NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1211/2010
ze dne 15. prosince 2010,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Složení seznamů třetích zemí a území obsažených v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 539/2001 (2) by mělo být a zůstat v souladu s kritérii stanovenými v 5. bodě odůvodnění uvedeného nařízení. Třetí země nebo území, u nichž došlo s ohledem na tato kritéria ke změně situace, by měly být převedeny z jedné přílohy do druhé.
(2)
Vízová povinnost pro státní příslušníky Tchaj-wanu již není opodstatněná zejména proto, že v souladu s kritérii uvedenými v 5. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 539/2001 nepředstavuje toto území nebezpečí v souvislosti s nedovoleným přistěhovalectvím, hrozbu pro veřejný pořádek Unie nebo v souvislosti s jejími vnějšími vztahy. Proto by položka týkajicí se tohoto území měla být převedena do přílohy II uvedeného nařízení. Osvobození od vízové povinnosti by se mělo vztahovat pouze na držitele cestovních pasů vydaných Tchaj-wanem, jež obsahují číslo průkazu totožnosti.
(3)
V příloze I nařízení (ES) č. 539/2001 by měla být zrušena položka „Severní Mariany“, neboť občané dotyčného území jsou jako držitelé cestovních pasů USA občany Spojených států, které jsou uvedeny v příloze II uvedeného nařízení.
(4)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (3), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (4).
(5)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (5), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (6).
(6)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu podepsaného mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES (7).
(7)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (8). Spojené království se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(8)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (9). Irsko se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(9)
Pokud jde o Kypr, je toto nařízení aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 3 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2003.
(10)
Toto nařízení je aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 4 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2005,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 539/2001 se mění takto:
1)
příloha I se mění takto:
a)
v části 1 se zrušuje položka „Severní Mariany“,
b)
v části 2 se zrušuje položka „Tchaj-wan“;
2)
v příloze II se doplňuje nová část, která zní:
„4.
ÚZEMNÍ A SAMOSPRÁVNÉ JEDNOTKY, KTERÉ NEJSOU UZNÁVÁNY ZA STÁT NEJMÉNĚ JEDNÍM Z ČLENSKÝCH STÁTŮ
Tchaj-wan (10)
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 15. prosince 2010.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1211/2010
(2010. gada 15. decembris),
ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001 (2) I un II pielikumā ietverto trešo valstu un teritoriju sarakstu saturam būtu jāatbilst un būtu jāturpina atbilst kritērijiem, kas paredzēti minētās regulas 5. apsvērumā. Trešās valstis un teritorijas, kurās attiecībā uz šiem kritērijiem situācija ir mainījusies, būtu jāpārceļ no viena pielikuma uz otru.
(2)
Vīzas prasības piemērošana Taivānas pilsoņiem vairs nav pamatota, jo īpaši tāpēc, ka saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 539/2001 5. apsvērumā minētajiem kritērijiem tā Savienībai nerada nekādu nelegālās imigrācijas risku vai sabiedriskās kārtības apdraudējumu, kā arī saistībā ar ārējām attiecībām. Līdz ar to atsauce uz šo teritoriju būtu jāpārceļ uz minētās regulas II pielikumu. Turklāt vīzu prasības liberalizācija būtu jāpiemēro vienīgi tādu Taivānas izsniegto pasu turētājiem, kurās norādīts personas apliecības numurs.
(3)
Regulas (EK) Nr. 539/2001 I pielikumā būtu jāsvītro atsauce uz Ziemeļu Marianas salām, jo šīs teritorijas pilsoņi ir ASV pasu turētāji un līdz ar to minētās regulas II pielikumā iekļauto Amerikas Savienoto Valstu pilsoņi.
(4)
Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju - saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (3) - šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta B punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai (4).
(5)
Attiecībā uz Šveici - saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (5), - šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta B un C punktā, tos lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (6) 3. pantu.
(6)
Attiecībā uz Lihtenšteinu - saskaņā ar Protokolu, kas parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam, kas noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, - šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta B un C punktā, tos lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/261/EK (7) 3. pantu.
(7)
Šī regula papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (8). Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.
(8)
Šī regula papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (9). Tādēļ Īrija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un Īrijai šī regula nav saistoša un nav jāpiemēro.
(9)
Attiecībā uz Kipru šī regula ir akts, kas pieņemts atbilstīgi Šengenas acquis vai kā citādi saistīts ar to 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 1. punkta nozīmē.
(10)
Šī regula ir akts, kas pieņemts atbilstīgi Šengenas acquis vai kā citādi saistīts ar to 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 1. punkta nozīmē,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Ar šo Regulu (EK) Nr. 539/2001 groza šādi.
1.
Regulas I pielikumu groza šādi:
a)
1. daļā svītro atsauci uz Ziemeļu Marianas salām;
b)
2. daļā svītro atsauci uz Taivānu.
2.
Regulas II pielikumam pievieno šādu ierakstu:
“4.
ADMINISTRATĪVI TERITORIĀLAS VIENĪBAS, KO VISMAZ VIENA DALĪBVALSTS NEATZĪST PAR VALSTĪM:
Taivāna (10)
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2010. gada 15. decembrī