svůj vnitřní systém rejstříků, zejména pokud jde o správu a uchovávání údajů, poplatky a využívání a zveřejňování informací pro vnitrostátní účely.
(12)
V rámci této směrnice bude portál prostřednictvím platformy zpracovávat dotazy předložené jednotlivými uživateli týkající se informací o společnostech a jejich pobočkách v jiných členských státech, jež jsou uloženy v národních rejstřících. To umožní, že se výsledky vyhledávání objeví na portálu, včetně vysvětlujících popisků ve všech úředních jazycích Unie, uvádějících poskytnuté informace. Navíc za účelem zlepšení ochrany třetích osob v jiných členských státech by měly být na portálu k dispozici základní informace o právní povaze listin a údajů zveřejněných podle právních předpisů členských států přijatých v souladu se směrnicí 2009/101/ES.
(13)
Členským státům by mělo být umožněno zřídit jedno nebo více dalších přístupových míst, jež mohou mít vliv na používání a fungování platformy. Komise by proto měla být informována o jejich zřízení a o jakýchkoliv zásadních změnách v jejich fungování, zejména o jejich uzavření. Tímto oznamováním by neměly být žádným způsobem omezeny pravomoci členských států, pokud jde o zřizování a provoz případných dalších přístupových míst.
(14)
Společnosti a jejich pobočky v jiných členských státech by měly mít jedinečný identifikační kód, který umožní jejich jednoznačnou identifikaci v Unii. Tento identifikační kód má být využíván pro komunikaci mezi rejstříky prostřednictvím systému propojení rejstříků. Proto by společnosti a pobočky neměly mít povinnost uvádět jedinečný identifikační kód v obchodních dopisech a objednávkových listech uvedených ve směrnicích 89/666/EHS a 2009/101/ES. Pro své vlastní komunikační účely by měly nadále používat své vnitrostátní registrační číslo.
(15)
Mělo by být umožněno zavést jasné propojení mezi rejstříkem společnosti a rejstříky jejích poboček v jiných členských státech, které by spočívalo ve výměně informací o zahájení a ukončení jakéhokoli likvidačního či úpadkového řízení týkajícího se společnosti a o vymazání společnosti z rejstříku, pokud to má v členském státě, ve kterém je společnost zapsaná v rejstříku, právní důsledky. Členské státy by měly mít možnost rozhodnout, jaké postupy budou uplatňovat s ohledem na pobočky registrované na jejich území, avšak měly by zajistit přinejmenším to, aby pobočky zrušené společnosti byly z rejstříku vymazány bez zbytečného prodlení, případně po likvidačním řízení týkajícím se dotčené pobočky. Tato povinnost by se neměla vztahovat na pobočky obchodních společností, které byly z rejstříku vymazány, ale mají právního nástupce, jako je tomu například v případě změny právní formy obchodní společnosti, její fúze či rozdělení nebo přemístění jejího sídla do jiného státu.
(16)
Tato směrnice by se neměla vztahovat na pobočku vytvořenou ve členském státě společností, která se neřídí právem členského státu, ve smyslu článku 7 směrnice 89/666/EHS.
(17)
Aby bylo zajištěno, že rejstříky budou komunikovat prostřednictvím systému propojení rejstříků, měla by být změněna směrnice 2005/56/ES.
(18)
Členské státy by měly zajistit, aby v případě jakýchkoliv změn informací uvedených v rejstřících a týkajících se společností byly tyto informace bez zbytečného odkladu aktualizovány. Aktualizace by měla být v běžném případě zveřejněna do 21 dnů od obdržení úplné dokumentace ohledně uvedených změn, včetně ověření souladu s vnitrostátním právem. Tato lhůta by měla být chápána tak, že je po členských státech požadováno, aby vyvinuly přiměřené úsilí pro splnění lhůty stanovené v této směrnici. Neměla by se vztahovat na dokumenty týkající se účetnictví, které musí společnosti předkládat pro každý účetní rok. Tato výjimka je odůvodněna nadměrnou zátěží vnitrostátních rejstříků během období předkládání závěrek. V souladu s obecnými právními zásadami společnými všem členským státům by měla být lhůta 21 dnů přerušena v případě vyšší moci.
(19)
Pokud se Komise rozhodne vytvořit nebo provozovat platformu prostřednictvím třetí strany, mělo by tak být učiněno v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8). Odpovídající úroveň zapojení členských států do tohoto procesu by měla být zajištěna zavedením technických specifikací pro účely řízení o zadávání veřejných zakázek za použití prováděcích aktů přijímaných v souladu s přezkumným postupem uvedeným v článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (9).
(20)
Pokud se Komise rozhodne provozovat platformu prostřednictvím třetí strany, měla by být zajištěna kontinuita poskytování služeb prostřednictvím systému propojení rejstříků a řádný veřejný dohled nad fungováním platformy. Podrobná pravidla pro provozní řízení platformy by měla být přijata prostřednictvím prováděcích aktů přijímaných v souladu s přezkumným postupem uvedeným v článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Zapojení členských států do fungování celého systému by mělo být v každém případě zajištěno prostřednictvím pravidelného dialogu mezi Komisí a zástupci členských států ohledně otázek týkajících se fungování systému propojení rejstříků a jeho budoucího rozvoje.
(21)
Propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků vyžaduje koordinaci vnitrostátních systémů s odlišnými technickými specifikacemi. Proto je třeba přijmout technická opatření a specifikace, které by měly zohlednit rozdíly mezi rejstříky. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci k řešení těchto technických a provozních otázek. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s přezkumným postupem podle článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
(22)
Tato směrnice by neměla omezovat práva členských států na vybírání poplatků za získání informací o společnostech prostřednictvím systému propojení rejstříků, jsou-li tyto poplatky podle vnitrostátního práva vyžadovány. Proto by technická opatření a specifikace systému propojení rejstříků měly umožnit zavedení různých způsobů plateb. V tomto ohledu by tato směrnice neměla předjímat žádné konkrétní technické řešení, neboť způsoby plateb by měly být stanoveny ve fázi přijímání prováděcích aktů při zohlednění široce dostupných platebních nástrojů pro platby online.
(23)
Bylo by vhodné, aby se mohly systému propojení rejstříků v budoucnu účastnit třetí země.
(24)
Spravedlivé řešení ohledně financování systému propojení rejstříků spočívá v tom, že na financování tohoto systému by se měly podílet Unie i její členské státy. Členské státy by měly nést finanční zátěž spojenou s úpravou svých národních rejstříků pro tento systém, přičemž centrální prvky (evropská centrální platforma a portál sloužící jako jednotné evropské přístupové místo) by měly být financovány z odpovídající položky souhrnného rozpočtu Unie. Za účelem doplnění jiných než podstatných prvků této směrnice by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o vybírání poplatků za získání informací o společnostech. Tímto není dotčena možnost národních rejstříků vybírat dodatečné poplatky, ale může to zahrnovat dodatečný poplatek za účelem spolufinancování údržby a provozu platformy. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předávány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
Zpracování osobních údajů, včetně elektronického předávání osobních údajů v rámci členských států se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (11). Zpracování osobních údajů rejstříky členských států, Komisí a případně třetí stranou zapojenou do provozování platformy by mělo probíhat v souladu s uvedenými akty. Prováděcí akty, jež mají být přijaty ve vztahu k systému propojení rejstříků, by měly případně zajišťovat uvedený soulad, a to zejména stanovením odpovídajících úkolů a povinností všech dotčených účastníků a organizačních a technických pravidel, která se na ně vztahují.
(26)
Aby mohl být systém propojení rejstříků zprovozněn, je nutné, aby členské státy učinily nezbytné úpravy, které spočívají zejména ve vývoji rozhraní spojujícího každý rejstřík s centrální platformou. Proto by tato směrnice měla stanovit odkladnou lhůtu pro provedení a uplatnění ustanovení týkajících se technického provozu systému členskými státy. Tato lhůta by měla být stanovena tak, aby jí předcházelo přijetí všech prováděcích aktů týkajících se technických opatření a specifikací pro systém propojení rejstříků Komisí. Lhůta pro provedení a uplatňování ustanovení směrnice týkajících se technického fungování systému propojení rejstříků by měla být dostatečná tak, aby členským státům umožnila dokončení právní a technické úpravy systému nezbytné pro jeho plné zprovoznění v přiměřeném časovém rámci.
(27)
Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (12) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými prvky směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva. V případě této směrnice považuje legislativní orgán předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(28)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie, zejména článek 8 uvedené listiny, který stanoví, že každý má právo na ochranu osobních údajů, které se ho týkají.
(29)
Jelikož cílů této směrnice, totiž zlepšení přeshraničního přístupu k informacím o společnostech, zajištění, aby v rejstříku pobočky byly zapsány aktualizované informace, a zřízení jasných kanálů pro komunikaci mezi rejstříky při přeshraničních registracích, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinku opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(30)
Směrnice 89/666/EHS, 2005/56/ES a 2009/101/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(31)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který své stanovisko předložil dne 6. května 2011 (13),
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 89/666/EHS
Směrnice 89/666/EHS se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňují nové odstavce, které znějí:
„3. Listiny a údaje uvedené v čl. 2 odst. 1 jsou veřejně přístupné prostřednictvím systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků zřízeného v souladu s čl. 4a odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (14) (dále jen „systém propojení rejstříků“). Článek 3b a čl. 3c odst. 1 uvedené směrnice se použijí obdobně.
4. Členské státy zajistí, aby byl pobočkám přidělen jedinečný identifikační kód umožňující jejich jednoznačnou identifikaci při komunikaci mezi rejstříky prostřednictvím systému propojení rejstříků. Tento jedinečný identifikační kód se skládá přinejmenším z prvků, které umožní identifikaci členského státu rejstříku, národního rejstříku původu, čísla, pod nímž je pobočka zapsána v tomto rejstříku, a bude-li to vhodné, i z dalších prvků zamezujících výskytu chyb při identifikaci.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 5a
1. Rejstřík společnosti prostřednictvím systému propojení rejstříků bezodkladně zpřístupní informace o zahájení a ukončení jakéhokoli likvidačního či úpadkového řízení vůči dané společnosti a o vymazání společnosti z rejstříku, pokud to má právní důsledky v členském státě, ve kterém je společnost zapsaná v rejstříku.
2. Rejstřík pobočky prostřednictvím systému propojení rejstříků zajistí bezodkladné přijetí informací podle odstavce 1.
3. Výměna informací uvedených v odstavcích 1 a 2 je pro rejstříky bezplatná.
4. Členské státy stanoví postup při obdržení informací uvedených v odstavcích 1 a 2. Těmito postupy se zajistí, aby v případě společností, které byly zrušeny nebo z jiného důvodu vymazány z rejstříku, byly jejich pobočky bez zbytečného odkladu rovněž z rejstříku vymazány.
5. Druhá věta odstavce 4 se nepoužije na pobočky obchodních společností, které byly z rejstříku vymazány v důsledku změny právní formy dotčené obchodní společnosti sloučením či rozdělením nebo přemístění jejího sídla do jiného státu.“.
3)
Vkládá se nový oddíl, který zní:
„ODDÍL IIIA
OCHRANA ÚDAJŮ
Článek 11a
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci této směrnice se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (15).
Článek 2
Změny směrnice 2005/56/ES
Směrnice 2005/56/ES se mění takto:
1)
Článek 13 se nahrazuje tímto:
„Článek 13
Zápis do rejstříku
Právo každého členského státu, kterým se řídily fúzující společnosti, určuje s ohledem na území daného státu, jakou formou se v souladu s článkem 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/101/ES ze dne 16. září 2009 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností ve smyslu čl. 54 druhého pododstavce Smlouvy, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (16) zveřejňuje dokončení přeshraniční fúze ve veřejném rejstříku, u něhož je každá z těchto společností povinna uložit své listiny.
Rejstřík, do kterého se zapisuje společnost vzniklá přeshraniční fúzí, bezodkladně prostřednictvím systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků, zřízeného v souladu se čl. 4a odst. 2 směrnice 2009/101/ES, oznámí rejstříku, u něhož je každá fúzující společnost povinna uložit své listiny, že přeshraniční fúze nabyla účinnosti. Výmaz dřívějšího zápisu se případně provádí při doručení tohoto oznámení, nikoliv však dříve.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 17a
Ochrana údajů
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci této směrnice se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (17).
Článek 3
Změny směrnice 2009/101/ES
Směrnice 2009/101/ES se mění takto:
1)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 2a
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby veškeré změny v listinách a údajích uvedených v článku 2 byly zapsány do příslušného rejstříku uvedeného v čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci a zveřejněny v souladu s čl. 3 odst. 3 a 5 v běžném případě do 21 dnů od obdržení úplné dokumentace týkající se těchto změn, včetně případného ověření souladu s právem, je-li vnitrostátním právem vyžadováno pro zápis.
2. Odstavec 1 se nepoužije pro účetní doklady uvedené v čl. 2 písm. f).“.
2)
V čl. 3 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Členské státy zajistí, aby byl společnostem přidělen jedinečný identifikační kód umožňující jejich jednoznačnou identifikaci při komunikaci mezi rejstříky prostřednictvím systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků zřízeného v souladu s čl. 4a odst. 2 (dále jen „systém propojení rejstříků“). Tento jedinečný identifikační kód se skládá přinejmenším z prvků, které umožní identifikaci členského státu rejstříku, národního rejstříku původu a čísla, pod nímž je společnost zapsaná v tomto rejstříku, a bude-li to vhodné, i z dalších prvků zamezujících výskytu chyb při identifikaci.“.
3)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 3a
1. Členské státy zajistí, aby byly k dispozici aktuální informace vysvětlující ustanovení vnitrostátního práva, podle nichž se třetí osoby mohou v souladu s čl. 3 odst. 5, 6 a 7 dovolávat údajů a všech druhů listin uvedených v článku 2.
2. Členské státy poskytují informace, které musí být zveřejněny na evropském portálu e-justice (dále jen „portál“) v souladu s pravidly a technickými požadavky portálu.
3. Komise zveřejňuje tyto informace na portálu ve všech úředních jazycích Unie.
Článek 3b
1. Elektronické kopie listin a údajů uvedených v článku 2 jsou rovněž veřejně přístupné prostřednictvím systému propojení rejstříků.
2. Členské státy zajistí, aby listiny a údaje uvedené v článku 2 byly prostřednictvím systému propojení ústředních, obchodních a podnikových rejstříků k dispozici ve standardním formátu zpráv a byly elektronicky přístupné. Členské státy rovněž zajistí dodržování minimálních standardů bezpečnosti přenosu údajů.
3. Komise poskytne ve všech úředních jazycích Unie službu pro vyhledávání, pokud jde o společnosti zapsané v členských státech, s cílem zpřístupnit na portálu:
a)
listiny a údaje uvedené v článku 2;
b)
vysvětlující popisky ve všech úředních jazycích Unie uvádějící tyto údaje a druhy těchto listin.
Článek 3c
1. Poplatky za získání listin a údajů uvedených v článku 2 prostřednictvím systému propojení rejstříků nesmějí být vyšší než administrativní náklady s tím spojené.
2. Členské státy zajistí, aby následující údaje byly bezplatně dostupné prostřednictvím systému propojení rejstříků:
a)
název a právní forma společnosti;
b)
sídlo společnosti a členský stát místa zápisu společnosti do rejstříku;
c)
registrační číslo společnosti.
Kromě těchto údajů mohou členské státy rozhodnout, že budou bezplatně poskytovány i další listiny či údaje.
Článek 3d
1. Rejstřík společnosti bezodkladně zpřístupní prostřednictvím systému propojení rejstříků informace o zahájení a ukončení jakéhokoli likvidačního či úpadkového řízení vůči dané společnosti a o vymazání společnosti z rejstříku, pokud to má právní důsledky v členském státě, ve kterém je společnost zapsaná v rejstříku.
2. Rejstřík pobočky zajistí prostřednictvím systému propojení rejstříků bezodkladné přijetí informací uvedených v odstavci 1.
3. Výměna informací uvedených v odstavcích 1 a 2 je pro rejstříky bezplatná.“.
4)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 4a
1. Zřizuje se evropská centrální platforma (dále jen „platforma“).
2. Systém propojení rejstříků se skládá z:
-
rejstříků členských států,
-
platformy,
-
portálu, který slouží jako evropské elektronické přístupové místo.
3. Členské státy zajistí interoperabilitu svých rejstříků v rámci uvedeného systému propojení rejstříků prostřednictvím platformy.
4. Členské státy mohou zřídit další přístupová místa k systému propojení rejstříků. Bez zbytečného odkladu uvědomí Komisi o zřízení těchto přístupových míst a o jakýchkoli důležitých změnách v jejich fungování.
5. Přístup k informacím obsaženým v systému propojení rejstříků je zajišťován prostřednictvím portálu a prostřednictvím případných dalších přístupových míst, která mohou členské státy zřídit.
6. Zřízením systému propojení rejstříků nejsou dotčeny stávající dvoustranné dohody mezi členskými státy o výměně informací o společnostech.
Článek 4b
1. Komise rozhodne, zda vytvoří nebo bude provozovat platformu vlastními prostředky, nebo prostřednictvím třetí strany.
Pokud se Komise rozhodne vytvořit nebo provozovat platformu prostřednictvím třetí strany, probíhá výběr třetí strany a dohled nad dodržováním dohody uzavřené touto třetí stranou ze strany Komise v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (18).
2. Pokud se Komise rozhodne vytvořit platformu prostřednictvím třetí strany, stanoví prostřednictvím prováděcích aktů technické specifikace pro účely řízení o zadávání veřejných zakázek a dobu trvání dohody, která má být s uvedenou třetí stranou uzavřena.
3. Pokud se Komise rozhodne provozovat platformu prostřednictvím třetí strany, přijme prostřednictvím prováděcích aktů podrobná pravidla pro provozní řízení platformy.
Provozní řízení platformy zahrnuje zejména:
-
dohled nad fungováním platformy,
-
bezpečnost a ochranu údajů šířených a vyměňovaných pomocí platformy,
-
koordinaci vztahů mezi rejstříky členských států a třetí stranou.
Dohled nad fungováním platformy provádí Komise.
4. Prováděcí akty uvedené v odstavcích 2 a 3 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 4e odst. 2.
Článek 4c
Komise přijímá prováděcí akty, jimiž stanoví:
a)
technické specifikace stanovící metody komunikace s využitím elektronických prostředků pro účely systému propojení rejstříků;
b)
technické specifikace komunikačních protokolů;
c)
technická opatření zajišťující minimální standardy bezpečnosti informačních technologií pro komunikaci a distribuci informací v rámci systému propojení rejstříků;
d)
technické specifikace stanovící metody výměny informací, které jsou uvedeny v článku 3d této směrnice a v článku 5a jedenácté směrnice Rady 89/666/EHS ze dne 21. prosince 1989 o zveřejňování poboček vytvořených v členském státě některými formami společností řídících se právem jiného členského státu (19), mezi rejstříkem společnosti a rejstříkem pobočky;
e)
podrobný seznam údajů, které mají být předány pro účely výměny informací, které jsou uvedeny v článku 3d této směrnice, v článku 5a směrnice 89/666/EHS a v článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES ze dne 26. října 2005 o přeshraničních fúzích kapitálových společností (20), mezi rejstříky;
f)
technické specifikace stanovící strukturu standardního formátu zprávy pro účely výměny informací mezi rejstříky, platformou a portálem;
g)
technické specifikace stanovící soubor údajů nezbytných pro to, aby platforma plnila své úkoly, jakož i způsoby uchovávání, používání a ochrany těchto údajů;
h)
technické specifikace definující strukturu a používání jedinečného identifikačního kódu pro komunikaci mezi rejstříky;
i)
technické specifikace stanovící metody fungování systému propojení rejstříků, pokud jde o šíření a výměnu informací, a specifikace stanovící služby v oblasti informačních technologií poskytované platformou, přičemž je zajištěno zasílání zpráv v příslušných jazykových verzích;
j)
harmonizovaná kritéria vyhledávací služby poskytované evropským portálem e-justice;
k)
způsoby platby s ohledem na dostupné možnosti, jako jsou například platby prostřednictvím internetu;
l)
podrobnosti o vysvětlujících popiscích uvádějících údaje a druhy listin uvedených v článku 2;
m)
technické podmínky pro přístup k službám poskytovaným systémem propojení rejstříků;
n)
postup a technické požadavky pro připojení případných dalších přístupových míst k platformě.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 4e odst. 2.
Komise přijme tyto prováděcí akty do 7. července 2015.
Článek 4d
1. Zřízení platformy, její další rozvoj a úpravy portálu, které vyžaduje tato směrnice, jsou financovány ze souhrnného rozpočtu Unie.
2. Údržba a provoz platformy jsou financovány ze souhrnného rozpočtu Unie a mohou být spolufinancovány z poplatků za přístup k systému propojení rejstříků vybíraných od jednotlivých uživatelů. Žádným ustanovením tohoto odstavce nejsou dotčeny poplatky na vnitrostátní úrovni.
3. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 13a, jimiž přijme pravidla pro rozhodování, zda bude platforma financována formou poplatků, a pokud ano, stanoví v těchto aktech výši poplatků účtovaných jednotlivým uživatelům v souladu s odstavcem 2.
4. Poplatky uloženými podle odstavce 2 nejsou dotčeny poplatky, které členské státy případně požadují za získání listin a údajů uvedených v čl. 3c odst. 1.
5. Za získání údajů uvedených v čl. 3c odst. 2 písm. a), b) a c) nelze uložit poplatek podle odstavce 2.
6. Každý členský stát nese náklady na přizpůsobení svých národních rejstříků této směrnici a za jejich údržbu a provoz.
Článek 4e
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (21).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
5)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 7a
Zpracování osobních údajů prováděné v rámci této směrnice se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (22).
6)
Vkládá se nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA 4A
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 13a
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 4d odst. 3 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4d odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4d odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.“.
Článek 4
Podávání zpráv a pravidelný dialog
1. Komise nejpozději do pěti let od konečného data pro provedení ustanovení uvedených v čl. 5 odst. 2 zveřejní zprávu o fungování systému propojení rejstříků, přičemž bude posouzen zejména jeho technický provoz a finanční aspekty.
2. K uvedené zprávě se případně přiloží návrhy na změny této směrnice.
3. Komise a zástupci členských států se vhodným způsobem pravidelně setkávají za účelem projednání záležitostí upravených touto směrnicí.
Článek 5
Provedení
1. Členské státy přijmou, zveřejní a budou uplatňovat právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 7. července 2014.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, členské státy do dvou let po přijetí prováděcích aktů uvedených v článku 4c směrnice 2009/101/ES přijmou, zveřejní a budou uplatňovat ustanovení nezbytná pro dosažení souladu s:
-
článkem 1 odst. 3 a 4 a článkem 5a směrnice 89/666/EHS,
-
článkem 13 směrnice 2005/56/ES,
-
čl. 3 odst. 1 druhým pododstavcem, články 3b, 3c, 3d a čl. 4a odst. 3 až 5 směrnice 2009/101/ES.
Při přijímání uvedených prováděcích aktů Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie konečné datum pro provedení ustanovení uvedených v tomto odstavci.
3. Opatření uvedená v odstavci 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
4. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 6
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 7
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku, 13. června 2012.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2012/17/ES
(2012. gada 13. jūnijs),
ar ko Padomes Direktīvu 89/666/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2005/56/EK un 2009/101/EK groza attiecībā uz centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējo savienojamību
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 50. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Izmantojot iekšējā tirgus sniegtās iespējas, uzņēmumi aizvien vairāk paplašina savu darbību pāri valstu robežām. Pārrobežu sabiedrību grupās, kā arī daudzās pārstrukturēšanas darbībās, piemēram, uzņēmumu apvienošanās un sadalīšana, ir iesaistītas sabiedrības no dažādām dalībvalstīm. Līdz ar to arvien vairāk pieaug pieprasījums pēc piekļuves informācijai par sabiedrībām pārrobežu situācijās. Tomēr oficiāla informācija par sabiedrībām ne vienmēr ir tūlīt pieejama pārrobežu mērogā.
(2)
Padomes Vienpadsmitajā direktīvā 89/666/EEK (1989. gada 21. decembris) par informācijas sniegšanas prasībām attiecībā uz filiālēm, ko kādā dalībvalstī atvērušas noteiktu veidu sabiedrības, uz kurām attiecas citas valsts tiesību akti (3), ir noteikts to dokumentu un ziņu saraksts, kas sabiedrībām jādara zināmas savas filiāles reģistram. Tomēr reģistriem nav juridisku saistību apmainīties ar datiem par ārvalstu sabiedrību filiālēm. Tas rada juridisko nenoteiktību trešām personām, jo, kaut arī sabiedrība ir svītrota no reģistra, tās filiāle var turpināt darboties.
(3)
Tādas darbības kā sabiedrību pārrobežu apvienošanās ir padarījušas uzņēmējdarbības reģistru ikdienas savstarpējo sadarbību par nepieciešamību. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/56/EK (2005. gada 26. oktobris) par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos (4) paredz reģistru pārrobežu sadarbību. Tomēr nav tādu saziņas kanālu, kas varētu paātrināt procedūru norisi, palīdzēt pārvarēt valodu barjeru un palielināt juridisko noteiktību.
(4)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/101/EK (2009. gada 16. septembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (5), ir noteikts, inter alia, ka reģistrā uzglabātajiem dokumentiem un ziņām var piekļūt gan papīra formā, gan elektroniski. Tomēr iedzīvotājiem un sabiedrībām meklējumi reģistrā jāveic katrā valstī atsevišķi, jo pašreizējā brīvprātīgā reģistru sadarbība ir izrādījusies nepietiekama.
(5)
Komisijas paziņojumā “Akts par vienoto tirgu” centrālo reģistru, komercreģistru un sabiedrību reģistru savstarpēja savienojamība ir noteikta kā viens no nepieciešamajiem pasākumiem uzņēmējdarbībai draudzīgākas tiesiskās un fiskālās vides veidošanai. Šai savienojamībai būtu jāveicina Eiropas sabiedrību konkurētspēja, samazinot administratīvo slogu un palielinot juridisko noteiktību, tādējādi sekmējot globālās ekonomiskās un finanšu krīzes pārvarēšanu, kas ir viena no programmas “Eiropa 2020” prioritātēm. Tai būtu arī jāuzlabo pārrobežu sakari starp reģistriem, izmantojot inovācijas informācijas un komunikāciju tehnoloģijā.
(6)
Padomes 2010. gada 25. maija secinājumos par uzņēmējdarbības reģistru savstarpējo savienojamību apstiprināts, ka piekļuves uzlabošana atjauninātai un ticamai informācijai par sabiedrībām rosinātu lielāku tirgus uzticību, sekmētu ekonomikas atlabšanu un palielinātu Eiropas uzņēmumu konkurētspēju.
(7)
Eiropas Parlaments 2010. gada 7. septembra rezolūcijā par uzņēmējdarbības reģistru savstarpēju savienojamību (6) uzsvēra, ka projekta potenciālu dziļākai Eiropas Ekonomikas zonas integrācijai var pilnīgi izmantot tikai tad, ja tīklā iesaistās visas dalībvalstis.
(8)
Eiropas daudzgadu e-tiesiskuma rīcības plānā 2009.-2013. gadam (7) ir paredzēts izveidot Eiropas e-tiesiskuma portālu (“portāls”), kas darbotos kā vienots Eiropas elektroniskās piekļuves punkts juridiskajai informācijai, tiesu un administratīvajam iestādēm, reģistriem, datubāzēm un citiem pakalpojumiem, un tajā norādīts, ka centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējā savienojamība ir svarīga.
(9)
Pārrobežu piekļuvi uzņēmējdarbības informācijai par sabiedrībām un to filiālēm, kas atvērtas citās dalībvalstīs, iespējams uzlabot tikai tādā gadījumā, ja visas dalībvalstis piedalās elektroniskas saziņas nodrošināšanā starp reģistriem un informācijas pārsūtīšanā individuāliem lietotājiem visā Savienībā standartizētā veidā, izmantojot identisku saturu un savstarpēji savietojamas tehnoloģijas. Šāda reģistru savstarpējā savienojamība būtu jānodrošina dalībvalstu reģistriem (“valstu reģistri”), sniedzot pakalpojumus, kuriem būtu jāveido saskarnes ar Eiropas centrālo platformu (“platforma”). Platformai vajadzētu būt centralizētam informācijas tehnoloģiju rīku kopumam, kas iekļauj pakalpojumus, un tai būtu jāveido vienota saskarne. Šī saskarne būtu jāizmanto visiem valstu reģistriem. Platformai būtu arī jāsniedz pakalpojumi, kas veido saskarni ar portālu, kurš darbojas kā Eiropas elektroniskās piekļuves punkts, un ar dalībvalstu izveidotajiem papildu piekļuves punktiem. Šī platforma būtu jāuzskata vienīgi par reģistru savstarpējas savienojamības instrumentu, nevis par patstāvīgu struktūru, kurai ir juridiskas personas statuss. Pamatojoties uz vienotiem identifikācijas numuriem, platformai būtu jāspēj izplatīt informāciju no katras dalībvalsts reģistriem uz citu dalībvalstu kompetentajiem reģistriem standarta ziņojuma formātā (elektroniskā formā ziņojumiem, ar kuriem apmainās informācijas tehnoloģiju sistēmas, piemēram, XML) un attiecīgās valodas versijā.
(10)
Šīs direktīvas mērķis nav izveidot centralizētu reģistru datubāzi, kurā glabā būtisku informāciju par sabiedrībām. Centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas (“reģistru savstarpējās savienojamības sistēma”) īstenošanas posmā būtu jānosaka tikai tāds datu kopums, kas nepieciešams platformas pareizai darbībai. Šiem datiem jo īpaši vajadzētu ietvert darbības datus, vārdnīcas un glosārijus. Tas būtu jānosaka, ņemot vērā arī vajadzību nodrošināt reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas efektīvu darbību. Šie dati būtu jāizmanto tam, lai nodrošinātu platformas spēju veikt tās funkcijas, un tos nekad nedara publiski pieejamus tiešā veidā. Turklāt platformai nebūtu jāveic izmaiņas ne valstu reģistros glabāto datu par sabiedrībām saturā, ne informācijā par sabiedrībām, ko nosūta, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu.
(11)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķis nav saskaņot centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru valstu sistēmas, dalībvalstīm nav pienākuma mainīt savas iekšējās reģistru sistēmas, jo īpaši attiecībā uz datu pārvaldību un glabāšanu, maksām un informācijas izmantošanu un publiskošanu valsts vajadzībām.
(12)
Atbilstīgi šai direktīvai portāls, izmantojot platformu, apstrādās individuālu lietotāju iesniegtos vaicājumus par valstu reģistros glabāto informāciju par sabiedrībām un to filiālēm, kas atvērtas citās dalībvalstīs. Tas ļaus atspoguļot portālā veikto meklējumu rezultātus, tostarp paskaidrojošas atzīmes visās Savienības oficiālajās valodās, uzskaitot sniegto informāciju. Turklāt, lai uzlabotu trešo personu aizsardzību citās dalībvalstīs, portālā vajadzētu būt pieejamai pamatinformācijai par to dokumentu un ziņu juridisko spēku, ko publisko atbilstīgi dalībvalstu tiesību aktiem, kurus pieņem saskaņā ar Direktīvu 2009/101/EK.
(13)
Dalībvalstīm būtu jāvar izveidot vienu vai vairākus papildu piekļuves punktus, kas var ietekmēt platformas izmantošanu un darbību. Tādēļ būtu jāziņo Komisijai par šo punktu izveidi un jebkādām būtiskām izmaiņām to darbībā, jo īpaši par to slēgšanu. Šādam paziņojumam nevajadzētu nekādi ierobežot dalībvalstu pilnvaras attiecībā uz papildu piekļuves punktu izveidi un to darbību.
(14)
Sabiedrībām un to filiālēm, kas atvērtas citās dalībvalstīs, vajadzētu būt vienotam identifikācijas numuram, kas ļautu tās nepārprotami identificēt Savienībā. Identifikācijas numuru ir paredzēts izmantot saziņai starp reģistriem, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu. Tādēļ sabiedrībām un filiālēm nevajadzētu būt pienākumam vienoto identifikācijas numuru iekļaut Direktīvās 89/666/EEK un 2009/101/EK minētajās sabiedrību vēstulēs vai pasūtījuma veidlapās. Tām arī turpmāk saviem saziņas mērķiem būtu jāizmanto savs valsts reģistrācijas numurs.
(15)
Vajadzētu būt iespējai izveidot skaidru saistību starp reģistru, kurā reģistrēta sabiedrība, un reģistriem, kuros reģistrētas šīs sabiedrības citās dalībvalstīs atvērtās filiāles, un tā izpaustos kā informācijas apmaiņa par jebkādu sabiedrības darbības izbeigšanas vai maksātnespējas procedūru uzsākšanu un pabeigšanu un par sabiedrības izslēgšanu no reģistra, ja tas rada juridiskas sekas sabiedrības reģistra dalībvalstī. Lai gan dalībvalstīm vajadzētu būt tiesīgām lemt par to, kādas tieši procedūras ir jāievēro saistībā ar filiāļu reģistrāciju attiecīgajā teritorijā, tām būtu jāgarantē vismaz tas, ka likvidētas sabiedrības filiāles svītro no reģistra bez nepamatotas kavēšanās un, attiecīgā gadījumā, pēc attiecīgās filiāles likvidācijas procedūras. Šis pienākums nebūtu jāpiemēro to sabiedrību filiālēm, kuras ir svītrotas no reģistra, bet kurām ir tiesību pārņēmējs, piemēram, tādos gadījumos kā sabiedrības juridiskās formas maiņa, apvienošanās vai sadalīšana vai tās juridiskās adreses pārrobežu pārcelšana.
(16)
Šī direktīva nebūtu jāpiemēro filiālei, ko dalībvalstī atver sabiedrība, uz kuru neattiecas dalībvalsts tiesību akti, kas minēti Direktīvas 89/666/EEK 7. pantā.
(17)
Direktīva 2005/56/EK būtu jāgroza, lai nodrošinātu to, ka saziņa starp reģistriem notiek reģistru savstarpējās savienojamības sistēmā.
(18)
Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai - mainoties informācijai, kas iekļauta reģistros attiecībā uz sabiedrībām, - informācija tiktu atjaunināta bez nepamatotas kavēšanās. Atjauninājums parasti būtu jāpublisko 21 dienas laikā pēc tam, kad ir saņemta pilna dokumentācija par šīm izmaiņām, tostarp veicot likumības pārbaudi atbilstīgi valstu tiesību aktiem. Minētais termiņš būtu jāsaprot kā prasība dalībvalstīm pielikt saprātīgus centienus, lai ievērotu šajā direktīvā noteikto termiņu. Tas nebūtu jāpiemēro attiecībā uz grāmatvedības dokumentiem, kas sabiedrībām ir obligāti jāiesniedz par katru finanšu gadu. Šis izņēmums ir attaisnojams ar valstu reģistru pārslodzi pārskatu periodu laikā. Saskaņā ar visām dalībvalstīm kopējiem vispārējiem tiesību principiem šī 21 dienas termiņa skaitīšana būtu jāaptur force majeure gadījumā.
(19)
Ja Komisija nolemj izstrādāt un/vai darbināt platformu ar trešās personas starpniecību, tas būtu jādara atbilstīgi Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (8). Dalībvalstu pienācīga iesaistīšanās šajā procesā būtu jāpanāk, ar īstenošanas aktiem nosakot tehniskās specifikācijas publiskā iepirkuma procedūras vajadzībām, izmantojot pārbaudes procedūru, kas paredzēta 5. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (9).
(20)
Ja Komisija nolemj izmantot platformu ar trešās personas starpniecību, būtu jānodrošina reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas pakalpojumu sniegšanas nepārtrauktība un platformas darbības pienācīga publiska pārraudzība. Sīki izstrādāti noteikumi par platformas darbības pārvaldību būtu jāpieņem, izmantojot īstenošanas aktus, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā noteikto pārbaudes procedūru. Jebkurā gadījumā dalībvalstu iesaistīšanās visas sistēmas darbībā būtu jāpanāk, īstenojot regulāru dialogu starp Komisiju un dalībvalstu pārstāvjiem par jautājumiem attiecībā uz reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas darbību un tās turpmāko attīstību.
(21)
Centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpēja savienojamība rada vajadzību koordinēt valstu sistēmas, kuru tehniskās īpašības atšķiras. Tas ietver tehnisku pasākumu un specifikāciju pieņemšanu, ņemot vērā atšķirības starp reģistriem. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs direktīvas īstenošanai, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras, lai tā risinātu šos tehniskos un darbības jautājumus. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantā paredzēto pārbaudes procedūru.
(22)
Šai direktīvai nevajadzētu ierobežot dalībvalstu tiesības iekasēt maksu par informācijas saņemšanu par sabiedrībām, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, ja valstu tiesību akti paredz šādu maksu. Tādēļ reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas tehniskajiem pasākumiem un specifikācijām būtu jāļauj noteikt maksājumu kārtību. Šajā ziņā šai direktīvai nevajadzētu iepriekš noteikt nekādu īpašu tehnisku risinājumu, jo maksājumu kārtība būtu jānosaka īstenošanas aktu pieņemšanas posmā, ņemot vērā plaši pieejamās tiešsaistes maksājumu iespējas.
(23)
Varētu būt vēlams, lai nākotnē arī trešām valstīm būtu iespēja piedalīties reģistru savstarpējās savienojamības sistēmā.
(24)
Taisnīgs risinājums attiecībā uz reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas finansējumu ir gan Savienības, gan tās dalībvalstu piedalīšanās minētās sistēmas finansēšanā. Dalībvalstīm būtu jāsedz izdevumi saistībā ar savu valsts reģistru pielāgošanu šai sistēmai, savukārt centrālie elementi - platforma un Eiropas e-tiesiskuma portāls, kas darbotos kā vienotais Eiropas piekļuves punkts, - būtu jāfinansē no Savienības vispārējā budžeta attiecīgās pozīcijas. Lai papildinātu šīs direktīvas nebūtiskus elementus, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu pieņemt aktus attiecībā uz maksu iekasēšanu par sabiedrību informācijas iegūšanu. Tas neskar iespēju valstu reģistriem iekasēt maksas, bet var būt saistīts ar papildu maksu, lai līdzfinansētu platformas uzturēšanu un darbību. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, rīkotu atbilstīgas apspriešanās, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(25)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (10) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (11) reglamentē personas datu apstrādi, tostarp personas datu elektronisku pārraidi dalībvalstīs. Jebkurai personas datu apstrādei, ko veic dalībvalstu reģistri, Komisija un, attiecīgā gadījumā, jebkura platformas ekspluatācijā iesaistīta trešā persona, būtu jānotiek atbilstīgi minētajiem tiesību aktiem. Īstenošanas aktos, kas jāpieņem saistībā ar reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, attiecīgā gadījumā būtu jānodrošina šāda atbilstība, jo īpaši nosakot visu attiecīgo dalībnieku attiecīgos uzdevumus un pienākumus un tiem piemērojamos organizatoriskos un tehniskos noteikumus.
(26)
Lai reģistru savstarpējās savienojamības sistēma varētu sākt darboties, dalībvalstīm ir jāveic vajadzīgie pielāgojumi, kas jo īpaši ietver tādas saskarnes izveidi, kura savieno katru reģistru ar centrālo platformu. Tādēļ šajā direktīvā būtu jāparedz pagarinājuma termiņš dalībvalstīm minētās sistēmas tehniskās darbības noteikumu transponēšanai un piemērošanai. Šis termiņš būtu jānosaka pēc tam, kad Komisija būs pieņēmusi visus īstenošanas aktus attiecībā uz reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas tehniskajiem pasākumiem un specifikācijām. Termiņam, lai transponētu un piemērotu šīs direktīvas noteikumus par reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas tehnisko darbību, vajadzētu būt pietiekami ilgam, lai dalībvalstis varētu pabeigt vajadzīgos juridiskos un tehniskos pielāgojumus, lai šī sistēma pieņemamā laikposmā sāktu darboties pilnībā.
(27)
Saskaņā ar Dalībvalstu un Komisijas 2011. gada 28. septembra kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem (12) dalībvalstis ir apņēmušās, paziņojot savus transponēšanas pasākumus, pamatotos gadījumos pievienot vienu vai vairākus dokumentus, kuros paskaidrota saikne starp direktīvas sastāvdaļām un atbilstīgajām daļām valsts pieņemtos transponēšanas instrumentos. Attiecībā uz šo direktīvu likumdevējs uzskata, ka šādu dokumentu nosūtīšana ir pamatota.
(28)
Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas ietverti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, jo īpaši tās 8. pantā, kurā noteikts, ka ikvienai personai ir tiesības uz savu personas datu aizsardzību.
(29)
Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus - proti, uzlabot pārrobežu piekļuvi uzņēmējdarbības informācijai, garantēt to, ka filiāļu reģistros tiek glabāta atjaunināta informācija, un izveidot skaidrus saziņas kanālus starp reģistriem sabiedrību pārrobežu apvienošanās procedūrās - nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka iecerētās rīcības mēroga un ietekmes dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(30)
Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Direktīvas 89/666/EEK, 2005/56/EK un 2009/101/EK.
(31)
Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 45/2001 28. panta 2. punktu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju, kas 2011. gada 6. maijā sniedza atzinumu (13),
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Grozījumi Direktīvā 89/666/EEK
Ar šo Direktīvu 89/666/EEK groza šādi:
1)
direktīvas 1. pantam pievieno šādus punktus:
“3. Šīs direktīvas 2. panta 1. punktā minētos dokumentus un datus dara publiski pieejamus, izmantojot centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kas izveidota saskaņā ar 4.a panta 2. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/101/EK (2009. gada 16. septembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (14) (“reģistru savstarpējās savienojamības sistēma”). Minētās direktīvas 3.b pantu un 3.c panta 1. punktu piemēro mutatis mutandis.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka filiālēm ir vienots identifikācijas numurs, kas ļauj tās nepārprotami identificēt saziņā starp reģistriem, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu. Minētajā vienotajā identifikācijas numurā ir vismaz tādi elementi, kas ļauj identificēt reģistra dalībvalsti, izcelsmes valsts reģistru un filiāles numuru minētajā reģistrā, un - attiecīgā gadījumā - elementi, kas ļauj izvairīties no identificēšanas kļūdām.
2)
iekļauj šādu pantu:
“5.a pants
1. Izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, sabiedrības reģistrs nekavējoties dara pieejamu informāciju par jebkādu sabiedrības darbības izbeigšanas vai maksātnespējas procedūru uzsākšanu un pabeigšanu un par sabiedrības izslēgšanu no reģistra, ja tas rada juridiskas sekas sabiedrības reģistra dalībvalstī.
2. Izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, filiāles reģistrs nodrošina 1. punktā minētās informācijas saņemšanu bez kavēšanās.
3. Šā panta 1. un 2. punktā minētās informācijas apmaiņa reģistriem ir bez maksas.
4. Dalībvalstis nosaka, kāda procedūra jāievēro, saņemot 1. un 2. punktā minēto informāciju. Šāda procedūra nodrošina to, ka - sabiedrību likvidējot vai citu iemeslu dēļ svītrojot no reģistra - no reģistra bez nepamatotas kavēšanās svītro arī tās filiāles.
5. Šā panta 4. punkta otro teikumu nepiemēro to sabiedrību filiālēm, kuras ir svītrotas no reģistra attiecīgās sabiedrības juridiskās formas maiņas, apvienošanās vai sadalīšanas vai tās juridiskās adreses pārrobežu pārcelšanas rezultātā.”;
3)
iekļauj šādu iedaļu:
“IIIA IEDAĻA
DATU AIZSARDZĪBA
11.a pants
Uz personas datu apstrādi, kas veikta saistībā ar šo direktīvu, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (15).
2. pants
Grozījumi Direktīvā 2005/56/EK
Ar šo Direktīvu 2005/56/EK groza šādi:
1)
direktīvas 13. pantu aizstāj ar šādu:
“13. pants
Reģistrēšana
Katras tās dalībvalsts tiesību aktos, kuras jurisdikcijā ir bijušas apvienošanās procesā iesaistītās sabiedrības, attiecīgās valsts teritorijā ir noteikta kārtība, kādā - saskaņā ar 3. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2009/101/EK (2009. gada 16. septembris) par to, kā vienādošanas nolūkā koordinēt nodrošinājumus, ko dalībvalstis prasa no sabiedrībām Līguma 54. panta otrās daļas nozīmē, lai aizsargātu sabiedrību dalībnieku un trešo personu intereses (16), - apvienošanās pabeigšanu dara zināmu publiskajā reģistrā, kurā pārrobežu apvienošanās procesā iesaistītajām sabiedrībām ir jāiesniedz dokumenti.
Reģistrs, kurā ir reģistrēta pārrobežu apvienošanās rezultātā izveidotā sabiedrība, izmantojot centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kas izveidota atbilstīgi Direktīvas 2009/101/EK 4.a panta 2. punktam, bez kavēšanās paziņo reģistram, kurā katrai iesaistītajai sabiedrībai bija jāiesniedz dokumenti par to, ka pārrobežu apvienošanās ir stājusies spēkā. Iepriekšējo ierakstu attiecīgā gadījumā var dzēst tikai tad, kad šī informācija ir paziņota, un ne agrāk.
2)
iekļauj šādu pantu:
“17.a pants
Datu aizsardzība
Uz personas datu apstrādi, kas veikta saistībā ar šo direktīvu, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (17).
3. pants
Grozījumi Direktīvā 2009/101/EK
Ar šo Direktīvu 2009/101/EK groza šādi:
1)
iekļauj šādu pantu:
“2.a pants
1. Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai jebkuras izmaiņas 2. pantā minētajos dokumentos un ziņās reģistrētu 3. panta 1. punkta pirmajā daļā minētajā kompetentajā reģistrā un saskaņā ar 3. panta 3. un 5. punktu publiskotu parasti 21 dienas laikā pēc tam, kad ir saņemta pilna dokumentācija par šīm izmaiņām, tostarp vajadzības gadījumā veicot likumības pārbaudi, kā tas noteikts valstu tiesību aktos attiecībā uz iekļaušanu lietā.
2. Šā panta 1. punktu nepiemēro 2. panta f) punktā minētajiem grāmatvedības dokumentiem.”;
2)
direktīvas 3. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
“Dalībvalstis nodrošina, ka sabiedrībām ir vienots identifikācijas numurs, kas ļauj tās nepārprotami identificēt saziņā starp reģistriem, izmantojot centrālo reģistru, komercreģistru un uzņēmumu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, kas izveidota saskaņā ar 4.a panta 2. punktu (“reģistru savstarpējās savienojamības sistēma”). Minētajā vienotajā identifikācijas numurā ir vismaz tādi elementi, kas ļauj identificēt reģistra dalībvalsti, izcelsmes valsts reģistru un sabiedrības numuru minētajā reģistrā, un - attiecīgā gadījumā - elementi, kas ļauj izvairīties no identificēšanas kļūdām.”;
3)
iekļauj šādus pantus:
“3.a pants
1. Dalībvalstis nodrošina to, ka ir pieejama atjaunināta informācija, kas izskaidro valstu tiesību aktu noteikumus, atbilstoši kuriem trešās personas saskaņā ar 3. panta 5., 6. un 7. punktu var balstīties uz 2. pantā minētajām ziņām un visiem dokumentu veidiem.
2. Atbilstīgi portāla noteikumiem un tehniskajām prasībām dalībvalstis iesniedz informāciju, kas nepieciešama publicēšanai Eiropas e-tiesiskuma portālā (“portāls”).
3. Komisija publicē šo informāciju portālā visās Savienības oficiālajās valodās.
3.b pants
1. Elektroniskās kopijas 2. pantā minētajiem dokumentiem un ziņām arī dara publiski pieejamas, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka 2. pantā minētie dokumenti un ziņas ir pieejami, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, standarta ziņojuma formātā un ka tiem var piekļūt elektroniski. Dalībvalstis nodrošina arī to, ka ir ievēroti datu pārsūtīšanas minimuma drošības standarti.
3. Komisija visās Savienības oficiālajās valodās nodrošina meklēšanas pakalpojumu par dalībvalstīs reģistrētajām sabiedrībām, lai, izmantojot portālu, būtu pieejami:
a)
šīs direktīvas 2. pantā minētie dokumenti un ziņas;
b)
paskaidrojošas atzīmes, kas pieejamas visās Savienības oficiālajās valodās, uzskaitot šīs ziņas un šo dokumentu veidus.
3.c pants
1. Maksa, ko iekasē par 2. pantā minēto dokumentu un ziņu izsniegšanu, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, nepārsniedz attiecīgās administratīvās izmaksas.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka, izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, bez maksas ir pieejamas šādas ziņas:
a)
sabiedrības nosaukums un juridiskā forma;
b)
sabiedrības juridiskā adrese un dalībvalsts, kurā tā ir reģistrēta; un
c)
sabiedrības reģistrācijas numurs.
Papildus šīm ziņām dalībvalstis var izvēlēties bez maksas darīt pieejamus arī citus dokumentus un ziņas.
3.d pants
1. Izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, attiecīgās sabiedrības reģistrs nekavējoties dara pieejamu informāciju par jebkādu sabiedrības darbības izbeigšanas vai maksātnespējas procedūru uzsākšanu un pabeigšanu un par sabiedrības izslēgšanu no reģistra, ja tas rada juridiskas sekas sabiedrības reģistra dalībvalstī.
2. Izmantojot reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu, filiāles reģistrs nodrošina 1. punktā minētās informācijas saņemšanu bez kavēšanās.
3. Šā panta 1. un 2. punktā minētās informācijas apmaiņa reģistriem ir bez maksas.”;
4)
iekļauj šādus pantus:
“4.a pants
1. Izveido Eiropas centrālo platformu (“platforma”).
2. Reģistru savstarpējās savienojamības sistēmu veido:
-
dalībvalstu reģistri,
-
platforma,
-
portāls, kas darbojas kā Eiropas elektroniskās piekļuves punkts.
3. Dalībvalstis, izmantojot platformu, nodrošina savu reģistru savstarpējo savienojamību reģistru savstarpējās savienojamības sistēmā.
4. Dalībvalstis var izveidot papildu piekļuves punktus reģistru savstarpējās savienojamības sistēmai. Tās bez nepamatotas kavēšanās paziņo Komisijai par šādu piekļuves punktu izveidi un jebkādām būtiskām izmaiņām to darbībā.
5. Piekļuvi informācijai no reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas nodrošina, izmantojot portālu un dalībvalstu izveidotos papildu piekļuves punktus.
6. Reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas izveide neietekmē spēkā esošos divpusējos nolīgumus starp dalībvalstīm par informācijas apmaiņu attiecībā uz sabiedrībām.
4.b pants
1. Komisija nolemj izstrādāt un/vai darbināt platformu vai nu ar saviem resursiem, vai ar trešās personas starpniecību.
Ja Komisija nolemj izstrādāt un/vai darbināt platformu ar trešās personas starpniecību, Komisija trešo personu izraugās un ar minēto trešo personu noslēgto nolīgumu īsteno atbilstīgi Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (18).
2. Ja Komisija nolemj izstrādāt platformu ar trešās personas starpniecību, tā ar īstenošanas aktiem nosaka tehniskās specifikācijas publiskā iepirkuma procedūras vajadzībām un termiņu līgumam, kas jānoslēdz ar minēto trešo personu.
3. Ja Komisija nolemj darbināt platformu ar trešās personas starpniecību, tā ar īstenošanas aktiem pieņem sīki izstrādātus noteikumus par platformas darbības pārvaldību.
Platformas darbības pārvaldība jo īpaši ietver:
-
platformas darbības pārraudzību,
-
to datu drošības un aizsardzības nodrošināšanu, kurus izplata un ar kuriem veic apmaiņu, izmantojot platformu,
-
dalībvalstu reģistru un trešās personas attiecību koordinēšanu.
Platformas darbības pārraudzību veic Komisija.
4. Īstenošanas aktus, kas minēti 2. un 3. punktā, pieņem saskaņā ar 4.e panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
4.c pants
Ar īstenošanas aktiem Komisija pieņem:
a)
tehnisko specifikāciju, ar kuru nosaka elektronisku veidu saziņas metodes savstarpējās savienojamības sistēmas vajadzībām;
b)
saziņas protokolu tehnisko specifikāciju;
c)
tehniskos pasākumus, kas attiecībā uz informācijas paziņošanu un izplatīšanu reģistru savstarpējās savienojamības sistēmā nodrošina minimālos informācijas tehnoloģijas drošības standartus;
d)
tehnisko specifikāciju, ar kuru nosaka metodes tās informācijas apmaiņai starp sabiedrības reģistru un filiāles reģistru, kas minēta šīs direktīvas 3.d pantā, kā arī 5.a pantā Padomes Vienpadsmitajā direktīvā 89/666/EEK (1989. gada 21. decembris) par informācijas sniegšanas prasībām attiecībā uz filiālēm, ko kādā dalībvalstī atvērušas noteiktu veidu sabiedrības, uz kurām attiecas citas valsts tiesību akti (19);
e)
detalizētu sarakstu par datiem, kas jānosūta, veicot informācijas apmaiņu starp reģistriem, kas minēti šīs direktīvas 3.d pantā, Direktīvas 89/666/EEK 5.a pantā un 13. pantā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2005/56/EK (2005. gada 26. oktobris) par kapitālsabiedrību pārrobežu apvienošanos (20);
f)
tehnisko specifikāciju, ar kuru nosaka standarta ziņojuma formāta struktūru, veicot informācijas apmaiņu starp reģistriem, platformu un portālu;
g)
tehnisko specifikāciju, ar kuru nosaka, kāds datu kopums ir nepieciešams, lai platforma varētu pildīt savus uzdevumus, kā arī kādas ir šādu datu glabāšanas, izmantošanas un aizsardzības metodes;
h)
tehnisko specifikāciju, ar ko nosaka vienotā identifikācijas numura struktūru un izmantošanu reģistru savstarpējā saziņā;
i)
specifikāciju, ar kuru nosaka reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas darbības tehniskās metodes attiecībā uz informācijas izplatīšanu un apmaiņu, un specifikāciju, ar kuru nosaka platformas sniegtos informācijas tehnoloģijas pakalpojumus, nodrošinot ziņu sniegšanu attiecīgās valodas versijā;
j)
saskaņotus kritērijus portāla nodrošinātajam meklēšanas pakalpojumam;
k)
maksājumu kārtību, ņemot vērā pieejamās maksājumu veikšanas iespējas, piemēram, maksājumi tiešsaistē;
l)
informāciju par paskaidrojošām atzīmēm, uzskaitot 2. pantā minētās ziņas un dokumentu veidus;
m)
reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas sniegto pakalpojumu pieejamības tehniskos nosacījumus;
n)
procedūru un tehniskās prasības papildu piekļuves punktu savienošanai ar platformu.
Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 4.e panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.
Šos īstenošanas aktus Komisija pieņem līdz 2015. gada 7. jūlijam.
4.d pants
1. Platformas izveidi un turpmāko attīstību, kā arī pielāgojumus portālam, kas izriet no šīs direktīvas, finansē no Savienības vispārējā budžeta.
2. Platformas uzturēšanu un darbību finansē no Savienības vispārējā budžeta, un to var līdzfinansēt no maksām par piekļuvi reģistru savstarpējās savienojamības sistēmai, kuras iekasē no tās individuāliem lietotājiem. Šis punkts neskar maksas valsts līmenī.
3. Ar deleģētajiem aktiem un saskaņā ar 13.a pantu Komisija var pieņemt noteikumus par platformas līdzfinansēšanu, iekasējot maksas, un par to maksu apmēru, kuras saskaņā ar 2. punktu iekasē no individuāliem lietotājiem.
4. Jebkādas maksas, kas noteiktas saskaņā ar 2. punktu, neskar maksas, ja tādas ir, ko dalībvalstis iekasē par 3.c panta 1. punktā minēto dokumentu un ziņu sniegšanu.
5. Jebkādas maksas, kas noteiktas saskaņā ar 2. punktu, neiekasē par 3.c panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktā minēto ziņu sniegšanu.
6. Katra dalībvalsts sedz ar savu valsts reģistru pielāgošanu saistītos izdevumus, kā arī to uzturēšanas un darbības izdevumus, kas rodas saistībā ar šo direktīvu.
4.e pants
1. Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (21).
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
5)
iekļauj šādu pantu:
“7.a pants
Uz personas datu apstrādi, kas veikta saistībā ar šo direktīvu, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (22).
6)
iekļauj šādu nodaļu:
“4.A NODAĻA
DELEĢĒTIE AKTI
13.a pants
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 4.d panta 3. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 4.d panta 3. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija par to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 4.d panta 3. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja trīs mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par trīs mēnešiem.”
4. pants
Ziņojums un regulārs dialogs
1. Ne vēlāk kā piecus gadus pēc 5. panta 2. punktā minēto noteikumu piemērošanas galīgā datuma Komisija publicē ziņojumu par reģistru savstarpējās savienojamības sistēmas darbību, jo īpaši pārbaudot tās tehnisko darbību un finanšu aspektus.
2. Šim ziņojumam vajadzības gadījumā pievieno priekšlikumus par šīs direktīvas grozīšanu.
3. Komisija un dalībvalstu pārstāvji regulāri tiekas, lai visos atbilstīgajos forumos apspriestu jautājumus, uz kuriem attiecas šī direktīva.
5. pants
Transponēšana
1. Dalībvalstis pieņem, publicē un piemēro normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai līdz 2014. gada 7. jūlijam izpildītu šīs direktīvas prasības.
2. Neskarot 1. punktu, dalībvalstis ne vēlāk kā divus gadus pēc Direktīvas 2009/101/EK 4.c pantā minēto īstenošanas aktu pieņemšanas pieņem, publicē un piemēro noteikumus, kas vajadzīgi, lai ievērotu:
-
Direktīvas 89/666/EEK 1. panta 3. un 4. punktu un 5.a pantu,
-
Direktīvas 2005/56/EK 13. pantu,
-
Direktīvas 2009/101/EK 3. panta 1. punkta otro daļu, 3.b , 3.c un 3.d pantu un 4.a panta 3. līdz 5. punktu.
Pēc minēto īstenošanas aktu pieņemšanas Komisija šajā punktā minēto noteikumu piemērošanas galīgo datumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
3. Kad dalībvalstis pieņem 1. punktā minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarāma šāda atsauce.
4. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
6. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
7. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2012. gada 13. jūnijā