ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.
PADOMES LĒMUMS
(2010. gada 26. jūlijs),
ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu
tā kā:
(1)
Eiropas Savienības Padome 2007. gada 27. februārī pieņēma Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (1), ar ko īsteno Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju (ANO DPR)1737 (2006).
(2)
Padome 2007. gada 23. aprīlī pieņēma Kopējo nostāju 2007/246/KĀDP (2), ar ko īsteno ANO DPR 1747 (2007).
(3)
Padome 2008. gada 7. augustā pieņēma Kopējo nostāju 2008/652/KĀDP (3), ar ko īsteno ANO DPR 1803 (2008).
(4)
Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (“Drošības padome”) 2010. gada 9. jūnijā pieņēma ANO DPR 1929 (2010), ar ko paplašināja ierobežojošo pasākumu darbības jomu, kuri noteikti ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007) un ANO DPR 1803 (2008), un ieviesa papildu ierobežojošus pasākumus pret Irānu.
(5)
Eiropadome 2010. gada 17. jūnijā uzsvēra arvien pieaugošās bažas par Irānas kodolprogrammu, un tā pauda gandarījumu par ANO DPR 1929 (2010) pieņemšanu. Eiropadome, atgādinājusi par savu 2009. gada 11. decembra deklarāciju, aicināja Padomi pieņemt pasākumus ANO DPR 1929 (2010) noteikto pasākumu īstenošanai, kā arī papildu pasākumus, lai sekmētu to, ka sarunās kliedē visas arvien vēl pastāvošās bažas saistībā ar divdomīgu tehnoloģiju izstrādi no Irānas puses, ar ko tā atbalsta savu kodolprogrammu un raķešu programmu. Šajos pasākumos būtu jāpievēršas tirdzniecības jomām, finanšu nozarei, Irānas transporta nozarei, svarīgākajiem naftas un gāzes rūpniecības sektoriem, kā arī papildinājumiem, jo īpaši attiecībā uz Islāma revolucionāro gvardu korpusu (IRGC).
(6)
Ar ANO DPR 1929 (2010) ir aizliegti ieguldījumi, ko Irāna, tās valstspiederīgie un Irānā inkorporētas vai tās jurisdikcijā esošas struktūras, vai arī personas, kuras darbojas to vārdā vai pēc to norādījumiem, vai arī struktūras, kuras ir to īpašumā vai kontrolē, veic jebkādā komercdarbībā, kas saistīta ar urāna izstrādi, ražošanu vai kodolmateriālu un tehnoloģiju izmantošanu.
(7)
Ar ANO DPR 1929 (2010) finansiāli un ceļošanas ierobežojumi, kas noteikti ANO DPR 1737 (2006), ir attiecināti uz papildu personām un struktūrām, tostarp uz personām un struktūrām, kas pieder IRGC, kā arī Irānas Islāma Republikas kuģniecības uzņēmuma (IRISL) struktūrām.
(8)
Atbilstīgi Eiropadomes deklarācijai ierobežojumi - ieceļošanas aizliegums un līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana - būtu jāattiecina uz jaunām personām un struktūrām papildus tām, kuras sarakstā jau ir iekļāvušas Drošības padome vai Komiteja, kas izveidota atbilstīgi ANO DPR 1737 (2006) 18. punktam (“Komiteja”) - piemērojot tādus pašus kritērijus, kādus piemērojusi Drošības padome un Komiteja.
(9)
Atbilstīgi Eiropadomes deklarācijai, papildus tam, ko noteikusi Drošības padome un Komiteja, ir lietderīgi izvērst aizliegumu piegādāt, pārdot vai nodot Irānai priekšmetus, materiālus, iekārtas, preces un tehnoloģijas, kas varētu veicināt Irānas darbības, kuras saistītas ar urāna bagātināšanu, atkārtotu apstrādi vai smagā ūdens koncentrēšanu, kodolieroču piegādes sistēmu izstrādi vai sekmēt darbības, kas saistītas ar citiem jautājumiem, par kuriem Starptautiskā Atomenerģijas aģentūra (SAEA) ir paudusi bažas vai norādījusi, ka tie nav atrisināti. Aizliegums būtu jāattiecina uz visām divējāda lietojuma precēm un tehnoloģijām, kas uzskaitītas I pielikumā Regulai (EK) Nr. 428/2009 (2009. gada 5. maijs), ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei.
(10)
Atbilstīgi Eiropadomes deklarācijai dalībvalstīm būtu jāatturas no jaunām īstermiņa saistībām attiecībā uz publisku un privātu finansiālu atbalstu tirdzniecībai ar Irānu, lai samazinātu jau esošo saistību apmēru, un tām būtu jāaizliedz jebkādas vidēja un ilgtermiņa saistības publiskam un privātam finansiālam atbalstam tirdzniecībai ar Irānu.
(11)
Ar ANO DPR 1929 (2010) visas valstis ir aicinātas saskaņā ar savām valsts iestādēm un tiesību aktiem un atbilstīgi starptautiskām tiesībām inspicēt savā teritorijā, tostarp ostās un lidostās, visas kravas, kas tiek sūtītas uz Irānu un no Irānas, ja attiecīgās valsts rīcībā ir informācija, kas dot pietiekamu pamatu uzskatīt, ka kravā ir priekšmeti, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksportēšana saskaņā ar ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) vai ANO DPR 1929 (2010) ir aizliegta.
(12)
Ar ANO DPR 1929 (2010) arī noteikts, ka ANO dalībvalstis saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, jo īpaši jūras tiesībām, ar karoga valsts piekrišanu var prasīt kuģu inspekcijas atklātā jūrā, ja tām ir informācija, kas dod pietiekamu pamatu uzskatīt, ka uz kuģiem ir priekšmeti, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksports ir aizliegts saskaņā ar ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) vai ANO DPR 1929 (2010).
(13)
Ar ANO DPR 1929 (2010) arī noteikts, ka ANO dalībvalstīm ir jākonfiscē un jālikvidē priekšmeti, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksportēšana ir aizliegta saskaņā ar ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) vai ANO DPR 1929 (2010), tādā veidā, kas nav pretrunā ar to pienākumiem saskaņā ar spēkā esošajām Drošības padomes rezolūcijām un starptautiskām konvencijām.
(14)
Ar ANO DPR 1929 (2010) tāpat ir noteikts, ka ANO dalībvalstīm ir jāaizliedz saviem valstspiederīgajiem vai savā teritorijā sniegt pakalpojumus Irānas kuģiem degvielas iepildīšanai tvertnēs vai citus ar kuģu apkalpošanu saistītus pakalpojumus, ja to rīcībā ir informācija, kas dod pietiekamu pamatu uzskatīt, ka šie kuģi pārvadā priekšmetus, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksportēšana saskaņā ar ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) vai ANO DPR 1929 (2010) ir aizliegta.
(15)
Atbilstīgi Eiropadomes deklarācijai dalībvalstīm, ievērojot savas valsts juridiskās iestādes un tiesību aktus, kā arī starptautiskās tiesības - jo īpaši atbilstīgus starptautiskus nolīgumus civilās aviācijas jomā - būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, lai liegtu visus kravas pārvadājumu lidojumus uz savu teritoriju no Irānas, izņemot jauktus pasažieru un kravu pārvadājumu lidojumus.
(16)
Turklāt būtu jāaizliedz dalībvalstu valstspiederīgajiem vai no dalībvalstu teritorijas sniegt inženiertehniskos un tehniskās apkopes pakalpojumus Irānas kravas lidmašīnām gadījumos, kad attiecīgajai valstij ir informācija, kad dot pietiekamu pamatu uzskatīt, ka šīs lidmašīnas pārvadā preces, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksportēšana saskaņā ar ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) vai ANO DPR 1929 (2010) ir aizliegta.
(17)
ANO DPR 1929 (2010) visas ANO dalībvalstis ir aicinātas arī novērst to, ka ar dalībvalstu valstspiederīgo starpniecību vai saskaņā ar to tiesību aktiem organizētu struktūru starpniecību, vai personu vai to teritorijā esošu finanšu iestāžu starpniecību tiek sniegti finanšu pakalpojumi - tostarp apdrošināšanas vai pārapdrošināšanas pakalpojumi - vai nodoti jebkādi finanšu vai citi aktīvi vai līdzekļi uz dalībvalstu teritoriju vai no tās, kas varētu sekmēt divdomīgu kodoldarbību izplatīšanu vai kodolieroču nesēju sistēmu izstrādi no Irānas puses.
(18)
Atbilstīgi Eiropadomes deklarācijai dalībvalstīm būtu jāaizliedz sniegt apdrošināšanas un pārapdrošināšanas pakalpojumus Irānas valdībai, struktūrām, kas inkorporētas Irānā vai ir tās jurisdikcijā, vai privātpersonām un struktūrām, kas rīkojas to vārdā vai pēc to norādījumiem, vai struktūrām, kuras ir to īpašumā un kontrolē, tostarp nelikumīgi.
(19)
Turklāt būtu jāaizliedz valsts un valsts garantētu parādzīmju pārdošana vai pirkšana, starpniecības pakalpojumi vai palīdzība emisijās no Irānas valdības, Irānas Centrālās bankas vai Irānas bankām vai uz tām - ietverot filiāles un meitasuzņēmumus - un uz vai no finanšu struktūrām, ko kontrolē personas vai struktūras, kuru domicils ir Irānā.
(20)
Atbilstīgi Eiropadomes deklarācijai un lai izpildītu ANO DPR 1929 (2010) mērķus būtu jāaizliedz dalībvalstu teritorijā atvērt jaunas Irānas banku filiāles, meitasuzņēmumus vai pārstāvju birojus un Irānas bankām veidot jaunus kopuzņēmumus un pārņemt īpašuma tiesības dalībvalstu jurisdikcijā esošās bankās. Dalībvalstīm būtu arī jāpieņem piemēroti pasākumi, lai to teritorijā vai jurisdikcijā esošām finanšu iestādēm būtu aizliegts atvērt pārstāvju birojus vai meitasuzņēmumus, vai bankas kontus Irānā.
(21)
Ar ANO DPR 1929 (2010) tāpat ir paredzēts, ka dalībvalstīm no saviem valstspiederīgajiem, to jurisdikcijā esošām personām vai no uzņēmumiem, kas inkorporēti to teritorijā vai ir to jurisdikcijā, ir jāpieprasa ievērot modrību, tām sadarbojoties ar Irānā inkorporētām vai Irānas jurisdikcijā esošam struktūrām, ja tām ir pietiekams pamats uzskatīt, ka šāda sadarbība varētu sekmēt divdomīgu kodoldarbību izplatīšanu vai kodolieroču nesēju sistēmu izstrādi no Irānas puses, vai arī ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) vai ANO DPR 1929 (2010) pārkāpšanu.
(22)
ANO DPR 1929 (2010) ir atzīmēta īpaša saikne starp Irānas ienākumiem no enerģētikas nozares un divdomīgu kodolieroču izplatīšanas darbību finansēšanu, un atzīmēts arī, ka ķīmiskas apstrādes iekārtas un materiāli, kas vajadzīgi naftas ķīmijas rūpniecībai, lielā mērā ir līdzīgi iekārtām un materiāliem, kas vajadzīgi dažām divdomīgām kodoldegvielas cikla darbībām.
(23)
Atbilstīgi Eiropadomes deklarācijai dalībvalstīm būtu jāaizliedz pārdot, piegādāt vai nodot Irānai būtiskas iekārtas un tehnoloģijas, kā arī sniegt saistītu tehnisku un finansiālu atbalstu, ko varētu izmantot naftas un gāzes rūpniecības svarīgākajos sektoros. Dalībvalstīm būtu arī jāaizliedz jebkādas jaunas investīcijas šajos sektoros Irānā.
(24)
Procedūrā šā lēmuma I un II pielikuma grozīšanai būtu jānosaka, ka sarakstā iekļautās personas jāinformē par to, kāpēc viņas sarakstā iekļautas, un jādot viņām iespēja iesniegt piezīmes. Ja ir iesniegtas piezīmes vai jauni būtiski pierādījumi, Padomei, ņemot vērā šīs piezīmes, būtu jāpārskata lēmums un jāinformē par to attiecīgā persona vai struktūra.
(25)
Šajā lēmumā ir ievērotas pamattiesības un pamatprincipi, kas atzīti jo īpaši Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, un īpaši tiesības uz efektīvu aizsardzību un taisnīgu tiesu, īpašuma tiesībām un tiesībām uz personas datu aizsardzību. Šis lēmums būtu jāpiemēro saskaņā ar šīm tiesībām un principiem.
(26)
Šajā lēmumā ir arī pilnībā ievēroti dalībvalstu pienākumi saskaņā ar Apvienoto Nāciju Statūtiem, kā arī tas, ka Drošības padomes rezolūcijas ir juridiski saistošas.
(27)
Dažu pasākumu īstenošanai ir vajadzīga Eiropas Savienības papildu rīcība,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. NODAĻA
EKSPORTA UN IMPORTA IEROBEŽOJUMI
1. pants
1. Ir aizliegta šādu turpmāk minētu priekšmetu, materiālu, iekārtu, preču un tehnoloģiju, tostarp programmatūras, tieša vai netieša piegāde, pārdošana vai nodošana Irānai vai izmantošana Irānā vai tās interesēs, ko īsteno dalībvalstu valstspiederīgie vai ko veic caur dalībvalstu teritoriju, vai kam izmanto kuģus, kuri kuģo ar dalībvalstu karogu, vai dalībvalstu lidaparātus, neatkarīgi no tā, vai šādu darbību izcelsme ir dalībvalstu teritorijā vai ārpus tās:
a)
priekšmeti, materiāli, iekārtas, preces un tehnoloģijas, kas iekļautas Kodolmateriālu piegādātāju valstu grupas un Raķešu tehnoloģiju kontroles režīma sarakstos, izņemot priekšmetus, kas norādītas ANO DPR 1737 (2006) 3. punkta b) apakšpunkta i) un ii) daļā;
b)
jebkādi citi priekšmeti, materiāli, iekārtas, preces un tehnoloģijas, ko ANO Drošības padome vai Komiteja atzinusi par tādiem, kas varētu sekmēt ar urāna bagātināšanu, atkārtotu apstrādi vai smagā ūdens koncentrēšanu saistītas darbības vai kodolieroču piegādes sistēmu attīstību;
c)
visa veida ieroči un ar tiem saistītie materiāli, tostarp ieroči un munīcija, militārie transportlīdzekļi un aprīkojums, paramilitārais aprīkojums un šādu ieroču un ar tiem saistīto materiālu rezerves daļas. Šis aizliegums neattiecas uz kaujai neparedzētiem transportlīdzekļiem, kuri ir izgatavoti vai aprīkoti ar materiāliem, lai nodrošinātu ballistisko aizsardzību un kuri paredzēti vienīgi tam, lai tos aizsardzības nolūkā izmantotu ES un tās dalībvalstu personāls Irānā;
d)
citi konkrēti priekšmeti, materiāli, iekārtas, preces un tehnoloģijas, kas varētu veicināt darbības, kas saistītas ar urāna bagātināšanu, atkārtotu apstrādi vai smagā ūdens koncentrēšanu, kodolieroču piegādes sistēmu izstrādi, vai sekmēt darbības, kas saistītas ar citiem jautājumiem, par kuriem SAEA ir paudusi bažas vai norādījusi, ka tie nav atrisināti. Savienība veic nepieciešamos pasākumus, lai noteiktu atbilstīgos priekšmetus, uz kuriem attiecas šis noteikums;
e)
citas divējāda lietojuma preces un tehnoloģijas, kas uzskaitītas I pielikumā Padomes Regulai (EK) Nr. 428/2009 (2009. gada 5. maijs), ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei (4) un uz kurām neattiecas a) apakšpunkts, izņemot Padomes Regulas (EK) Nr. 428/2009 I pielikuma 5. kategorijas 1. daļu un 5. kategorijas 2. daļu.
2. Šā panta 1. punktā noteikto aizliegumu nepiemēro tādu priekšmetu tiešai vai netiešai nodošanai Irānai, lietošanai Irānā vai tās interesēs, ko īsteno caur dalībvalstu teritoriju, kuri ir minēti ANO DPR 1737 (2006) 3. panta b) punkta i) un ii) apakšpunktā un paredzēti vieglā ūdens reaktoriem, kuri ir sākti pirms 2006. gada decembra.
3. Ir aizliegts arī:
a)
jebkurai personai, struktūrvienībai vai struktūrai Irānā vai izmantošanai Irānā sniegt tehnisku palīdzību vai apmācības, investīcijas vai starpnieku pakalpojumus saistībā ar 1. punktā minētajiem priekšmetiem, materiāliem, iekārtām, precēm un tehnoloģijām, un saistībā ar šo priekšmetu, materiālu, iekārtu, preču un tehnoloģiju tiešu vai netiešu piegādi, ražošanu, apkopi un izmantošanu;
b)
tieši vai netieši jebkurai personai, struktūrvienībai vai struktūrai Irānā vai izmantošanai Irānā piešķirt finansējumu vai finansiālu palīdzību saistībā ar 1. punktā minētajiem priekšmetiem un tehnoloģijām, tostarp, jo īpaši, piešķīrumus, aizdevumus un eksporta kredītu apdrošināšanu jebkādai šo priekšmetu un tehnoloģiju pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportēšanai vai ar tiem saistītām tehniskām apmācībām, pakalpojumiem vai palīdzību;
c)
apzināti vai tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis ir izvairīties no a) vai b) apakšpunktā minētā aizlieguma vai kam ir tādas sekas.
4. Dalībvalstu valstspiederīgajiem vai, izmantojot kuģus, kuri kuģo ar dalībvalstu karogu, vai dalībvalstu lidaparātus, ir aizliegts no Irānas iepirkt 1. punktā minētos priekšmetus, materiālus, iekārtas, preces un tehnoloģijas, neatkarīgi no tā, vai to izcelsme ir Irānas teritorijā vai ārpus tās.
2. pants
1. Lai veiktu 1. pantā neparedzētu priekšmetu, materiālu, iekārtu, preču un tehnoloģiju, tostarp programmatūras, tiešu vai netiešu piegādi, pārdošanu vai nodošanu, vai izmantošanu Irānā vai tās interesēs - ar ko varētu sekmēt darbības, kas saistītas ar urāna bagātināšanu, atkārtotu apstrādi vai smagā ūdens koncentrēšanu vai kodolieroču piegādes sistēmu attīstību, vai darbības, kas saistītas ar citiem jautājumiem, par kuriem SAEA ir paudusi bažas vai norādījusi, ka tie nav atrisināti - ko īsteno dalībvalstu valstspiederīgie vai caur dalībvalstu teritoriju, vai kam izmanto dalībvalstu jurisdikcijā esošus kuģus vai lidaparātus, katrā atsevišķā gadījumā ir jāsaņem eksportētājas dalībvalsts kompetento iestāžu atļauja. Savienība veic nepieciešamos pasākumus, lai noteiktu atbilstīgos priekšmetus, uz kuriem attiecas šis noteikums.
2. Lai varētu:
a)
jebkurai personai, struktūrvienībai vai struktūrai Irānā vai izmantošanai Irānā sniegt tehniskas apmācības, investīcijas vai starpnieku pakalpojumus saistībā ar 1. punktā minētajiem priekšmetiem, materiāliem, iekārtām, precēm un tehnoloģijām, vai saistībā ar šo priekšmetu tiešu vai netiešu piegādi, ražošanu, apkopi un izmantošanu;
b)
tieši vai netieši jebkurai personai, struktūrvienībai vai struktūrai Irānā vai izmantošanai Irānā piešķirt finansējumu vai finanšu palīdzību saistībā ar 1. punktā minētajiem priekšmetiem un tehnoloģijām, tostarp, jo īpaši, piešķīrumus, aizdevumus un eksporta kredītu apdrošināšanu jebkādai šo priekšmetu pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportēšanai, vai sniegt ar tiem saistītas tehniskas apmācības, pakalpojumus vai palīdzību,
arī ir jāsaņem eksportētājas dalībvalsts kompetento iestāžu atļauja.
3. Dalībvalstu kompetentās iestādes nesniedz atļauju nekādai 1. punktā minēto priekšmetu, materiālu, iekārtu, preču un tehnoloģiju pārdošanai, piegādei vai nodošanai, ja tās secina, ka attiecīga pārdošana, piegāde, nodošana vai eksports, vai attiecīga pakalpojuma sniegšana sekmētu 1. punktā minētās darbības.
3. pants
1. Šā lēmuma 1. panta 1. punkta a), b) un c) apakšpunktā, kā arī 1. panta 3. punktā attiecīgi noteiktos pasākumus nepiemēro, ja Komiteja pirms tam un katrā atsevišķā gadījumā ir secinājusi, ka šādu priekšmetu vai palīdzības piegāde, pārdošana, nodošana vai sniegšana noteikti nesekmēs Irānas tehnoloģiju izstrādi, lai atbalstītu ar kodolieroču izplatīšanu saistītās darbības un kodolieroču piegādes sistēmu attīstību, tostarp, ja šādi priekšmeti vai palīdzība ir paredzēta pārtikas nodrošināšanai, lauksaimniecībai, medicīnai vai citos humānos nolūkos, ar nosacījumu, ka:
a)
līgumos par šādu priekšmetu piegādi vai palīdzību ir iekļautas pienācīgas tiešo lietotāju garantijas; un
b)
Irāna ir apņēmusies šos priekšmetus neizmantot ar kodolieroču izplatīšanu saistītās darbībās vai kodolieroču piegādes sistēmu attīstībā.
2. Šā lēmuma 1. panta 1. punkta e) apakšpunktā un 1. panta 3. punktā noteiktos pasākumus nepiemēro, ja attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde pirms tam un katrā gadījumā atsevišķi ir secinājusi, ka šādu priekšmetu vai palīdzības piegāde, pārdošana, nodošana vai sniegšana noteikti nesekmēs Irānas tehnoloģiju izstrādi, lai atbalstītu ar kodolieroču izplatīšanu saistītas darbības un kodolieroču piegādes sistēmu attīstību, tostarp, ja šādi priekšmeti vai palīdzība ir paredzēta medicīnai vai citiem humāniem nolūkiem, ar nosacījumu, ka:
a)
līgumos par šādu priekšmetu piegādi vai palīdzību ir iekļautas pienācīgas tiešo lietotāju garantijas; un
b)
Irāna ir apņēmusies šos priekšmetus neizmantot ar kodolieroču izplatīšanu saistītās darbībās vai kodolieroču piegādes sistēmu attīstībā.
Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis par visiem noraidītajiem izņēmumiem.
4. pants
1. Dalībvalstu valstspiederīgajiem vai no dalībvalstu teritorijas, vai izmantojot kuģus, vai gaisa kuģus, kas atrodas dalībvalstu jurisdikcijā, ir aizliegts pārdot, piegādāt vai nodot svarīgākās iekārtas un tehnoloģijas - neatkarīgi no to izcelsmes - šādiem turpmāk uzskaitītajiem svarīgākajiem naftas un dabasgāzes rūpniecības sektoriem Irānā vai Irānas vai Irānas īpašumā esošiem uzņēmumiem, kuri ir iesaistīti norādītajos sektoros ārpus Irānas:
a)
rafinēšana;
b)
sašķidrināta dabasgāze;
c)
izpēte;
d)
ražošana.
Savienība veic vajadzīgos pasākumus, lai noteiktu atbilstīgus priekšmetus, uz kuriem attiecas šis noteikums.
2. Ir aizliegts uzņēmumiem Irānā, kuri ir iesaistīti 1. punktā uzskaitītajos svarīgākajos Irānas naftas un dabasgāzes rūpniecības sektoros, vai Irānas vai Irānas īpašumā esošiem uzņēmumiem, kuri minētajos sektoros ir iesaistīti ārpus Irānas, sniegt:
a)
tehnisku palīdzību vai apmācību, un citus pakalpojumus saistībā ar svarīgākajām iekārtām un tehnoloģijām, kas noteiktas atbilstīgi 1. punktam;
b)
finansējumu vai finansiālu atbalstu, lai pārdotu, piegādātu, nodotu vai eksportētu svarīgākās iekārtas vai tehnoloģijas, kas noteiktas atbilstīgi 1. punktam, vai lai sniegtu ar to saistītu tehnisku palīdzību vai apmācību.
3. Ir aizliegts apzināti vai tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis ir izvairīties no 1. un 2. punktā minētajiem aizliegumiem vai kuras izraisa tādas sekas.
IEROBEŽOJUMI DAŽU UZŅĒMUMU FINANSĒŠANAI
5. pants
Irānai, tās valstspiederīgajiem vai Irānā inkorporētām vai tās jurisdikcijā esošām struktūrām, vai personām un struktūrām, kas rīkojas to vārdā vai pēc to norādījumiem, vai to īpašumā vai kontrolē esošām struktūrā dalībvalstu jurisdikcijā esošā teritorijā ir aizliegts veikt investīcijas jebkādā komercdarbībā, kas saistīta ar urāna izstrādi, ražošanu vai kodolmateriālu un tehnoloģiju izmantošanu, jo īpaši ar urāna bagātināšanu un pārstrādi, jebkādām darbībām ar smago ūdeni vai tehnoloģijām saistībā ar ballistiskajām raķetēm, kas var piegādāt kodolieročus. Savienība veic nepieciešamos pasākumus, lai noteiktu atbilstīgos priekšmetus, uz kuriem attiecas šis pants.
6. pants
Ir aizliegts:
a)
piešķirt jebkādus finansiālus aizdevumus vai kredītus uzņēmumiem Irānā, kuri ir iesaistīti 4. panta 1. punktā minētajos Irānas naftas un dabasgāzes rūpniecības sektoros, vai Irānas vai Irānas īpašumā esošajos uzņēmumos, kuri minētajos sektoros ir iesaistīti ārpus Irānas;
b)
iegūt vai palielināt līdzdalību tādos uzņēmumos Irānā, kuri iesaistīti 4. panta 1. punktā minētajos Irānas naftas un dabasgāzes rūpniecības sektoros, vai Irānas vai Irānas īpašumā esošajos uzņēmumos, kuri minētajos sektoros ir iesaistīti ārpus Irānas, tostarp pilnībā iegūt savā īpašumā šādus uzņēmumus vai iegādāties ar līdzdalību saistītas akcijas, kapitāla daļas un vērtspapīrus;
c)
veidot jebkādus kopuzņēmumus ar uzņēmumiem Irānā, kas iesaistīti 4. panta 1. punktā minētajos naftas un dabasgāzes rūpniecības sektoros, un ar jebkādiem to kontrolē esošiem meitasuzņēmumiem vai filiālēm.
7. pants
1. Šā lēmuma 4. panta 1. punktā noteiktais aizliegums neskar tādu saistību izpildi attiecībā uz preču piegādi, kuras noteiktas līgumos, kas noslēgti pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas.
2. Šā lēmuma 4. pantā noteiktie aizliegumi neskar tādu saistību izpildi, kuras noteiktas līgumos, kas noslēgti pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas, un kuras attiecas uz investīcijām, kuras uzņēmumi, kuri veic uzņēmējdarbību dalībvalstu teritorijā, veikuši Irānā pirms minētās dienas.
3. Šā lēmuma 6. panta a) apakšpunktā un b) apakšpunktā noteiktie aizliegumi, attiecīgi:
i)
neskar tādu saistību izpildi, kas izriet no līguma vai vienošanās, kura noslēgta pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas;
ii)
neliedz paplašināt līdzdalību, ja saistības paplašināt līdzdalību izriet no vienošanās, kura noslēgta pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas.
IEROBEŽOJUMI TIRDZNIECĪBAS FINANSIĀLAM ATBALSTAM
8. pants
1. Dalībvalstis atturas no jaunām īstermiņa saistībām par publisku un privātu atbalstu tirdzniecībai ar Irānu, tostarp no eksporta kredītu, garantiju vai apdrošināšanas piešķiršanas saviem valstspiederīgajiem vai struktūrām, kas iesaistītas šādā tirdzniecībā, lai samazinātu to esošos apmērus, jo īpaši lai izvairītos no jebkāda finansiāla atbalsta, kas sekmē ar kodolieroču izplatīšanu saistītas darbības vai kodolieroču piegādes sistēmu izstrādi. Dalībvalstis neuzņemas arī jaunas vidēja un ilgtermiņa saistības par publisku un privātu finansiālu atbalstu tirdzniecībai ar Irānu.
2. Šā panta 1. punkts neskar saistības, kas ir izveidotas pirms šā lēmuma stāšanās spēkā.
3. Šā panta 1. punkts neskar tirdzniecību ar pārtiku, kā arī lauksaimniecības, medicīnas vai citos humānos nolūkos.
2. NODAĻA
FINANŠU NOZARE
9. pants
Dalībvalstis neuzņemas jaunas saistības attiecībā uz dotācijām, finansiālu palīdzību un koncesiju aizdevumiem Irānas valdībai, tostarp piedaloties starptautiskās finanšu iestādēs, izņemot gadījumus, kad tas tiek darīts humāniem un attīstības mērķiem.
10. pants
1. Lai novērstu finansiālu pakalpojumu sniegšanu vai jebkādu finansiālu vai citu aktīvu vai resursu, kuri varētu sekmēt Irānas aizdomīgu kodoldarbību izplatīšanu vai kodolieroču piegādes sistēmu izstrādi, nodošanu uz dalībvalstu teritoriju, caur dalībvalstu teritoriju vai no dalībvalstu teritorijas, vai dalībvalstu valstspiederīgajiem vai struktūrām, kas organizētas saskaņā ar to likumiem (ietverot ārvalstu filiāles), vai no tādu valstspiederīgo vai struktūru puses, vai personām vai finanšu iestādēm dalībvalstu teritorijā, vai no tādu personu vai finanšu iestāžu puses, dalībvalstis pastiprināti uzrauga savā jurisdikcijā esošu finanšu iestāžu jebkādu sadarbību ar:
a)
bankām, kuru domicils ir Irānā, ir īpaši ar Irānas Centrālo banku;
b)
tādu banku filiālēm un meitasuzņēmumiem dalībvalstu jurisdikcijā, kuru domicils ir Irānā;
c)
tādu banku filiālēm un meitasuzņēmumiem ārpus dalībvalstu jurisdikcijas, kuru domicils ir Irānā;
d)
finanšu iestādēm, kuru domicils nav Irānā, bet kuras ir tādu personu un struktūru kontrolē, kam ir domicils Irānā.
2. Šā panta 1. punkta nolūkā finanšu iestādēm, tām veicot darbības ar bankām un finanšu iestādēm, kas minētas 1. punktā, nosaka par pienākumu:
a)
vienmēr ievērot modrību, uzraugot darbību kontos, tostarp izmantojot klientu uzticamības pārbaudes programmas un ņemot vērā pienākumus saistībā ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un terorisma finansēšanu;
b)
pieprasīt, lai tiek aizpildītas visas maksājuma uzdevumu informācijas ailes, kas attiecas uz attiecīgā darījuma maksātāju un saņēmēju, un atteikties veikt darījumu, ja šāda informācija nav sniegta;
c)
piecus gadus saglabāt visu darījumu dokumentāciju un pēc pieprasījuma nodrošināt valsts iestādēm tai piekļuvi;
d)
ja tām ir aizdomas vai pietiekams pamats aizdomām, ka finansējums ir saistīts ar kodolieroču izplatīšanas finansēšanu, tūlīt ziņot par aizdomām finansiālās izlūkošanas vienībai (FIU) vai citai kompetentai iestādei, ko norādījusi attiecīgā dalībvalsts. FIU vai citai šādai kompetentai iestādei savlaicīgi jādod tieša vai netieša piekļuve finanšu, administratīviem un tiesībaizsardzības iestāžu datiem, kas tai vajadzīgi, lai pienācīgi veiktu savus uzdevumus, tostarp aizdomīgo darījumu ziņojumu analīzi.
3. Līdzekļu pārvedumus uz Irānu un no Irānas apstrādā šādi:
a)
pārvedumus saistībā ar darījumiem, kuri attiecas uz pārtiku, veselības aprūpi, medicīnas iekārtām vai ir domāti humāniem mērķiem, īsteno bez iepriekšējas atļaujas; ja pārveduma summa pārsniedz EUR 10 000, par to informē attiecīgās dalībvalsts kompetento iestādi;
b)
jebkādus citus pārvedumus, kuru summa ir mazāka par EUR 40 000, īsteno bez iepriekšējas atļaujas; ja pārveduma summa pārsniedz EUR 10 000, par to informē attiecīgās dalībvalsts kompetento iestādi;
c)
jebkādam citam pārvedumam, kura summa pārsniedz EUR 40 000, ir vajadzīga attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes atļauja. Pēc četrām nedēļām uzskata, ka atļauja ir piešķirta, ja vien attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde nav šajā laikposmā izteikusi iebildumus. Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis gadījumā, ja atļauja ir liegta.
4. Banku, kuru domicils ir Irānā, filiālēm un meitasuzņēmumiem, kas ir dalībvalstu jurisdikcijā, nosaka arī pienākumu piecās darbadienās pēc attiecīgā finanšu darījuma veikšanas vai saņemšanas ziņot tās dalībvalsts kompetentai iestādei, kur tās veic uzņēmējdarbību, par visiem līdzekļu pārvedumiem, ko tās ir veikušas vai saņēmušas.
Ziņojumu saņēmušās kompetentās iestādes, ievērojot informācijas apmaiņas mehānismus, attiecīgā gadījumā nekavējoties pārsūta datus kompetentajām iestādēm pārējās dalībvalstīs, kurās atrodas šāda darījuma partneri.
11. pants
1. Ir aizliegts atvērt dalībvalstu teritorijā jaunas Irānas banku filiāles, meitasuzņēmumus vai pārstāvju birojus, kā arī Irānas bankām, tostarp arī Irānas Centrālajai bankai, tās filiālēm un meitasuzņēmumiem, un citām 10. panta 1. punktā minētajām finanšu struktūrām veidot jaunus kopuzņēmumus vai pārņemt īpašumtiesības, vai veidot jaunas atbilstīgas banku attiecības ar dalībvalstu jurisdikcijā esošām bankām.
2. Dalībvalstu teritorijā vai jurisdikcijā esošām finanšu iestādēm ir aizliegts atvērt pārstāvju birojus, meitasuzņēmumus vai bankas kontus Irānā.
12. pants
1. Ir aizliegts sniegt apdrošināšanas un pārapdrošināšanas pakalpojumus Irānas valdībai vai struktūrām, kas inkorporētas Irānā vai ir Irānas jurisdikcijā, vai privātpersonām vai struktūrām, kas rīkojas to vārdā vai pēc to norādījumiem, vai struktūrām, kuras ir to īpašumā vai kontrolē, tostarp nelikumīgi.
2. Šā panta 1. punktu nepiemēro veselības un ceļojuma apdrošināšanas pakalpojumu sniegšanai privātpersonām.
3. Aizliegts apzināti vai tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis ir izvairīties no 1. punktā minētā aizlieguma vai kam ir tādas sekas.
13. pants
Ir aizliegts tieši vai netieši pārdot, pirkt, sniegt starpniecības pakalpojumus un palīdzēt emitēt valsts vai valsts garantētas parādzīmes, kas ir emitētas pēc šā lēmuma spēkā stāšanās, no Irānas valdības vai Irānas valdībai, Irānas Centrālajai bankai vai no tās vai bankām, kuru domicils ir Irānā, vai no tām, vai banku, kuru domicils ir Irānā, filiālēm un meitasuzņēmumiem, kuras ir dalībvalstu jurisdikcijā vai ārpus tās, vai no tādām filiālēm un meitasuzņēmumiem, vai finanšu struktūrām, kuru domicils nav Irānā un kuras nav dalībvalstu jurisdikcijā, bet kuras kontrolē personas un struktūras, kuru domicils ir Irānā, vai no tādām finanšu struktūrām, kā arī privātpersonām un struktūrām, kas rīkojas to vārdā vai pēc to norādījumiem, vai no tādām privātpersonām un struktūrām, vai struktūrām, kuras ir to īpašumā vai kontrolē, vai no tādām struktūrām.
14. pants
Dalībvalstis nosaka pienākumu saviem valstspiederīgajiem, personām, kuras ir to jurisdikcijā, un uzņēmumiem, kas inkorporēti to teritorijā vai ir to jurisdikcijā, ievērot modrību, tiem sadarbojoties ar struktūrām, kuras ir inkorporētas Irānā vai ir Irānas jurisdikcijā, tostarp IRGC un IRISL struktūrām, un ar jebkādām privātpersonām un struktūrām, kuras rīkojas to vārdā vai pēc to norādījumiem, un struktūrām, kuras ir to īpašumā vai kontrolē, tostarp nelikumīgi, lai nodrošinātu, ka šāda sadarbība nesekmēs Irānas aizdomīgo kodoldarbību izplatīšanu vai kodolieroču piegādes līdzekļu izstrādi, vai ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) vai ANO DPR 1929 (2010) pārkāpšanu.
3. NODAĻA
TRANSPORTA NOZARE
15. pants
1. Saskaņā ar savām valsts iestādēm un tiesību aktiem un atbilstīgi starptautiskām tiesībām, jo īpaši ar jūras tiesībām un atbilstīgiem starptautiskiem nolīgumiem civilās aviācijas jomā dalībvalstis savā teritorijā, tostarp jūras ostās un lidostās inspicē visas kravas, kas tiek sūtītas uz Irānu un kas ienāk no Irānas, ja to rīcībā ir informācija, kas dod pietiekamu pamatu uzskatīt, ka kravā ir priekšmeti, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksportēšana saskaņā ar šo lēmumu ir aizliegta.
2. Ievērojot starptautiskās tiesības, jo īpaši jūras tiesības, dalībvalstis, ar karoga valsts piekrišanu var pieprasīt veikt kuģu inspekcijas atklātā jūrā, ja to rīcībā ir informācija, kas dot pietiekamu pamatu uzskatīt, ka kuģu kravā ir priekšmeti, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksportēšana ir aizliegta saskaņā ar šo lēmumu.
3. Dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem sadarbojas ar inspekcijām, ko veic saskaņā ar 2. punktu.
4. Gaisa kuģiem un kuģiem, kuri pārvadā kravas uz Irānu un no Irānas, pirms ielidošanas/iebraukšanas vai pirms izlidošanas/izbraukšanas jāsniedz papildu informācija par visām precēm, ko ieved dalībvalstī vai izved no tās.
5. Ja tiek veikta 1. vai 2. punktā minētā inspekcija, dalībvalstis konfiscē un likvidē (tostarp iznīcinot, padarot darboties nespējīgas, nododot glabāšanā vai nododot likvidēšanai valstij, kas nav izcelsmes vai galamērķa valsts) priekšmetus, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksportēšana atbilstīgi šim lēmumam saskaņā ar ANO DPR 1929 (2010) 16. punktu ir aizliegta. Šādus priekšmetus konfiscē un likvidē uz importētāja rēķina vai, ja izmaksas no importētāja piedzīt nav iespējams, tās atbilstīgi valsts tiesību aktiem var piedzīt no jebkuras citas personas vai struktūras, kura ir atbildīga par nelikumīgas preču piegādes, pārdošanas, nodošanas vai eksportēšanas mēģinājumu.
6. Dalībvalstu valstspiederīgajiem vai dalībvalstu jurisdikcijā esošās teritorijās ir aizliegts sniegt pakalpojumus degvielas iepildīšanai tvertnēs vai citus piegādes pakalpojumus Irānas īpašumā esošiem vai nolīgtiem, tostarp fraktētiem kuģiem, ja viņu rīcībā ir informācija, kas dod pietiekamu pamatu uzskatīt, ka ar šiem kuģiem tiek pārvadāti priekšmeti, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksportēšana saskaņā ar šo lēmumu ir aizliegta, izņemot gadījumus, kad šādu pakalpojumu sniegšana ir vajadzīga humānos nolūkos vai kamēr krava tiek inspicēta un vajadzības gadījumā konfiscēta un likvidēta saskaņā ar 1., 2. un 5. punktu.
16. pants
Dalībvalstis paziņo Komitejai jebkādu to rīcībā esošo informāciju par Irānas aviopārvadātāja kravu nodaļas vai IRISL piederošo vai tā ekspluatēto kuģu darbības nodošanu citiem uzņēmumiem, kura varētu būt veikta, lai izvairītos no sankcijām, kas noteiktas ar ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) vai ANO DPR 1929 (2010), vai lai pārkāptu minētās rezolūcijas, tostarp pārdēvējot vai pārreģistrējot gaisa kuģus vai kuģus.
17. pants
Dalībvalstis, ievērojot savas valsts juridiskās iestādes un tiesību aktus, kā arī starptautiskās tiesības - jo īpaši atbilstīgus starptautiskus nolīgumus civilās aviācijas jomā - veic vajadzīgos pasākumus, lai liegtu visus kravas pārvadājumu lidojumus uz savā jurisdikcijā esošām lidostām, kurus veic Irānas pārvadātāji vai kuru izcelsme ir Irānā, izņemot jauktus pasažieru un kravu pārvadājumu lidojumus.
18. pants
Dalībvalstu valstspiederīgajiem vai no dalībvalstu teritorijām ir aizliegts sniegt inženiertehniskus un apkopes pakalpojumus Irānas kravas gaisa kuģiem, ja dalībvalstu rīcībā ir informācija, kas dod pietiekamu pamatu uzskatīt, ka ar kravas gaisa kuģiem tiek pārvadāti priekšmeti, kuru piegāde, pārdošana, nodošana vai eksportēšana saskaņā ar šo lēmumu ir aizliegta, izņemot gadījumus, kad šādu pakalpojumu sniegšana ir vajadzīga humānos vai drošības nolūkos vai kamēr krava tiek inspicēta un, vajadzības gadījumā, konfiscēta un likvidēta saskaņā ar 15. panta 1. un 5. punktu.
4. NODAĻA
IECEĻOŠANAS IEROBEŽOJUMI
19. pants
1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai to teritorijā neieceļotu un lai to teritoriju nešķērsotu:
a)
personas, kuras ir iekļautas sarakstā ANO DPR 1737 (2006) pielikumā, un citas personas, kuras Drošības padome vai Komiteja ir iekļāvušas sarakstā atbilstīgi ANO DPR 1737 (2006) 10. punktam, kā arī IRGC piederošās personas, kuras ir norādījusi Drošības padome vai Komiteja, kā uzskaitīts I pielikumā;
b)
citas I pielikumā neiekļautas personas, kuras ir iesaistītas vai tieši saistītas ar atbalsta sniegšanu Irānas aizdomīgu kodoldarbību izplatīšanu vai kodolieroču piegādes sistēmu izstrādi, tostarp iesaistītas aizliegtu priekšmetu, preču, iekārtu, materiālu un tehnoloģiju iepirkšanā, vai personas, kuras darbojas to vārdā vai pēc to norādījumiem, vai personas, kuras ir palīdzējušas norādītajām personām vai struktūrām izvairīties vai pārkāpt ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) un ANO DPR 1929 (2010) vai šā lēmuma noteikumus, kā arī citas IRGC augstākās amatpersonas, kas uzskaitītas sarakstā II pielikumā.
2. Šā panta 1. punktā noteikto aizliegumu nepiemēro dalībvalstu teritorijas šķērsošanai saistībā ar darbībām, kas ir tieši saistītas ar priekšmetiem, kuri ir norādīti ANO DPR 1737 (2006) 3. panta b) punkta i) un ii) apakšpunktā un paredzēti vieglā ūdens reaktoriem, kuri ir sākti pirms 2006. gada decembra.
3. Šā panta 1. punkts neliek dalībvalstij aizliegt saviem valstspiederīgajiem ieceļot tās teritorijā.
4. Šā panta 1. punkts neskar gadījumus, ja dalībvalstij saistības uzliek starptautiskas tiesības, proti:
i)
kā starptautiskas starpvaldību organizācijas uzņēmējvalstij;
ii)
kā Apvienoto Nāciju Organizācijas sasauktas vai tās aizgādnībā rīkotas starptautiskas konferences uzņēmējvalstij;
iii)
saskaņā ar daudzpusēju nolīgumu, ar ko piešķir privilēģijas un imunitāti;
iv)
saskaņā ar 1929. gada Samierināšanās Līgumu (Laterāna Pakts), ko noslēdza Svētais Krēsls (Vatikāna Pilsētvalsts) un Itālija.
5. Šā panta 4. punktu uzskata par piemērojamu arī gadījumos, ja kāda dalībvalsts ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) uzņēmējvalsts.
6. Padomi pienācīgi informē par visiem gadījumiem, kad dalībvalsts piešķir izņēmumu saskaņā ar 4. un 5. punktu.
7. Dalībvalstis var piešķirt izņēmumus 1. punktā paredzētajiem pasākumiem, ja tās konstatē, ka ceļošana ir attaisnojama sakarā ar:
i)
steidzamu humāna rakstura vajadzību, tostarp reliģiska pienākuma apsvērumiem;
ii)
vajadzību izpildīt ANO DPR 1737 (2006) un ANO DPR 1929 (2010) mērķus, tostarp gadījumos, uz kuriem attiecas SAEA Statūtu XV pants;
iii)
vajadzību piedalīties starpvaldību apspriedēs, tostarp tajās, kuras atbalsta Savienība vai kuras rīko dalībvalsts, kas ir EDSO prezidentvalsts, un kurās notiek politisks dialogs, kas tieši veicina demokrātiju, cilvēktiesības un tiesiskumu Irānā.
8. Dalībvalsts, kas vēlas piešķirt 7. punktā minētos izņēmumus, par to rakstiski paziņo Padomei. Izņēmumu uzskata par piešķirtu, ja divu darba dienu laikā no brīža, kad saņemts paziņojums par ierosināto izņēmumu, Padomes loceklis vai vairāki locekļi rakstiski neiebilst pret šādu rīcību. Ja viens vai vairāki Padomes locekļi iebilst, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var pieņemt lēmumu piešķirt ierosināto izņēmumu.
9. Gadījumos, kad dalībvalsts saskaņā ar 4., 5. un 7. punktu atļauj I un II pielikumā minētajām personām ieceļot dalībvalstī vai šķērsot tās teritoriju, atļauju piešķir tikai tādiem nolūkiem, kādiem tā ir paredzēta, un tikai attiecīgajām personām.
10. Ja izņēmums ir piešķirts, dalībvalstis paziņo Komitejai par to, ka dalībvalstu teritorijā ieceļo vai to šķērso I pielikumā minētās personas.
5. NODAĻA
LĪDZEKĻU UN SAIMNIECISKO RESURSU IESALDĒŠANA
20. pants
1. Iesaldē visus līdzekļus un saimnieciskos resursus, kas ir turpmāk uzskaitīto personu un struktūru tiešā vai netiešā īpašumā, valdījumā, turējumā vai kontrolē:
a)
personas un struktūras, kuras ir iekļautas sarakstā ANO DPR 1737 (2006) pielikumā, citas personas, kuras Drošības padome vai Komiteja ir norādījusi atbilstīgi ANO DPR 1737 (2006) 12. punktam un ANO DPR 1803 (2008) 7. punktam, kā arī IRGC piederošās personas un struktūras un IRISL struktūras, kuras ir norādījusi Drošības Padome vai Komiteja, kā uzskaitīts I pielikumā;
b)
citas I pielikumā neiekļautas personas un struktūras, kuras ir iesaistītas vai tieši saistītas ar atbalsta sniegšanu Irānas aizdomīgu kodoldarbību izplatīšanā vai kodolieroču piegādes sistēmas izstrādē, tostarp iesaistītas aizliegtu priekšmetu, preču, iekārtu, materiālu un tehnoloģiju iepirkšanā, vai personas vai struktūras, kuras darbojas to vārdā vai pēc to norādījumiem, vai struktūras, kas ir to īpašumā vai kontrolē, tostarp nelikumīgi, vai personas, kuras ir palīdzējušas norādītajām personām vai struktūrām izvairīties vai pārkāpt ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) un ANO DPR 1929 (2010) vai šā lēmuma noteikumus, kā arī citas IRGC un IRISL augstākās amatpersonas un struktūras un struktūras, kuras ir to īpašumā, kontrolē vai kuras darbojas to vārdā, kā uzskaitīts II pielikumā.
2. Šā panta 1. punktā minētajām personām un struktūrām vai tām par labu tieši vai netieši nedara pieejamu nekādu finansējumu vai saimnieciskus resursus.
3. Izņēmumi pieļaujami gadījumos, ja līdzekļi un saimnieciskie resursi:
a)
vajadzīgi, lai apmierinātu pamatvajadzības, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, zālēm un ārstniecisko palīdzību, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un publisku komunālo pakalpojumu maksājumus;
b)
paredzēti vienīgi atbilstīgu honorāru samaksai un atlīdzībai par izdevumiem saistībā ar juridiskiem pakalpojumiem;
c)
paredzēti vienīgi nodevu maksājumiem vai pakalpojumu maksājumiem par iesaldēto līdzekļu un saimniecisko resursu pastāvīgu turēšanu un saglabāšanu atbilstīgi attiecīgās valsts tiesību aktiem,
pēc tam, kad attiecīgā dalībvalsts nosūtījusi Komitejai paziņojumu par nodomu vajadzības gadījumā atļaut pieeju šādiem līdzekļiem un saimnieciskajiem resursiem un, ja Komiteja piecu darba dienu laikā pēc šāda paziņojuma nav pieņēmusi negatīvu lēmumu.
4. Izņēmumi pieļaujami arī gadījumos, ja:
a)
līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir vajadzīgi ārkārtas izdevumiem - pēc tam, kad attiecīgā dalībvalsts ir nosūtījusi paziņojumu Komitejai un Komiteja to ir apstiprinājusi;
b)
uz līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas tiesisks, administratīvs vai arbitrāžas noteikts apgrūtinājums vai spriedums; tādā gadījumā līdzekļus un saimnieciskos resursus var izmantot, lai apmierinātu šādu apgrūtinājumu vai spriedumu, ar nosacījumu, ka apgrūtinājums vai spriedums stājies spēkā pirms ANO DPR 1737 (2006) pieņemšanas dienas un tas nav 1. punktā minētās personas vai struktūras interesēs, un ka attiecīgā dalībvalsts par to ir informējusi Komiteju;
c)
līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir vajadzīgi darbībām, kas ir tieši saistītas ar priekšmetiem, kuri ir norādīti ANO DPR 1737 (2006) 3. panta b) punkta i) un ii) apakšpunktā un paredzēti vieglā ūdens reaktoriem, kuri ir sākti pirms 2006. gada decembra.
5. Šā panta 2. punktu nepiemēro iesaldētu kontu papildināšanai:
a)
ar procentu ienākumiem vai citiem ieņēmumiem no šiem kontiem; vai
b)
ar maksājumiem iesaldētajos kontos, kas notiek saskaņā ar līgumiem, nolīgumiem vai saistībām, kuras noslēdza vai kuras radās pirms dienas, kad uz minētajiem kontiem attiecināja ierobežojošus pasākumus,
ar nosacījumu, ka visiem šādiem procentu ienākumiem, citiem ieņēmumiem un maksājumiem turpina piemērot 1. punktu.
6. Šā panta 1. punkts neliedz sarakstā iekļautajai personai vai struktūrai veikt obligātus maksājumus saskaņā ar līgumu, kas stājies spēkā pirms šīs personas vai struktūras iekļaušanas sarakstā, ja attiecīgā dalībvalsts ir secinājusi, ka:
a)
līgums nav saistīts ar aizliegtiem priekšmetiem, materiāliem, iekārtām, precēm, tehnoloģijām, palīdzību, apmācībām, finanšu palīdzību, investīcijām, starpnieku pakalpojumiem vai pakalpojumiem, kas minēti 1. pantā;
b)
maksājumu tieši vai netieši nesaņem šā panta 1. punktā minētā persona vai struktūra, un pēc tam, kad attiecīgās dalībvalstis ir informējušas Komiteju par nodomu veikt vai saņemt šādus maksājumus vai vajadzības gadījumā atļaut atcelt līdzekļu vai saimniecisko resursu iesaldēšanu šim nolūkam, to dara desmit darba dienas pirms šādas atļaujas.
6. NODAĻA
CITI IEROBEŽOJOŠI PASĀKUMI
21. pants
Dalībvalstis ir aicinātas saskaņā ar saviem tiesību aktiem veikt vajadzīgos pasākumus, lai novērstu to, ka dalībvalstu teritorijās vai to valstspiederīgie specializēti māca vai apmāca Irānas valstspiederīgos disciplīnās, kas sekmētu Irānas kodolieroču izplatīšanas darbības un kodolieroču piegādes sistēmu izstrādi.
7. NODAĻA
VISPĀRĪGI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI
22. pants
Personām un struktūrām, kas uzskaitītas sarakstā I vai II pielikumā, vai citām Irānas personām vai struktūrām, tostarp Irānas valdībai, vai kādai personai, kas iesniedz prasību šādas personas vai struktūras vārdā vai rīkojas to labā, neapmierina prasības, tostarp prasības par kompensāciju vai citas šāda veida prasības, piemēram, ieskaitu, garantijas nodrošinātu prasību, kas saistīta ar kādu līgumu vai darījumu, ko tieši vai netieši, pilnībā vai daļēji skāruši pasākumi, kas pieņemti saskaņā ar ANO DPR 1737 (2006), ANO DPR 1747 (2007), ANO DPR 1803 (2008) vai ANO DPR 1929 (2010), tostarp Savienības un dalībvalstu pasākumi saskaņā ar attiecīgo Drošības padomes lēmumu vai šajā lēmumā noteikto prasību īstenošanu.
23. pants
1. Padome īsteno grozījumus I pielikumā, pamatojoties uz Drošības padomes vai Komitejas noteikto.
2. Padome pēc dalībvalstu vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos ierosinājuma vienprātīgi pieņem II pielikumā iekļauto sarakstu un grozījumus tajā.
24. pants
1. Ja Drošības padome vai Komiteja iekļauj sarakstā personu vai struktūru, Padome šo personu vai struktūru iekļauj sarakstā I pielikumā.
2. Ja Padome izlemj uz personu vai struktūru attiecināt 19. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 20. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētos pasākumus, tā attiecīgi groza II pielikumu.
3. Padome paziņo 1. un 2. punktā minētai personai vai struktūrai par savu lēmumu, tostarp pamatojumu tās iekļaušanai sarakstā, nosūtot to vai nu tieši, ja tās adrese ir zināma, vai arī publicējot paziņojumu, dodot attiecīgai personai vai struktūrai iespēju iesniegt piezīmes.
4. Ja ir iesniegtas piezīmes vai jauni, būtiski pierādījumi, Padome pārskata savu lēmumu un attiecīgi informē šo personu vai struktūru.
25. pants
1. Šā lēmuma I un II pielikumā norāda pamatojumu personu vai struktūru iekļaušanai sarakstā, kā noteikusi Drošības padome vai Komiteja attiecībā uz I pielikumu.
2. Šā lēmuma I un II pielikumā iekļauj arī vajadzīgo informāciju attiecīgo personu vai struktūru identificēšanai, ja tāda ir pieejama, kā noteikusi Drošības padome vai Komiteja attiecībā uz I pielikumu. Attiecībā uz personām šāda informācija var saturēt vārdus un uzvārdus, arī pseidonīmus, dzimšanas datumu un dienu, valstspiederību, pases un identifikācijas kartes numuru, dzimumu, adresi (ja zināma), un amatu vai profesiju. Attiecībā uz struktūrām šāda informācija var saturēt nosaukumu, reģistrācijas vietu un datumu, reģistrācijas numuru un uzņēmējdarbības vietu. I pielikumā ietver arī datumu, kad Drošības padome vai Komiteja to ir iekļāvusi sarakstā.
26. pants
1. Šo lēmumu vajadzības gadījumā atbilstīgi pārskata, groza vai atceļ, jo īpaši ņemot vērā atbilstīgus Drošības padomes lēmumus.
2. Šā lēmuma 10. un 11. pantā minētos pasākumus par banku attiecībām ar Irānas bankām pārskata sešos mēnešos pēc šā lēmuma pieņemšanas.
3. Pasākumus, kas minēti 19. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 20. panta 1. punkta b) apakšpunktā, pārskata regulāri un vismaz reizi 12 mēnešos. Tos pārstāj piemērot attiecībā uz attiecīgām personām un struktūrām, ja Padome saskaņā ar 24. pantā minēto procedūru secinājusi, ka nosacījumi to piemērošanai vairs nav izpildīti.
27. pants
Ar šo tiek atcelta Kopējā nostāja 2007/140/KĀDP.
28. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2010. gada 26. jūlija