NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 649/2012
ze dne 4. července 2012
o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek
(přepracované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 a článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 689/2008 ze dne 17. června 2008 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (3) bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k tomu, že jsou nezbytné další změny, by nařízení (ES) č. 689/2008 mělo být z důvodu jasnosti přepracováno.
(2)
Nařízením (ES) č. 689/2008 se provádí Rotterdamská úmluva o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu (4) (dále jen „úmluva“), která vstoupila v platnost dne 24. února 2004; uvedené nařízení nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 304/2003 ze dne 28. ledna 2003 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (5).
(3)
Z důvodu srozumitelnosti a souladu s ostatními příslušnými právními předpisy Unie by se měly zavést nebo vysvětlit některé definice a terminologie by se měla sjednotit s terminologií použitou v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH) a o zřízení Evropské agentury pro chemické látky (6), na jedné straně a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (7) na straně druhé. Bylo by vhodné zajistit, aby ustanovení tohoto nařízení zohledňovala prozatímní opatření zavedená nařízením (ES) č. 1272/2008 s cílem zabránit nesrovnalostem v harmonogramech provádění těchto dvou nařízení.
(4)
Úmluva opravňuje smluvní strany k přijetí přísnějších opatření na ochranu zdraví člověka anebo životního prostředí, než jsou opatření vyžadovaná touto úmluvou, za předpokladu, že je takové opatření v souladu s ustanoveními této úmluvy a ve shodě s mezinárodním právem. Je nutné a vhodné jít v některých hlediscích nad rámec ustanovení úmluvy, aby byla zajištěna vyšší úroveň ochrany životního prostředí a veřejnosti dovážejících zemí.
(5)
Pokud se jedná o účast Unie na činnostech vyplývajících z úmluvy, je důležité, aby existovalo jediné kontaktní místo pro vzájemné vztahy Unie se sekretariátem úmluvy (dále jen „sekretariát“)a ostatními smluvními stranami úmluvy, jakož i s dalšími zeměmi. Tímto kontaktním místem by měla být Komise.
(6)
Je nutné zajistit účinnou koordinaci a řízení technických a správních hledisek tohoto nařízení na úrovni Unie. Členské státy a Evropská agentura pro chemické látky zřízená nařízením (ES) č. 1907/2006 (dále jen „agentura“) mají pravomoc k provádění právních předpisů Unie o chemických látkách a mezinárodních dohod o chemických látkách a mají v této oblasti rovněž zkušenosti. Členské státy a agentura by proto měly provádět úkoly týkající se správních, technických a vědeckých hledisek provádění úmluvy prostřednictvím tohoto nařízení, jakož i úkoly spojené s výměnou informací. Vedle toho by Komise, členské státy a agentura měly navzájem spolupracovat v zájmu účinného plnění mezinárodních závazků Unie vyplývajících z úmluvy.
(7)
Vzhledem k tomu, že některé úkoly Komise by měly být převedeny na agenturu, měla by evropskou databázi vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek, původně vytvořenou Komisí, nadále rozvíjet a spravovat agentura.
(8)
Vývozy nebezpečných chemických látek, které jsou v Unii zakázány nebo přísně omezeny, by měly být i nadále předmětem společného postupu při podávání oznámení o vývozu. Vzhledem k tomu by nebezpečné chemické látky, ať už jako takové nebo obsažené ve směsích nebo výrobcích, které jsou v Unii zakázány nebo přísně omezeny jako přípravky na ochranu rostlin, ostatní formy pesticidů nebo průmyslové chemické látky pro použití profesionálními uživateli nebo veřejností, měly podléhat podobným pravidlům oznamování o vývozu, která se na tyto chemické látky vztahují v případech, kdy jsou zakázány nebo přísně omezeny v jedné nebo obou kategoriích použití stanovených úmluvou, totiž jako pesticidy nebo jako chemické látky pro průmyslové použití. Kromě toho by se stejná pravidla oznamování o vývozu měla vztahovat i na chemické látky, na něž se vztahuje mezinárodní postup předchozího informovaného souhlasu (PIC) (postup PIC). Tento postup oznamování o vývozu by se měl použít na vývozy z Unie do všech třetích zemí bez ohledu na to, zda jsou smluvními stranami úmluvy nebo zda se zapojují do jejích postupů. Členským státům by mělo být umožněno ukládat správní poplatky, které by pokryly náklady spojené s tímto postupem.
(9)
Vývozci a dovozci by měli mít povinnost poskytovat informace o množství chemických látek v oblasti působnosti tohoto nařízení v mezinárodním obchodu, aby mohl být sledován a posuzován dopad a účinky ustanovení tohoto nařízení.
(10)
Komise by měla předkládat sekretariátu oznámení o konečných regulačních opatřeních Unie nebo členského státu týkajících se zákazu nebo přísného omezení chemických látek za účelem zahrnutí těchto látek do mezinárodního postupu PIC v případech, kdy jsou splněna kritéria stanovená v tomto směru úmluvou. V případě potřeby by měly být vyžadovány další informace na podporu takových oznámení.
(11)
V případech, kdy konečné regulační opatření Unie nebo členského státu nejsou způsobilá pro oznámení, protože nesplňují kritéria stanovená úmluvou, by přesto měly být informace o těchto opatřeních poskytnuty sekretariátu a ostatním smluvním stranám úmluvy v zájmu výměny informací.
(12)
Je rovněž nezbytné zajistit, aby Unie přijímala rozhodnutí ohledně dovozu chemických látek, na které se vztahuje mezinárodní postup PIC, do Unie. Tato rozhodnutí by měla vycházet z příslušných právních předpisů Unie a zohledňovat zákazy a přísná omezení členských států. V odůvodněných případech by se měly připravit změny právních předpisů Unie.
(13)
Je nutné přijmout opatření, aby členské státy a vývozci byli informováni o rozhodnutích dovážejících zemí ohledně chemických látek, na které se vztahuje postup PIC, a aby vývozci tato rozhodnutí dodržovali. Kromě toho, aby se zabránilo nežádoucím vývozům, by se neměly vyvážet žádné chemické látky zakázané nebo přísně omezené v Unii, které splňují kritéria oznamování podle úmluvy nebo na něž se vztahuje postup PIC, pokud nebyl vyžádán a obdržen výslovný souhlas dotyčné dovážející země bez ohledu na to, zda je, nebo není smluvní stranou úmluvy. Zároveň je vhodné udělat výjimku z této povinnosti ve vztahu k vývozům do zemí, které jsou členy Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) za předpokladu, že jsou splněny určité podmínky. Kromě toho je potřeba mít postup pro řešení případů, ve kterých přes veškeré přiměřené úsilí není od dovážející země obdržena odpověď, aby vývozy některých chemických látek mohly dočasně pokračovat za zvláštních podmínek. Rovněž je nutné provádět pravidelný přezkum všech těchto případů, jakož i případů, ve kterých byl výslovný souhlas obdržen.
(14)
Je rovněž důležité, aby všechny vyvážené chemické látky byly dostatečně trvanlivé, aby mohly být používány účinně a bezpečně. Pokud jde o pesticidy, a zejména pak pesticidy vyvážené do rozvojových zemí, je podstatné, aby byly poskytnuty informace o příslušných skladovacích podmínkách a aby bylo použito vhodné balení a rozměry obalů s cílem zabránit tvorbě zastaralých zásob.
(15)
Výrobky obsahující chemické látky nespadají do oblasti působnosti úmluvy. Je nicméně vhodné, aby se na výrobky podle tohoto nařízení, jež obsahují chemické látky, které by se mohly uvolňovat při používání nebo zneškodňování a které jsou v Unii zakázány nebo přísně omezeny v jedné nebo více kategoriích použití stanovených úmluvou nebo se na ně vztahuje postup PIC, rovněž vztahovala pravidla pro podávání oznámení o vývozu. Kromě toho by se některé chemické látky a výrobky obsahující zvláštní chemické látky, které nespadají do oblasti působnosti úmluvy, ale které vzbuzují zvláštní obavy, neměly vůbec vyvážet.
(16)
Informace o tranzitní přepravě chemických látek, na něž se vztahuje postup PIC, by měly být v souladu s úmluvou poskytovány smluvním stranám úmluvy, které takové informace požadují.
(17)
Pravidla Unie pro balení a označování a jiné bezpečnostní informace by se měla vztahovat na všechny chemické látky, které jsou určeny pro vývoz do smluvních stran a jiných zemí, pokud tato ustanovení nejsou v rozporu s některými zvláštními požadavky dovážejících zemí při zohlednění příslušných mezinárodních norem. Protože nařízením (ES) č. 1272/2008 byla zavedena nová ustanovení o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, měl by se v tomto nařízení zahrnout odkaz na uvedené nařízení.
(18)
Pro zajištění účinné kontroly a prosazování by členské státy měly určit orgány, např. celní orgány, které by odpovídaly za kontrolu dovozu a vývozu chemických látek v oblasti působnosti tohoto nařízení. Komise, podporovaná agenturou, a členské státy mají klíčovou úlohu a měly by postupovat cíleně a koordinovaně. Členské státy by měly zavést vhodné sankce pro případ porušení tohoto nařízení.
(19)
Pro usnadnění celních kontrol a snížení administrativní zátěže vývozců i orgánů by měl být zaveden systém kódů, jež se mají používat v rámci vývozních prohlášení. Zvláštní kódy by se měly podle potřeby rovněž používat pro chemické látky vyvážené pro účely výzkumu nebo analýzy v množstvích, která pravděpodobně neovlivní zdraví a životní prostředí a v každém případě nepřekračují 10 kg od každého vývozce do každé dovážející země za rok.
(20)
V zájmu zajištění řádného nakládání s chemickými látkami by měla být podporována výměna informací, sdílená odpovědnost a spolupráce mezi Unií a členskými státy a třetími zeměmi, a to bez ohledu na to, zda jsou třetí země smluvními stranami úmluvy. Zejména by měla být poskytována technická pomoc rozvojovým zemím a zemím v procesu hospodářské transformace přímo ze strany Komise a členských států nebo nepřímo podporou projektů nevládních organizací, a to pomoc s cílem umožnit těmto zemím provedení úmluvy, a přispět tak k prevenci škodlivého vlivu chemických látek na lidské zdraví a životní prostředí.
(21)
Pokud mají být tyto postupy účinné, mělo by být pravidelně sledováno jejich fungování. Za tím účelem by členské státy a agentura měly pravidelně předkládat standardizované zprávy Komisi, která by měla následně pravidelně podávat zprávy Evropskému parlamentu a Radě.
(22)
S cílem pomoci určeným orgánům, včetně např. celních orgánů dohlížejících nad vývozy, dovozcům a vývozcům při uplatňování tohoto nařízení by měla agentura vypracovat technické pokyny.
(23)
Za účelem přizpůsobení tohoto nařízení technickému pokroku by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o zařazení chemických látek do části 1 nebo 2 přílohy I a jiné změny této přílohy, zařazení chemických látek, do přílohy V části 1 nebo 2 a jiné změny této přílohy, a, změny příloh II, III, IV a VI a změny stávajících položek v příloze V. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány souběžně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (8).
(25)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zajištění jednotného a účinného plnění závazků Unie vyplývajících z úmluvy, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků akcí financovaných v rámci programu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v tomtéž článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení uvedených cílů nezbytné.
(26)
Nařízení (ES) č. 689/2008 by mělo být zrušeno.
(27)
Je vhodné stanovit odklad použití tohoto nařízení, aby agentura měla dostatek času se na svou novou roli připravit a aby se odvětví mohlo obeznámit s novými postupy,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Cíle
1. Cílem tohoto nařízení je:
a)
provést Rotterdamskou úmluvu o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu (dále jen „úmluva“);
b)
podporovat sdílenou odpovědnost a spolupráci v mezinárodní přepravě nebezpečných chemických látek s cílem ochrany zdraví člověka a životního prostředí před potenciálním narušením;
c)
přispívat k používání nebezpečných chemických látek způsobem, který je šetrný k životnímu prostředí.
Cílů uvedených v prvním pododstavci se dosáhne usnadněním výměny informací o vlastnostech nebezpečných chemických látek, zavedením rozhodovacího procesu v rámci Unie o jejich dovozu a vývozu a rozšiřováním rozhodnutí podle potřeby smluvním stranám a jiným zemím.
2. Kromě cílů uvedených v odstavci 1 zajišťuje toto nařízení, aby se ustanovení nařízení (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení vztahovala na všechny chemické látky též při jejich vývozu z členských států do jiných smluvních stran nebo jiných zemí, pokud tato ustanovení nejsou v rozporu s některými zvláštními požadavky uvedených smluvních stran nebo jiných zemí.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na:
a)
některé nebezpečné chemické látky, na které se vztahuje postup předchozího souhlasu v rámci úmluvy (dále jen „postup PIC“);
b)
některé nebezpečné chemické látky, které jsou v Unii nebo v některém členském státě zakázány nebo přísně omezeny;
c)
vyvážené chemické látky, pokud jde o jejich klasifikaci, označování a balení.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
omamné a psychotropní látky, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 111/2005 ze dne 22. prosince 2004, kterým se stanoví pravidla pro sledování obchodu s prekursory drog mezi Společenstvím a třetími zeměmi (9);
b)
radioaktivní materiály a látky, na něž se vztahuje směrnice Rady 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření (10);
c)
odpady, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech (11);
d)
chemické zbraně, na něž se vztahuje nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (12);
e)
potraviny a potravinářské přídatné látky, na něž se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (13);
f)
krmiva, na něž se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (14), včetně doplňkových látek, zpracovaná, částečně zpracovaná nebo nezpracovaná, určená ke krmení zvířat orální cestou;
g)
geneticky modifikované organismy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí (15);
h)
s výjimkou látek uvedených v čl. 3 odst. 5) písm. b) tohoto nařízení, hromadně vyráběné léčivé přípravky a veterinární léčivé přípravky, na něž se vztahují směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2011 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (16) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2011 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (17).
3. Toto nařízení se nevztahuje na chemické látky vyvážené pro účely výzkumu nebo analýzy v množstvích, která pravděpodobně neovlivní zdraví člověka nebo životní prostředí a v každém případě nepřekračují 10 kg od každého vývozce do každé dovážející země za rok.
Aniž je dotčen první pododstavec, vývozci chemických látek zmínění v prvním pododstavci obdrží prostřednictvím databáze uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. a) zvláštní referenční identifikační číslo, které uvedou ve svém vývozním prohlášení.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„chemickou látkou“ látka jako taková nebo obsažená ve směsi nebo směs vyrobená nebo získaná z přírodních zdrojů, s výjimkou živých organismů, jež patří do některé z těchto kategorií:
a)
pesticidy, včetně vysoce nebezpečných pesticidních přípravků;
b)
průmyslové chemické látky;
2)
„látkou“ jakýkoli chemický prvek a jeho sloučeniny podle definice v čl. 3 bodě 1 nařízení (ES) č. 1907/2006;
3)
„směsí“ směs nebo roztok vymezený v čl. 2 bodě 8 nařízení (ES) č. 1272/2008;
4)
„výrobkem“ konečný výrobek, který zahrnuje nebo obsahuje chemickou látku, jejíž použití bylo v tomto konkrétním výrobku zakázáno nebo přísně omezeno právními předpisy Unie, nespadá-li uvedený výrobek do působnosti bodů 2 nebo 3;
5)
„pesticidy“ chemické látky v některé z těchto dvou podkategorií:
a)
pesticidy používané jako přípravky na ochranu rostlin podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (18);
b)
jiné pesticidy, jako jsou:
i)
biocidní přípravky podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES ze dne 16. února 1998 o uvádění biocidních přípravků na trh (19) a
ii)
desinfekční prostředky, insekticidy a paraziticidy podle směrnic 2001/82/ES a 2001/83/ES;
6)
„průmyslovými chemickými látkami“ chemické látky v některé z těchto podkategorií:
a)
chemické látky pro profesionální použití;
b)
chemické látky pro použití veřejností;
7)
„chemickou látkou, na kterou se vztahuje oznámení o vývozu“, každá chemická látka, která je v Unii zakázána nebo přísně omezena v jedné nebo více kategoriích nebo podkategoriích, a každá chemická látka, na kterou se vztahuje postup PIC, uvedená v části 1 přílohy I;
8)
„chemickou látkou, která je způsobilá pro oznámení v rámci PIC“, každá chemická látka, která je v Unii nebo členském státě zakázána nebo přísně omezena v jedné nebo více kategoriích. Chemické látky, které jsou v Unii zakázány nebo přísně omezeny v jedné nebo více kategoriích, jsou uvedeny v části 2 přílohy I;
9)
„chemickou látkou, na kterou se vztahuje postup PIC“, kterákoli chemická látka uvedená v příloze III úmluvy a v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
10)
„zakázanou chemickou látkou“ buď:
a)
chemická látka, jejíž všechna použití v jedné nebo více kategoriích nebo podkategoriích jsou zakázána konečným regulačním opatřením Unie za účelem ochrany zdraví člověka nebo životního prostředí, nebo
b)
chemická látka, jejíž první použití nebylo schváleno nebo kterou výrobci stáhli z trhu Unie nebo vyloučili z dalšího posuzování v rámci procesu oznamování, registrace nebo schvalování, pokud je prokázáno, že ohrožuje zdraví člověka nebo životní prostředí;
11)
„přísně omezenou chemickou látkou“ buď:
a)
chemická látka, jejíž prakticky všechna použití v jedné nebo více kategoriích nebo podkategoriích jsou zakázána konečným regulačním opatřením Unie za účelem ochrany zdraví člověka nebo životního prostředí, ale jejíž určitá zvláštní použití zůstávají povolena, nebo
b)
chemická látka, jejíž prakticky všechna použití nebyla schválena nebo kterou výrobci stáhli z trhu Unie nebo vyloučili z dalšího posuzování v rámci procesu oznamování, registrace nebo schvalování, pokud je prokázáno, že ohrožuje zdraví člověka nebo životní prostředí;
12)
„chemickou látkou, která je zakázána nebo přísně omezena členským státem“, každá chemická látka, která je zakázána nebo přísně omezena konečným vnitrostátním regulačním opatřením členského státu;
13)
„konečným regulačním opatřením“ právně závazný akt, jehož účelem je zakázat nebo přísně omezit chemickou látku;
14)
„vysoce nebezpečným pesticidním přípravkem“ chemická látka připravená pro použití jako pesticid, která za podmínek použití vyvolá vážné účinky na zdraví nebo na životní prostředí pozorovatelné krátce po jediné nebo opakované expozici;
15)
„celním územím Unie“ území stanovené v článku 3 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (20);
16)
„vývozem“:
a)
trvalý nebo dočasný vývoz chemické látky, která splňuje podmínky čl. 28 odst. 2 Smlouvy o fungování EU;
b)
zpětný vývoz chemické látky, která nesplňuje podmínky čl. 28 odst. 2 Smlouvy o fungování EU a na kterou se vztahuje jiný celní režim než režim vnějšího tranzitu Unie pro pohyb zboží přes celní území Unie;
17)
„dovozem“ fyzické uvedení chemické látky, na kterou se vztahuje jiný celní režim než režim vnějšího tranzitu Unie pro pohyb zboží přes celní území Unie, na celní území Unie;
18)
„vývozcem“ jakákoli z těchto fyzických nebo právnických osob:
a)
osoba, jejímž jménem je vydáno vývozní prohlášení, tj. osoba, která má v době, kdy je přihlášení přijato, smlouvu s příjemcem ve smluvní straně nebo jiné zemi a je oprávněna rozhodnout o odeslání chemické látky mimo celní území Unie;
b)
v případě, že nebyla uzavřena smlouva o vývozu, nebo v případě, že smluvní strana smlouvy o vývozu nejedná svým jménem, osoba, jež je oprávněna rozhodnout o odeslání chemické látky mimo celní území Unie;
c)
v případě, že podle smlouvy, na které je vývoz založen, má právo nakládat s chemickou látkou osoba usazená mimo Unii, smluvní strana smlouvy o vývozu usazená v Unii;
19)
„dovozcem“ každá fyzická nebo právnická osoba, která je v době dovozu na celní území Unie příjemcem chemické látky;
20)
„smluvní stranou úmluvy“ nebo „smluvní stranou“ stát nebo organizace regionální hospodářské integrace, které vyjádřily souhlas být vázány úmluvou a pro které je úmluva v platnosti;
21)
„jinou zemí“ každá země, která není smluvní stranou;
22)
„agenturou“ Evropská agentura pro chemické látky zřízená nařízením (ES) č. 1907/2006;
23)
„sekretariátem“ sekretariát úmluvy, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
Článek 4
Určené vnitrostátní orgány členských států
Každý členský stát určí orgán nebo orgány (dále jen „určený vnitrostátní orgán“ nebo „určené vnitrostátní orgány“), které vykonávají správní funkce požadované tímto nařízením, pokud již tak neučinil před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Členský stát o takovém určení uvědomí Komisi nejpozději do 17. listopadu 2012, pokud jí tato informace nebyla poskytnuta již před vstupem tohoto nařízení v platnost, a rovněž uvědomí Komisi v případě jakékoli změny určeného vnitrostátního orgánu.
Článek 5
Účast Unie na činnostech vyplývajících z úmluvy
1. Účast na činnostech vyplývajících z úmluvy spadá do společné odpovědnosti Komise a členských států, zejména pokud jde o technickou pomoc, výměnu informací a záležitosti týkající se urovnávání sporů, zastoupení v pomocných orgánech a hlasování.
2. Komise jedná při vykonávání správních funkcí podle úmluvy v souvislosti s postupem PIC jako společný určený orgán jménem všech určených vnitrostátních orgánů v úzké spolupráci a za konzultací s určenými vnitrostátními orgány členských států.
Komise je zejména odpovědná za:
a)
předávání oznámení Unie o vývozu smluvním stranám a jiným zemím podle článku 8;
b)
předkládání oznámení o příslušných konečných regulačních opatřeních týkající se chemických látek, které jsou podle článku 11 způsobilé pro oznámení v rámci PIC, sekretariátu;
c)
předání informací o jiných konečných regulačních opatřeních týkající se chemických látek, které nejsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC, v souladu s článkem 12;
d)
příjem informací od sekretariátu obecně.
Komise rovněž poskytne sekretariátu odpovědi Unie o dovozu pro chemické látky, na které se vztahuje postup PIC podle článku 13.
Kromě toho Komise koordinuje příspěvky Unie ke všem technickým záležitostem souvisejícím s:
a)
úmluvou;
b)
přípravou konference smluvních stran zřízenou čl. 18 odst. 1 úmluvy;
c)
Výborem pro přezkum chemických látek zřízeným v souladu s čl. 18 odst. 6 úmluvy (dále jen „Výbor pro přezkum chemických látek“);
d)
ostatními pomocnými orgány konference stran.
3. Komise a členské státy vyvinou nezbytnou iniciativu k zajištění přiměřeného zastoupení Unie v různých subjektech provádějících úmluvu.
Článek 6
Úkoly agentury
1. Agentura plní kromě úkolů, které jsou jí přiděleny podle článků 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 a 25 tyto úkoly:
a)
spravuje, dále rozvíjí a pravidelně aktualizuje databázi vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek (dále jen „databáze“);
b)
zveřejňuje databázi na svých internetových stránkách;
c)
podle potřeby, se souhlasem Komise a po konzultaci s členskými státy poskytuje tomuto odvětví pomoc a technické a vědecké pokyny a nástroje, aby zajistila účinné uplatňování tohoto nařízení;
d)
se souhlasem Komise poskytuje určeným vnitrostátním orgánům členských států pomoc a technické a vědecké pokyny, aby zajistila účinné uplatňování tohoto nařízení;
e)
na žádost odborníků z členských států nebo Komise ve Výboru pro přezkum chemických látek zřízeném úmluvou a s využitím dostupných zdrojů poskytuje vstupní informace pro přípravu pokynů pro rozhodování uvedených v článku 7 úmluvy a dalších technických dokumentů týkajících se provádění úmluvy;
f)
na požádání poskytuje Komisi technické a vědecké informace a pomoc, aby bylo zajištěno účinné provádění tohoto nařízení;
g)
na požádání poskytuje Komisi technické a vědecké informace a pomoc při plnění její role společného určeného orgánu Unie.
2. Úkoly přidělené agentuře tímto nařízením vykonává sekretariát agentury.
Článek 7
Chemické látky, na které se vztahuje oznámení o vývozu, chemické látky, které jsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC, a chemické látky, na které se vztahuje postup PIC
1. Chemické látky, na které se vztahuje oznámení o vývozu, chemické látky, které jsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC a a chemické látky, na které se vztahuje postup PIC, jsou uvedeny v příloze I.
2. Chemické látky uvedené na seznamu v příloze I jsou zařazeny do jedné nebo do několika ze tří skupin chemických látek, které jsou uvedeny jako část 1, 2 a 3 této přílohy.
Na chemické látky uvedené v části 1 přílohy I se vztahuje oznámení o vývozu podle článku 8, s uvedením podrobných informací o identitě látky, o kategorii nebo podkategorii použití, na které se vztahuje omezení, o druhu omezení a v případě potřeby doplňující informace, zejména o výjimkách z požadavků na oznámení o vývozu.
Chemické látky uvedené v části 2 přílohy I jsou kromě toho, že se na ně vztahuje oznámení o vývozu podle článku 8, způsobilé pro oznámení v rámci PIC podle článku 11, s uvedením podrobných informací o identitě látky a o kategorii použití.
Na chemické látky uvedené v části 3 přílohy I se vztahuje postup PIC, s uvedením kategorie použití a v případě potřeby doplňujících informací, zejména o požadavků na oznámení o vývozu.
3. Seznamy uvedené v příloze I jsou veřejnosti zpřístupněny prostřednictvím databáze.
Článek 8
Oznámení o vývozu předaná smluvním stranám a jiným zemím
1. V případě látek uvedených v části 1 přílohy I nebo směsí obsahujících tyto látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek, se použijí odstavce 2 až 8 tohoto článku bez ohledu na předpokládané použití chemické látky v dovážející smluvní straně nebo v dovážející jiné zemi.
2. Jestliže má vývozce vyvézt chemickou látku podle odstavce 1 z Unie do smluvní strany nebo do jiné země poprvé ode dne, kdy se na tuto látku začalo vztahovat toto nařízení, oznámí to určenému vnitrostátnímu orgánu členského státu, v němž je usazen (dále jen „členský stát vývozce“), a to nejpozději 35 dní před předpokládaným dnem vývozu. Následně vývozce oznámí tomuto vnitrostátnímu orgánu první vývoz chemické látky v každém kalendářním roce, a to nejpozději 35 dní před datem vývozu. Oznámení musí být v souladu s požadavky na informace stanovenými v příloze II a jsou zpřístupněna Komisi a členským státům prostřednictvím databáze.
Určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce ověří soulad informací s přílohou II, a je-li oznámení úplné, předá jej nejpozději do 25 dní před předpokládaným vývozem agentuře.
Agentura jménem Komise předá oznámení určenému vnitrostátnímu orgánu dovážející smluvní strany nebo příslušnému orgánu dovážející jiné země a přijme opatření nezbytná k zajištění toho, aby tyto orgány uvedené oznámení obdržely nejpozději 15 dní před prvním zamýšleným vývozem chemické látky a poté do 15 dní před prvním vývozem v každém následujícím kalendářním roce.
Agentura zaregistruje každé oznámení o vývozu v databázi a přidělí mu referenční identifikační číslo. Agentura rovněž každý kalendářní rok prostřednictvím databáze zpřístupní veřejnosti a určeným vnitrostátním orgánům členských států podle potřeby aktualizovaný seznam příslušných chemických látek a dovážejících smluvních stran a jiných zemí.
3. Jestliže agentura neobdrží od dovážející smluvní strany nebo jiné země potvrzení o přijetí oznámení o prvním vývozu uskutečněném po zařazení chemické látky do části 1 přílohy I do 30 dní po odeslání oznámení, zašle jménem Komise druhé oznámení. Agentura vyvine jménem Komise přiměřené úsilí, aby zajistila, že určený vnitrostátní orgán dovážející smluvní strany nebo příslušný orgán dovážející jiné země obdrží druhé oznámení.
4. U vývozů, které se uskuteční poté, co vstoupí v platnost změny právních předpisů Unie týkajících se uvádění na trh, používání nebo označování dotčených látek, nebo kdykoli se složení příslušné směsi změní tak, že se v důsledku toho změní označení takové směsi, se vydá nové oznámení o vývozu v souladu s odstavcem 2. Nové oznámení musí být v souladu s požadavky na informace stanovenými v příloze II a uvede se v něm, že se jedná o revizi předchozího oznámení.
5. Jestliže se vývoz látky uskutečňuje v souvislosti s mimořádnou situací, kdy každé zdržení může ohrozit veřejné zdraví nebo životní prostředí v dovážející smluvní straně nebo jiné zemi, může určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce na odůvodněnou žádost vývozce nebo dovážející smluvní strany nebo jiné země po konzultaci s Komisí, jíž je nápomocna agentura, od požadavků udělit výjimku z povinnost uvedené v odstavcích 2, 3 a 4 zcela nebo částečně. Pokud Komise do deseti dní od zaslání podrobností žádosti určeným vnitrostátním orgánem členského státu nevydá zamítavou odpověď, považuje se rozhodnutí o žádosti za přijaté, a to po konzultaci s Komisí.
6. Aniž jsou dotčeny povinnosti stanovené v čl. 19 odst. 2, zanikají povinnosti stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku tehdy, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
na chemickou látku se začal vztahovat postup PIC;
b)
dovážející země je smluvní stranou úmluvy a předala sekretariátu v souladu s čl. 10 odst. 2 úmluvy odpověď, zda souhlasí nebo nesouhlasí s dovozem dané chemické látky; a
c)
sekretariát Komisi o odpovědi uvědomil a Komise ji předala členským státům a agentuře.
Bez ohledu na první pododstavec tohoto odstavce však povinnosti stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku nezanikají, pokud dovážející země je smluvní stranou úmluvy a výslovně požaduje, například ve svém rozhodnutí o dovozu nebo jinak, aby vyvážející smluvní strany i nadále poskytovaly oznámení o vývozu.
Aniž jsou dotčeny povinnosti stanovené v čl. 19 odst. 2, zanikají povinnosti stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku rovněž tehdy, pokud jsou splněny obě tyto podmínky:
a)
určený vnitrostátní orgán dovážející smluvní strany nebo příslušný orgán dovážející jiné země upustil od požadavku oznamování vývozu chemické látky a
b)
Komise tuto informaci obdržela od sekretariátu nebo od určeného vnitrostátního orgánu dovážející smluvní strany nebo od příslušného orgánu dovážející jiné země a předala ji členským státům a agentuře, která ji zpřístupnila prostřednictvím databáze.
7. Komise, příslušné určené vnitrostátní orgány členských států, agentura a vývozci poskytnou na požádání dovážejícím smluvním stranám nebo jiným zemím dostupné doplňující informace o vyvážených chemických látkách.
8. Členské státy mohou transparentním způsobem zavést systémy zavazující vývozce platit správní poplatek za každé oznámení o vývozu a za každou podanou žádost o výslovný souhlas ve výši odpovídající nákladům, které vynaloží na provádění postupů stanovených v odstavcích 2 a 4 tohoto článku a v čl. 14 odst. 6 a 7.
Článek 9
Oznámení o vývozu obdržená od smluvních stran a jiných zemí
1. Oznámení o vývozu, které agentura obdrží od určeného vnitrostátního orgánu smluvní strany nebo příslušného orgánu jiné země o vývozu chemické látky do Unie, jejíž výroba, používání, spotřeba, přeprava, prodej nebo manipulace s ní je zakázána nebo přísně omezena právními předpisy uvedené smluvní strany nebo jiné země, jsou do 15 dní ode dne, kdy agentura obdržela toto oznámení, zpřístupněna prostřednictvím databáze.
Agentura potvrdí jménem Komise příjem oznámení o prvním vývozu, které obdrží pro každou chemickou látku od každé smluvní strany nebo jiné země.
Určený vnitrostátní orgán členského státu přijímajícího vývoz obdrží do 10 dní od obdržení kopii každého oznámení došlého agentuře spolu se všemi dostupnými informacemi. Ostatní členské státy mohou na požádání obdržet kopie.
2. Jestliže Komise nebo určené vnitrostátní orgány členských států obdrží přímo nebo nepřímo od určených vnitrostátních orgánů smluvních stran nebo příslušných orgánů jiných zemí jakákoli oznámení o vývozu, neprodleně tato oznámení předají agentuře spolu se všemi dostupnými informacemi.
Článek 10
Informace o vývozu a dovozu chemických látek
1. Každý vývozce jedné nebo více z následujících položek:
a)
látek uvedených v příloze I;
b)
směsi obsahující takové látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek; nebo
c)
výrobků obsahujících látky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I v nezreagované formě nebo směsí obsahujících takové látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek,
informuje během prvního čtvrtletí každého roku určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce o množství chemické látky (jako takové nebo obsažené ve směsích nebo ve výrobcích), kterou dodal do jakékoli smluvní strany nebo jiné země během předcházejícího roku. Spolu s těmito informacemi dodá seznam jmen a adres všech fyzických či právnických osob dovážejících chemickou látku do strany nebo jiné země, pro které se během uvedeného období uskutečnila dodávka. Tyto informace uvádějí samostatně vývozy uskutečněné podle čl. 14 odst. 7.
Každý dovozce v Unii poskytne rovnocenné informace o množstvích dovezených do Unie.
2. Na žádost Komise, jíž je nápomocna agentura, nebo určeného vnitrostátního orgánu svého členského státu poskytne vývozce nebo dovozce veškeré doplňující informace o chemické látce, které jsou nezbytné pro provedení tohoto nařízení.
3. Každý členský stát poskytne agentuře každoročně souhrnné informace v souladu s přílohou III. Agentura tyto informace shrne na úrovni Unie a informace, které nejsou důvěrné, zpřístupní prostřednictvím databáze.
Článek 11
Oznamování zakázaných nebo přísně omezených chemických látek v rámci úmluvy
1. Komise písemně oznámí sekretariátu chemické látky, jejichž seznam je uveden v části 2 přílohy I, které jsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC.
2. Pokud jsou další chemické látky zařazeny do části 2 přílohy I podle druhého pododstavce čl. 23 odst. 2, oznámí Komise tyto chemické látky sekretariátu. Oznámení se podá co nejdříve po přijetí příslušného konečného regulačního opatření na úrovni Unie, kterým se chemická látka zakazuje nebo přísně omezuje, nejpozději 90 dní ode dne, kdy se má toto konečné regulační opatření použít.
3. Oznámení v rámci PIC poskytne všechny příslušné informace požadované v příloze IV.
4. Komise při určování priorit pro oznamování zohlední, zda je chemická látka již uvedena v části 3 přílohy I, dále rozsah, ve kterém je možno splnit požadavky na informace uvedené v příloze IV, a závažnost rizik představovaných chemickou látkou, zejména pro rozvojové země.
Pokud je chemická látka způsobilá pro oznámení v rámci PIC, ale informace nesplňují požadavky uvedené v příloze IV, zjištění vývozci nebo dovozci poskytnou na požádání Komise všechny příslušné informace, které jsou jim dostupné, včetně informací, které získají z jiných vnitrostátních nebo mezinárodních programů kontroly chemických látek, a to do 60 dní.
5. Pokud se konečné regulační opatření oznámené podle odstavce 1 nebo 2 změní, Komise to co nejdříve po přijetí nového konečného regulačního opatření oznámí písemně sekretariátu, nejpozději však do 60 dní ode dne, kdy se má nové konečné regulační opatření použít.
Komise poskytne všechny příslušné informace, které nebyly k dispozici v době, kdy bylo podáno původní oznámení podle odstavce 1 nebo 2.
6. Na žádost kterékoli smluvní strany nebo sekretariátu poskytne Komise doplňující informace o chemické látce nebo o konečném regulačním opatření, pokud je to možné.
Členské státy a agentura na požádání poskytují Komisi nezbytnou pomoc při shromažďování údajů.
7. Komise neprodleně předá členským státům a agentuře informace, které obdrží od sekretariátu, o chemických látkách oznámených jinými smluvními stranami jako zakázané nebo přísně omezené.
Komise případně v úzké spolupráci s členskými státy a agenturou zhodnotí potřebu navrhnout na úrovni Unie opatření k prevenci veškerých nepřijatelných rizik pro zdraví člověka nebo životní prostředí v Unii.
8. Pokud členský stát v souladu s platnými právními předpisy Unie přijme konečné vnitrostátní regulační opatření, kterým se zakazují nebo přísně omezují chemické látky, poskytne Komisi příslušné informace. Komise zpřístupní tyto informace členským státům. Členské státy mohou v průběhu čtyř týdnů od obdržení těchto informací zaslat Komisi a členskému státu, který oznámil konečné vnitrostátní regulační opatření, připomínky k možnému oznámení v rámci PIC, včetně zejména příslušných informací o svém vnitrostátním postoji k regulaci uvedené chemické látky. Předkládající členský stát po zvážení připomínek informuje Komisi, zda má Komise:
a)
podat sekretariátu oznámení v rámci PIC podle tohoto článku nebo
b)
poskytnout sekretariátu informace podle článku 12.
Článek 12
Informace poskytované sekretariátu o zakázaných nebo přísně omezených chemických látkách, které nejsou způsobilé pro oznámení v rámci PIC
V případě chemických látek uvedených pouze v části 1 přílohy I nebo po obdržení informací od členského státu podle čl. 11 odst. 8 písm. b), poskytne Komise sekretariátu informace o příslušných konečných regulačních opatřeních, aby mohly být tyto informace podle potřeby předávány ostatním smluvním stranám úmluvy.
Článek 13
Povinnosti týkající se dovozu chemických látek
1. Komise neprodleně předá členským státům a agentuře veškeré pokyny pro rozhodování, které obdrží od sekretariátu.
Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme rozhodnutí o dovozu formou konečné nebo prozatímní odpovědi o dovozu jménem Unie, týkající se budoucího dovozu dotčené chemické látky. Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 27 odst. 2. Komise oznámí rozhodnutí sekretariátu co nejdříve, nejpozději však devět měsíců ode dne, kdy byly sekretariátem rozeslány pokyny pro rozhodování.
Pokud se na chemickou látku začnou vztahovat doplněná nebo pozměněná omezení podle právních předpisů Unie, přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů opravené rozhodnutí o dovozu. Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 27 odst. 2. Komise oznámí opravené rozhodnutí o dovozu sekretariátu.
2. V případě, že je chemická látka zakázána nebo přísně omezena jedním nebo několika členskými státy, Komise na základě písemné žádosti uvedených členských států zohlední tuto informaci ve svém rozhodnutí o dovozu.
3. Rozhodnutí o dovozu podle odstavce 1 se vztahuje na kategorii nebo kategorie uvedené pro tuto chemickou látku v pokynech pro rozhodování.
4. Komise při oznamování rozhodnutí o dovozu poskytne sekretariátu popis právních a správních opatření, na kterých je toto rozhodnutí založeno.
5. Každý určený vnitrostátní orgán členského státu zpřístupní rozhodnutí o dovozu podle odstavce 1 dotčeným osobám, na které se vztahuje jeho rozhodovací pravomoc, v souladu se svými právními či správními opatřeními. Agentura zveřejní rozhodnutí o dovozu podle odstavce 1 prostřednictvím databáze.
6. Komise v úzké spolupráci s členskými státy a agenturou případně zhodnotí potřebu navrhnout na úrovni Unie opatření k prevenci jakýchkoli nepřijatelných rizik pro zdraví člověka nebo životní prostředí v Unii, přičemž zohlední informace obsažené v pokynech pro rozhodnutí.
Článek 14
Jiné povinnosti týkající se vývozů chemických látek než jsou požadavky na oznámení o vývozu
1. Komise neprodleně předá členským státům, agentuře a evropským průmyslovým svazům informace, které obdrží od sekretariátu například ve formě oběžníků a které se týkají chemických látek, na něž se vztahuje postup PIC, a rozhodnutí dovážejících smluvních stran o podmínkách dovozu těchto chemických látek. Neprodleně předá členským státům a agentuře rovněž informace o každém případu neposkytnutí odpovědi v souladu s čl. 10 odst. 2 úmluvy. Agentura přidělí každému rozhodnutí o dovozu referenční identifikační číslo a uchovává všechny informace týkající se takových rozhodnutí přístupné pro veřejnost prostřednictvím databáze, a na požádání tyto informace každému poskytne.
2. Komise přiřadí každé chemické látce uvedené v příloze I klasifikační kód podle kombinované nomenklatury Evropské unie. Tyto klasifikační kódy se revidují podle potřeby na základě změn provedených v nomenklatuře harmonizovaného systému Světové celní organizace nebo v kombinované nomenklatuře Evropské unie týkající se příslušných chemických látek.
3. Každý členský stát sdělí informace a rozhodnutí předané Komisí podle odstavce 1 dotčeným osobám, které jsou v jeho jurisdikci.
4. Vývozci dosáhnou souladu s rozhodnutími o každé odpovědi o dovozu do šesti měsíců ode dne, kdy sekretariát poprvé informoval Komisi o takovém rozhodnutí podle odstavce 1.
5. Komise, jíž je nápomocna agentura, a členské státy na požádání podle potřeby poskytují rady a pomáhají dovážejícím smluvním stranám získat další informace potřebné pro přípravu odpovědi určené sekretariátu o dovozu uvedené chemické látky.
6. Látky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I nebo směsi obsahující tyto látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek a na předpokládané použití těchto látek v dovážející smluvní straně nebo jiné zemi, je možno vyvážet, pouze pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a)
vývozce si vyžádal a obdržel výslovný souhlas s dovozem prostřednictvím určeného vnitrostátního orgánu členského státu vývozce po konzultaci s Komisí, jíž je nápomocna agentura, a s určeným vnitrostátním orgánem dovážející smluvní strany nebo příslušným orgánem dovážející jiné země;
b)
v případě chemických látek uvedených v části 3 přílohy I se v posledním oběžníku vydaném sekretariátem podle odstavce 1 uvede, že dovážející smluvní strana dala souhlas k dovozu.
V případě chemických látek uvedených v části 2 přílohy I, které mají být vyvezeny do zemí OECD, smí určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce na jeho žádost po konzultaci s Komisí a případ od případu rozhodnout, že se výslovný souhlas nepožaduje, pokud byla v době dovozu do dotyčné země OECD na chemickou látku vydána licence, chemická látka je registrována nebo povolena v této zemi OECD.
Byl-li podle písmene a) prvního pododstavce vyžádán výslovný souhlas a agentura neobdržela odpověď na žádost do 30 dní, zašle agentura jménem Komise upomínku, pokud odpověď neobdržela Komise nebo určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce, které ji agentuře předaly. Pokud během dalších 30 dní stále není odpověď poskytnuta, může agentura podle potřeby zaslat další upomínky.
7. V případě chemických látek uvedených v částech 2 a 3 přílohy I, smí určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce po konzultaci s Komisí, jíž je nápomocna agentura, a případ od případu a na základě druhého pododstavce rozhodnout, že se vývoz může uskutečnit, pokud neexistují žádné důkazy z úředních zdrojů o tom, že dovážející smluvní strana nebo jiná země přijala konečné regulační opatření zakazující nebo přísně omezující použití dané chemické látky a pokud po vynaložení veškerého přiměřeného úsilí nebyla obdržena odpověď na žádost o výslovný souhlas podle odst. 6 písm. a) do 60 dní a pokud je splněna alespoň jedna z následujících podmínek:
a)
existují důkazy z úředních zdrojů dovážející smluvní strany nebo dovážející jiné země o tom, že na chemickou látku je vydána licence, je registrována nebo povolena; nebo
b)
předpokládané použití uvedené v oznámení o vývozu a písemně potvrzené fyzickou či právnickou osobou dovážející chemickou látku do smluvní strany či jiné země není v kategorii, pro niž je chemická látka uvedena v částech 2 a 3 přílohy I a existují důkazy z úředních zdrojů o tom, že daná chemická látka byla v průběhu předcházejících pěti let používána v dovážející smluvní straně nebo jiné dotčené zemi nebo do ní dovážena.
V případě chemických látek uvedených v části 3 přílohy I, vývoz na základě splnění podmínek podle písmene b) se nemůže uskutečnit, byla-li chemická látka klasifikována v souladu s nařízením (ES) č. 1272/2008 jako karcinogenní kategorie 1 A nebo 1B, mutagenní kategorie 1 A nebo 1B, nebo jako toxická pro reprodukci kategorie 1 A nebo 1B, nebo odpovídá-li chemická látka kritériím uvedeným v příloze XIII nařízení (ES) č. 1907/2006, která vymezují perzistentní, bioakumulativní a toxické nebo velmi perzistentní a velmi bioakumulativní látky.
Při rozhodování o vývozu chemických látek uvedených v části 3 přílohy I posoudí určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce po konzultaci s Komisí, jíž je nápomocna agentura, možný dopad používání chemické látky v dovážející smluvní straně nebo jiné zemi na zdraví člověka a životní prostředí a předloží příslušnou dokumentaci agentuře, aby byla zveřejněna prostřednictvím databáze.
8. Platnost každého výslovného souhlasu obdrženého podle odst. 6 písm. a) nebo rozhodnutí pokračovat s vývozem, pokud chybí výslovný souhlas podle odstavce 7 podléhá pravidelnému přezkumu Komise po konzultaci s dotčenými členskými státy takto:
a)
v případě každého výslovného souhlasu obdrženého podle odst. 6 písm. a) se nový výslovný souhlas požaduje do konce třetího kalendářního roku poté, co byl souhlas udělen, pokud podmínky tohoto souhlasu nestanoví jinak;
b)
pokud nebyla mezitím obdržena odpověď na žádost, rozhodnutí pokračovat s vývozem, pokud chybí výslovný souhlas podle odstavce 7 platí maximálně po dobu dvanácti měsíců a po jejím uplynutí se požaduje výslovný souhlas.
V případech uvedených v prvním pododstavci písm. a) smějí nicméně vývozy pokračovat i po uplynutí příslušného období do obdržení odpovědi na novou žádost o výslovný souhlas po dobu dodatečných dvanácti měsíců.
9. Agentura registruje v databázi veškeré žádosti o výslovný souhlas, obdržené odpovědi a rozhodnutí pokračovat s vývozem, pokud chybí výslovný souhlas, včetně dokumentace uvedené v odst. 7 třetím pododstavci. Každému obdrženému výslovnému souhlasu nebo rozhodnutí pokračovat s vývozem, pokud chybí výslovný souhlas, se přidělí referenční identifikační číslo a zapíší se na seznam se všemi příslušnými informacemi o jakýchkoli dodatečných podmínkách, např. dobách platnosti. Informace, které nejsou důvěrné, se zpřístupní prostřednictvím databáze.
10. Žádná chemická látka se nevyveze později než šest měsíců před datem ukončení své použitelnosti, pokud takové datum existuje nebo může být odvozeno z data výroby a pokud tomu nebrání vnitřní vlastnosti chemické látky. Zejména v případě pesticidů vývozci zajistí, aby byly rozměry a balení nádob na pesticidy optimalizovány s cílem snížit riziko vytváření zastaralých zásob.
11. Při vývozu pesticidů vývozci zajistí, aby označení obsahovalo zvláštní informace o podmínkách skladování a stabilitě při skladování v klimatických podmínkách dovážející smluvní strany nebo jiné země. Kromě toho zajistí, aby byly vyvážené pesticidy v souladu s normami čistoty stanovenými v právních předpisech Unie.
Článek 15
Vývoz některých chemických látek a výrobků
1. Na výrobky se vztahuje postup oznámení o vývozu podle článku 8, obsahují-li:
a)
látky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I v nezreagované formě;
b)
směsi obsahující takové látky v koncentraci, v jejímž důsledku se uplatňují povinnosti označování podle nařízení (ES) č. 1272/2008 bez ohledu na přítomnost jakýchkoli jiných látek.
2. Chemické látky a výrobky, jejichž používání je v Unii zakázáno z důvodů ochrany zdraví člověka nebo životního prostředí, a jež jsou uvedeny v příloze V, se nesmějí vyvážet.
Článek 16
Informace o tranzitní přepravě
1. Smluvní strany úmluvy, které požadují informace o tranzitní přepravě chemických látek, na které se vztahuje postup PIC, jsou spolu s informacemi požadovanými každou smluvní stranou prostřednictvím sekretariátu uvedeny v příloze VI.
2. Jestliže je chemická látka uvedená v části 3 přílohy I přepravována přes území smluvní strany úmluvy uvedené v příloze VI, poskytne vývozce, pokud je to možné, určenému vnitrostátnímu orgánu členského státu vývozce informace požadované dotyčnou smluvní stranou úmluvy v souladu s přílohou VI nejpozději 30 dní před tím, než se uskuteční první tranzitní přeprava, a nejpozději osm dní před každou následující tranzitní přepravou.
3. Určený vnitrostátní orgán členského státu vývozce předá Komisi a v kopii agentuře informace získané od vývozce podle odstavce 2, spolu se všemi dostupnými doplňujícími informacemi.
4. Komise předá informace obdržené podle odstavce 3 určeným vnitrostátním orgánům smluvních stran úmluvy, které tyto informace požadovaly, spolu se všemi dostupnými doplňujícími informacemi nejpozději 15 dní před první tranzitní přepravou a před každou následující tranzitní přepravou.
Článek 17
Informace, které musí být přiloženy k vyváženým chemickým látkám
1. Pro chemické látky, které jsou určeny pro vývoz, platí ustanovení pro balení a označování stanovené nebo uvedené v nařízení (ES) č. 1107/2009, ve směrnici 98/8/ES a v nařízení (ES) č. 1272/2008 nebo v jakémkoli jiném příslušném právním předpisu Unie.
První pododstavec platí, pokud tato ustanovení nejsou v rozporu se zvláštními požadavky dovážející smluvní strany nebo jiné země.
2. V případě potřeby se na štítku uvede datum ukončení použitelnosti a datum výroby chemických látek uvedených v odstavci 1 nebo v příloze I a případně se uvede datum ukončení použitelnosti pro různé klimatické oblasti.
3. Bezpečnostní list podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 se přikládá při vývozu chemických látek uvedených v odstavci 1. Vývozce zašle bezpečnostní list každé fyzické či právnické osobě dovážející chemickou látku do smluvní strany nebo jiné země.
4. Informace na štítku a v bezpečnostním listu se uvádějí, pokud je to možné, v úředních jazycích nebo v jednom či více hlavních jazycích země určení nebo oblasti předpokládaného použití.
Článek 18
Povinnosti orgánů členských států při kontrole dovozu a vývozu
1. Každý členský stát určí orgány, jako např. celní orgány odpovědné za kontrolu dovozu a vývozu chemických látek uvedených v příloze I, pokud tak již neučinil před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Komise, za podpory agentury, a členské státy postupují cíleně a koordinovaně při kontrole dodržování tohoto nařízení ze strany vývozců.
2. Síť orgánů členských států odpovědných za prosazování tohoto nařízení koordinuje fórum pro výměnu informací o prosazování zřízené nařízením (ES) č. 1907/2006.
3. Každý členský stát zahrne do svých pravidelných zpráv o fungování postupů podle čl. 22 odst. 1 podrobnosti o činnostech těchto svých orgánů v tomto ohledu.
Článek 19
Další povinnosti vývozců
1. Vývozci chemických látek, na něž se vztahují povinnosti stanovené v čl. 8 odst. 2 a 4, uvedou příslušná referenční identifikační čísla ve svých vývozních prohlášeních (kolonka 44 jednotných správních dokladů nebo odpovídající údaj v elektronickém vývozním prohlášení) podle čl. 161 odst. 5 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92.
2. Vývozci chemických látek osvobození podle čl. 8 odst. 5 od povinností stanovených v odstavcích 2 a 4 uvedeného článku nebo chemických látek, pro které tato povinnost přestala platit v souladu s čl. 8 odst. 6, obdrží prostřednictvím databáze zvláštní referenční identifikační číslo a toto číslo uvedou ve svém vývozním prohlášení.
3. Pokud o to agentura požádá, využijí vývozci databázi pro předložení informací nezbytných pro plnění svých povinností v rámci tohoto nařízení prostřednictvím databáze agentury.
Článek 20
Výměna informací
1. Komise, jíž je nápomocna agentura, a členské státy podle potřeby usnadní poskytování vědeckých, technických, ekonomických a právních informací o chemických látkách v oblasti působnosti tohoto nařízení, včetně informací toxikologických, ekotoxikologických a bezpečnostních.
Komise s podporou členských států a agentury, pokud to je nezbytné, případně zajistí následující:
a)
poskytování veřejně dostupných informací o regulačních opatřeních týkajících se cílů úmluvy;
b)
poskytování informací smluvním stranám a jiným zemím, ať již přímo, nebo prostřednictvím sekretariátu, o takových opatřeních, která podstatně omezují jeden nebo více způsobů používání chemické látky.
2. Komise, členské státy a agentura podle vzájemné dohody chrání veškeré důvěrné informace získané od smluvní strany nebo jiné země.
3. Pokud jde o předávání informací podle tohoto nařízení a aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (21), nepovažují se za důvěrné alespoň tyto údaje:
a)
informace uvedené v příloze II a příloze IV;
b)
informace obsažené v bezpečnostních listech podle čl. 17 odst. 3;
c)
datum ukončení použitelnosti chemické látky;
d)
datum výroby chemické látky;
e)
informace o preventivních opatřeních, včetně klasifikace nebezpečnosti, povahy rizika a příslušných bezpečnostních pokynů;
f)
souhrn výsledků toxikologických a ekotoxikologických zkoušek;
g)
informace o nakládání s obaly po odstranění chemických látek.
4. Agentura připravuje každé dva roky shrnutí dodaných informací.
Článek 21
Technická pomoc
Komise, určené vnitrostátní orgány členských států a agentura, při zohlednění zejména potřeb rozvojových zemí a zemí v procesu hospodářské transformace, spolupracují na podpoře technické pomoci, včetně odborné přípravy, pro rozvoj infrastruktury, kapacit a odborných znalostí nezbytných pro správné nakládání s chemickými látkami během celé doby jejich životnosti.
Technická pomoc se zaměří, s cílem umožnit těmto zemím provádět úmluvu, zejména na poskytování technických informací o chemických látkách, na podporu výměny odborníků, na podporu zřizování a zachování určených vnitrostátních orgánů a na poskytování odborných technických znalostí nezbytných pro identifikaci nebezpečných pesticidních přípravků a pro přípravu oznámení pro sekretariát.
Komise a členské státy se aktivně podílí na mezinárodních činnostech vytváření kapacit v oblasti nakládání s chemickými látkami prostřednictvím poskytování informací o projektech, které podporují nebo financují, za účelem zlepšení nakládání s chemickými látkami v rozvojových zemích a zemích v procesu hospodářské transformace. Komise a členské státy zváží rovněž poskytování podpory nevládním organizacím.
Článek 22
Sledování a podávání zpráv
1. Členské státy a agentura předkládají každé tři roky Komisi informace o fungování postupů uvedených v tomto nařízení, včetně případných celních kontrol, protiprávních jednání, sankcí a nápravných opatření. Komise přijme prováděcí akt, kterým předem stanoví společnou formu předkládaných zpráv. Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 27 odst. 2.
2. Komise zpracovává každé tři roky zprávu o provádění činností uvedených v tomto nařízení, za něž je odpovědná, a zahrne ji do souhrnné zprávy, do níž začlení informace poskytnuté členskými státy a agenturou podle odstavce 1. Stručný obsah zprávy, který se zveřejní na internetu, se předá Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pokud jde o informace poskytnuté podle odstavců 1 a 2, dodrží Komise, členské státy a agentura příslušné povinnosti týkající se ochrany důvěrnosti údajů a vlastnických práv k nim.
Článek 23
Aktualizace příloh
1. Komise přezkoumá nejméně jednou za rok na základě vývoje právních předpisů Unie a úmluvy seznam chemických látek v příloze I.
2. Při určování toho, zda konečné regulační opatření na úrovni Unie znamená zákaz nebo přísné omezení, se účinek opatření posuzuje na úrovni podkategorií v rámci kategorií „pesticidy“ a „průmyslové chemické látky“. Jestliže regulační opatření zakazuje nebo přísně omezuje chemickou látku ve kterékoli z těchto podkategorií, zahrne se do části 1 přílohy I.
Při určování toho, zda konečné regulační opatření na úrovni Unie znamená zákaz nebo přísné omezení, a tato chemická látka je tedy způsobilá pro oznámení v rámci PIC podle článku 11, se účinek opatření posuzuje na úrovni kategorií „pesticidy“ a „průmyslové chemické látky“. Jestliže regulační opatření zakazuje nebo přísně omezuje použití chemické látky v kterékoli z těchto kategorií, zahrne se rovněž do části 2 přílohy I.
3. Rozhodnutí o zahrnutí chemických látek do přílohy I, případně o změně jejich záznamů bude přijato bez zbytečného odkladu.
4. Za účelem přizpůsobení tohoto nařízení technickému pokroku je Komise oprávněna přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 26 pro tato opatření:
a)
zahrnutí chemické látky do části 1 nebo 2 přílohy I podle odstavce 2 tohoto článku po přijetí konečného regulačního opatření na úrovni Unie a jiných změn přílohy I, včetně změn stávajících záznamů;
b)
zahrnutí chemické látky, na kterou se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 ze dne 29. dubna 2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách (22), do části 1 přílohy V;
c)
zahrnutí chemické látky, jež na úrovni Unie již podléhá zákazu vývozu, do části 2 přílohy V;
d)
změny stávajících záznamů v příloze V;
e)
změny příloh II, III, IV a VI.
Článek 24
Rozpočet agentury
1. Pro účely tohoto nařízení sestávají příjmy agentury z:
a)
dotace Unie ze souhrnného rozpočtu Evropské unie (oddíl Komise);
b)
jakýchkoli dobrovolných příspěvků členských států.
2. Příjmy a výdaje za činnosti v rámci tohoto nařízení a příjmy a výdaje za činnosti v rámci jiných nařízení jsou vedeny odděleně prostřednictvím různých oddílů rozpočtu agentury.
Příjmy agentury uvedené v odstavci 1 se použijí na provádění jejích úkolů v rámci tohoto nařízení.
3. Komise do 1. března 2014 přezkoumá, zda je vhodné, aby agentura účtovala poplatky za služby poskytované vývozcům, a v případě nutnosti předloží příslušný návrh.
Článek 25
Formáty a programové vybavení pro předkládání informací agentuře
Agentura specifikuje formáty a programové vybavení pro předkládání informací agentuře a bezplatně je zpřístupní na svých internetových stránkách. Členské státy a ostatní smluvní strany, na něž se toto nařízení vztahuje, používají uvedené formáty a programové vybavení pro předkládání informací agentuře podle tohoto nařízení.
Článek 26
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 23 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 1. března 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 23 odst. 4 kdykoli zrušit. Toto rozhodnutí o zrušení ukončí přenesení pravomoci uvedené v tomto rozhodnutí. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 23 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 27
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 133 nařízení (ES) č. 1907/2006. Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 28
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění správného provádění těchto ustanovení. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Pokud tak již neučinily před vstupem tohoto nařízení v platnost, oznámí členské státy tato ustanovení Komisi nejpozději do 1. března 2014 a sdělí jí neprodleně všechny následné změny, které se jich týkají.
Článek 29
Přechodné období pro klasifikaci, označování a balení chemických látek
Odkazy, které v tomto nařízení poukazují na nařízení (ES) č. 1272/2008 se podle potřeby chápou jako odkazy na právní předpisy Unie, které se uplatňují na základě článku 61 uvedeného nařízení a v souladu s časovým harmonogramem v něm stanoveným.
Článek 30
Zrušení
Nařízení (ES) č. 689/2008 se zrušuje s účinkem od 1. března 2014.
Odkazy na nařízení (ES) č. 689/2008 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze VII.
Článek 31
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. března 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 4. července 2012.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 649/2012
(2012. gada 4. jūlijs)
par bīstamo ķīmisko vielu eksportu un importu
(pārstrādāta versija)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu un 207. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 689/2008 (2008. gada 17. jūnijs) par bīstamo ķīmisko vielu eksportu un importu (3) ir vairākkārt būtiski grozīta. Ņemot vērā to, ka ir jāizdara turpmāki grozījumi, Regula (EK) Nr. 689/2008 skaidrības labad būtu jāpārstrādā.
(2)
Ar Regulu (EK) Nr. 689/2008 īsteno Roterdamas Konvenciju (stājās spēkā 2004. gada 24. februārī) par procedūru, saskaņā ar kuru starptautiskajā tirdzniecībā dodama iepriekš norunāta piekrišana attiecībā uz dažām bīstamām ķīmiskām vielām un pesticīdiem (4) (“Konvencija”), un aizstāj Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 304/2003 (2003. gada 28. janvāris) par bīstamu ķīmisku vielu eksportu un importu (5).
(3)
Skaidrības labad un saskaņojot ar citu attiecīgo Savienības tiesību aktu noteikumiem, būtu jāpievieno vai jāprecizē vairākas definīcijas, un jāsaskaņo terminoloģija ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru (6), no vienas puses, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1272/2008 (2008. gada 16. decembris) par vielu un maisījumu klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu (7), no otras puses, lietoto terminoloģiju. Būtu jānodrošina to, ka šajā regulā ir atspoguļoti Regulas (EK) Nr. 1272/2008 pārejas noteikumi, lai novērstu jebkādu neatbilstību starp minētās regulas un šīs regulas piemērošanas grafiku.
(4)
Konvencijā ir ļauts Pusēm, aizsargājot cilvēku veselību un vidi, rīkoties stingrāk, nekā aicināts Konvencijā, ja šāda rīcība ir saderīga ar Konvencijas noteikumiem un ir saskaņā ar starptautiskām tiesībām. Lai nodrošinātu augstāku vides un sabiedrības veselības aizsardzības pakāpi valstīs, kas importē, noteiktos aspektos var un vajag noteikt stingrākas prasības, nekā paredzēts Konvencijā.
(5)
Attiecībā uz Savienības dalību Konvencijā ir svarīgi noteikt tikai vienu kontaktpunktu Savienības saziņai ar Konvencijas sekretariātu (“Sekretariāts”) un citām Konvencijas Pusēm, kā arī ar citām valstīm. Minētajam kontaktpunktam vajadzētu būt Komisijai.
(6)
Būtu jānodrošina šīs regulas tehnisko un administratīvo aspektu efektīva koordinēšana un pārvaldība Savienības līmenī. Dalībvalstīm un Eiropas Ķīmisko vielu aģentūrai (“Aģentūrai”), kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006, ir kompetence un pieredze, īstenojot Savienības tiesību aktus un starptautiskas vienošanās par ķīmiskajām vielām. Tāpēc dalībvalstīm un Aģentūrai būtu jāveic uzdevumi, kas saistīti ar administratīvajiem, tehniskajiem un zinātniskajiem aspektiem Konvencijas īstenošanā, izmantojot šo regulu, kā arī ar attiecīgās informācijas apmaiņu. Turklāt Komisijai, dalībvalstīm un Aģentūrai būtu jāsadarbojas, lai efektīvi īstenotu Konvencijā paredzētās Savienības starptautiskās saistības.
(7)
Ņemot vērā, ka daži Komisijas uzdevumi būtu jānodod Aģentūrai, bīstamo ķīmisko vielu eksporta un importa Eiropas datubāze, ko sākotnēji Komisija izveidoja, ir tālāk jāattīsta un jāuztur Aģentūrai.
(8)
Uz Savienībā aizliegto vai stingri ierobežoto bīstamo ķīmisko vielu eksportu būtu arī turpmāk jāattiecina kopējā procedūra paziņošanai par eksportu. Tāpēc uz tām bīstamajām ķīmiskajām vielām pašu vielu, maisījumu vai izstrādājumu veidā, kas Savienībā bijušas aizliegtas vai stingri ierobežotas kā augu aizsardzības līdzekļi, kā cita veida pesticīdi vai kā rūpnieciskas ķīmiskās vielas profesionālai vai plašai lietošanai, būtu jāattiecina eksporta paziņošanas noteikumi, kas ir līdzvērtīgi noteikumiem, kurus piemēro šādām ķīmiskām vielām, ja tās ir aizliegtas vai stingri ierobežotas vienā vai abās Konvencijā minētajās lietojuma kategorijās, proti, kā pesticīdi vai kā ķīmiskas vielas rūpnieciskai izmantošanai. Turklāt šie paši noteikumi attiecībā uz paziņošanu par eksportu būtu jāpiemēro arī ķīmiskajām vielām, uz kurām attiecas starptautiskā iepriekš norunātas piekrišanas (PIC) procedūra (“PIC procedūra”). Minētā kopējā procedūra paziņošanai par eksportu būtu jāpiemēro Savienības eksportam uz visām trešām valstīm neatkarīgi no tā, vai tās ir Konvencijas Puses, vai arī piedalās Konvencijas procedūrās. Būtu jāatļauj dalībvalstīm iekasēt administratīvas maksas, lai segtu šīs procedūras ievērošanas izdevumus.
(9)
Būtu jāuzliek pienākums eksportētājiem un importētājiem sniegt informāciju par to ķīmisko vielu daudzumu starptautiskajā tirdzniecībā, uz kurām attiecas šī regula, lai varētu uzraudzīt un novērtēt šajā regulā paredzēto pasākumu efektivitāti.
(10)
Paziņojumi Sekretariātam par ķīmiskajam vielām, kas ir aizliegtas vai stingri ierobežotas ar Savienības vai dalībvalstu galīgām reglamentējošām darbībām, lai tās iekļautu PIC procedūrā, Komisijai būtu jāiesniedz gadījumos, kad ir izpildīti Konvencijā paredzētie kritēriji šajā jomā. Lai pamatotu šādus paziņojumus, vajadzības gadījumā būtu jāpieprasa papildu informācija.
(11)
Ja Savienības vai dalībvalsts galīgās reglamentējošās darbības neatbilst Konvencijā minētajiem kritērijiem un tāpēc paziņošanas procedūra uz tām neattiecas, informācijas apmaiņas interesēs ziņas par šīm darbībām tomēr būtu jānosūta Sekretariātam un citām Konvencijas Pusēm.
(12)
Turklāt ir jānodrošina, lai Savienība pieņemtu lēmumus par to ķīmisko vielu importu Savienībā, uz kurām attiecas PIC procedūra. Šādu lēmumu pamatā vajadzētu būt spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem, un tajos būtu jāņem vērā dalībvalstu noteiktie aizliegumi vai stingrie ierobežojumi. Attiecīgos gadījumos būtu jāierosina Savienības tiesību aktu grozījumi.
(13)
Vajadzīgi pasākumi, lai nodrošinātu to, ka dalībvalstis un eksportētāji ir informēti par importējošo valstu lēmumiem saistībā ar ķīmiskajām vielām, uz kurām attiecas PIC procedūra, un ka eksportētāji pilda minētos lēmumus. Turklāt, lai novērstu nevēlamu eksportu, nevajadzētu atļaut tādu Savienībā aizliegtu vai stingri ierobežotu ķīmisko vielu eksportu, kuras atbilst Konvencijas kritērijiem par paziņošanu vai uz kurām attiecas PIC procedūra, ja nav pieprasīta un saņemta nepārprotama attiecīgās importējošās valsts piekrišana neatkarīgi no tā, vai minētā valsts ir Konvencijas Puse. Vienlaikus ir lietderīgi šo pienākumu nepiemērot dažu ķīmisku vielu eksportam uz valstīm, kas ir Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) dalībnieces, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi. Bez tam jāparedz procedūra gadījumiem, kad pēc visiem saprātīgiem pūliņiem tomēr neizdodas iegūt atbildi no importējošās valsts, un šādi jāpaver noteiktu ķīmisku vielu pagaidu eksporta iespēja, ievērojot īpašus nosacījumus. Jāparedz arī regulāri pārskatīt visus šādus eksporta gadījumus, kā arī gadījumus, par kuriem saņemta nepārprotama piekrišana.
(14)
Svarīgi ir arī tas, lai visām eksportētajām ķīmiskajām vielām būtu pietiekami ilgs glabāšanas laiks, kas ļautu tās faktiski un droši izmantot. Attiecībā uz pesticīdiem, jo īpaši tiem, kurus eksportē uz attīstības valstīm, ir būtiski norādīt informāciju par piemērotiem glabāšanas apstākļiem un izmantot piemērota materiāla un lieluma iepakojumu, lai nepieļautu lietošanai vairs nederīgu krājumu rašanos.
(15)
Konvencija neattiecas uz izstrādājumiem, kuri satur ķīmiskas vielas. Tomēr noteikumus paziņošanai par eksportu šķiet lietderīgi attiecināt arī uz izstrādājumiem, kas definēti šajā regulā un kas satur ķīmiskas vielas, kuras varētu izdalīties noteiktos lietošanas apstākļos vai iznīcinot un kuras Savienībā ir aizliegtas vai stingri ierobežotas vienā vai vairākās Konvencijā noteiktajās lietojuma kategorijās, vai uz kurām attiecas PIC procedūra. Turklāt dažas ķīmiskas vielas un izstrādājumi, kas satur noteiktas ķīmiskas vielas, uz kurām Konvencija neattiecas, bet kuras vieš īpašas bažas, vispār nebūtu jāeksportē.
(16)
Saskaņā ar Konvenciju par to ķīmisko vielu tranzītu, uz kurām attiecas PIC procedūra, būtu jāinformē Konvencijas Puses, kuras šādu informāciju pieprasa.
(17)
Visām ķīmiskajām vielām, kuras paredzēts eksportēt uz Konvencijas Pusēm un citām valstīm, būtu jāpiemēro Savienības noteikumi par iepakošanu un marķēšanu un citu drošības informāciju, ja vien minētie noteikumi nav pretrunā ar konkrētām attiecīgo valstu prasībām, kurās ņemti vērā atbilstīgi starptautiskie standarti. Tā kā Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzēti jauni noteikumi par ķīmisko vielu un maisījumu klasifikāciju, marķējumu un iepakojumu, šajā regulā būtu jāiekļauj atsauce uz minēto regulu.
(18)
Lai nodrošinātu efektīvu kontroli un izpildi, dalībvalstīm būtu jāizraugās iestādes, piemēram, muitas iestādes, kas atbild par to ķīmisko vielu importu un eksportu, uz kurām attiecas šī regula. Komisijai, kurai palīdz Aģentūra, un dalībvalstīm ir būtiska loma, un tām būtu jārīkojas mērķtiecīgi un saskaņoti. Pārkāpumu gadījumā dalībvalstīm būtu jānosaka piemērotas sankcijas.
(19)
Lai atvieglotu muitas kontroli un mazinātu administratīvo slogu kā eksportētājiem, tā iestādēm, būtu jāizveido tādu kodu sistēma, kuri jāizmanto eksporta deklarācijās. Īpaši kodi būtu attiecīgā gadījumā jāizmanto arī vielām, kuras eksportē pētniecības vai analīžu vajadzībām tādā daudzumā, kas, visticamāk, nevar ietekmēt cilvēku veselību vai vidi un kas katrā ziņā nepārsniedz 10 kg no katra eksportētāja uz katru importējošo valsti vienā kalendārajā gadā.
(20)
Lai nodrošinātu ķīmisko vielu pareizu pārvaldību, būtu jāveicina informācijas apmaiņa, atbildības dalīšana un kopīgi pasākumi Savienības un dalībvalstu un trešo valstu starpā neatkarīgi no tā, vai šīs trešās valstis ir Konvencijas Puses. Jo īpaši Komisijai un dalībvalstīm būtu jāsniedz tehniskā palīdzība attīstības valstīm un valstīm ar pārejas ekonomiku vai nu tieši, vai arī netieši - sniedzot atbalstu nevalstisku organizāciju projektiem - jo sevišķi būtu jāsniedz palīdzība, kuras mērķis ir uzlabot minēto valstu spēju īstenot Konvenciju, tādējādi novēršot ķīmisku vielu kaitīgo ietekmi uz cilvēku veselību un vidi.
(21)
Procedūru darbība būtu pastāvīgi jāuzrauga, lai tās būtu efektīvas. Tālab dalībvalstīm un Aģentūrai būtu regulāri jāiesniedz standartizēti ziņojumi Komisijai, kurai savukārt būtu regulāri jāziņo Eiropas Parlamentam un Padomei.
(22)
Aģentūrai būtu jāsagatavo tehniskie norādījumi, lai izraudzītajām iestādēm, tostarp, piemēram, eksportu kontrolējošajām muitas iestādēm, eksportētājiem un importētājiem palīdzētu piemērot šo regulu.
(23)
Lai šo regulu pielāgotu tehnikas attīstībai, Komisijai būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 290. pantu attiecībā uz ķīmisku vielu iekļaušanu I pielikuma 1. vai 2. daļā un citiem minētā pielikuma grozījumiem, uz ķīmisku vielu iekļaušanu V pielikuma 1. vai 2. daļā un citiem minētā pielikuma grozījumiem, un grozījumiem II, III, IV un VI pielikumā. Ir īpaši būtiski, lai Komisija, veicot sagatavošanas darbus, atbilstīgi apspriestos, tostarp ekspertu līmenī. Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētos aktus, būtu jānodrošina vienlaicīga, savlaicīga un atbilstīga attiecīgo dokumentu nosūtīšana Eiropas Parlamentam un Padomei.
(24)
Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šīs regulas īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāīsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (8).
(25)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus - proti, nodrošināt Konvencijā paredzēto Savienības saistību konsekventu un efektīvu īstenošanu - nevar pietiekami sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, jo ir nepieciešama bīstamo ķīmisko vielu importa un eksporta noteikumu saskaņošana, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
(26)
Regula (EK) Nr. 689/2008 būtu jāatceļ.
(27)
Šīs regulas piemērošanu ir lietderīgi atlikt, dodot pietiekamu laiku Aģentūrai sagatavoties savai jaunajai lomai, bet nozarei ļaujot iepazīties ar jaunajām procedūrām,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Mērķi
1. Šīs regulas mērķi ir:
a)
īstenot Roterdamas Konvenciju par procedūru, saskaņā ar kuru starptautiskajā tirdzniecībā dodama iepriekš norunāta piekrišana attiecībā uz dažām bīstamām ķīmiskām vielām un pesticīdiem (“Konvencija”);
b)
veicināt atbildības dalīšanu un kopīgus pasākumus bīstamo ķīmisko vielu starptautiskajā apritē, lai aizsargātu cilvēku veselību un vidi no iespējama kaitējuma;
c)
sekmēt bīstamo ķīmisko vielu lietošanu videi nekaitīgā veidā.
Šā punkta pirmajā daļā izklāstītos mērķus sasniedz, atvieglojot informācijas apmaiņu par bīstamu ķīmisku vielu īpašībām, Savienībā paredzot lēmumu pieņemšanas procesu par minēto vielu importu un eksportu un izplatot lēmumus Konvencijas Pusēm un - vajadzības gadījumā - citām valstīm.
2. Papildus 1. punktā izklāstītajiem mērķiem ar šo regulu nodrošina to, ka Regulas (EK) Nr. 1272/2008 noteikumus par klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu piemēro visām ķīmiskām vielām, kad tās no dalībvalstīm eksportē uz Konvencijas Pusēm vai citām valstīm, ja vien minētie noteikumi nav pretrunā ar īpašām šo Pušu vai citu valstu prasībām.
2. pants
Darbības joma
1. Šo regulu piemēro:
a)
noteiktām bīstamām ķīmiskām vielām, uz kurām saskaņā ar Konvenciju attiecas iepriekš norunātas piekrišanas procedūra (“PIC procedūra”);
b)
noteiktām bīstamām ķīmiskām vielām, kas Savienībā vai dalībvalstī ir aizliegtas vai stingri ierobežotas;
c)
attiecībā uz klasificēšanu, marķēšanu un iepakošanu - ķīmiskām vielām to eksportēšanas laikā.
2. Šo regulu nepiemēro šādām vielām:
a)
narkotiskām un psihotropām vielām, uz ko attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 111/2005 (2004. gada 22. decembris), ar ko paredz noteikumus par uzraudzību attiecībā uz narkotisko vielu prekursoru tirdzniecību starp Kopienu un trešām valstīm (9);
b)
radioaktīviem materiāliem un vielām, uz ko attiecas Padomes Direktīva 96/29/Euratom (1996. gada 13. maijs), kas nosaka drošības pamatstandartus darba ņēmēju un iedzīvotāju veselības aizsardzībai pret jonizējošā starojuma radītajām briesmām (10);
c)
atkritumiem, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/98/EK (2008. gada 19. novembris) par atkritumiem (11);
d)
ķīmiskajiem ieročiem, uz ko attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 428/2009 (2009. gada 5. maijs), ar ko izveido Kopienas režīmu divējāda lietojuma preču eksporta, pārvadājumu, starpniecības un tranzīta kontrolei (12);
e)
pārtikai un pārtikas piedevām, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 882/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (13);
f)
apstrādātai, daļēji apstrādātai vai neapstrādātai lopbarībai, arī piedevām, ko paredzēts izbarot dzīvniekiem un uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (14);
g)
ģenētiski modificētiem organismiem, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/18/EK (2001. gada 12. marts) par ģenētiski modificētu organismu apzinātu izplatīšanu vidē (15);
h)
izņemot šīs regulas 3. panta 5. punkta b) apakšpunkta aptverto jomu - attiecīgi patentētām zālēm un veterinārām zālēm, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (16), un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/82/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz veterinārajām zālēm (17).
3. Šī regula neattiecas uz ķīmiskām vielām, kuras eksportē pētniecības vai analīžu vajadzībām tādā daudzumā, kas, visticamāk, nevar ietekmēt cilvēku veselību vai vidi un kas katrā ziņā nepārsniedz 10 kg no katra eksportētāja uz katru importējošo valsti vienā kalendārajā gadā.
Neskarot šā punkta pirmo daļu, tajā minēto ķīmisko vielu eksportētāji saņem īpašu atsauces identifikācijas numuru, izmantojot 6. panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto datubāzi, un šo atsauces identifikācijas numuru norāda savās eksporta deklarācijās.
3. pants
Definīcijas
Šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“ķīmiska viela” ir viela pati par sevi vai maisījuma sastāvā vai maisījums, kas ražots vai iegūts no dabas, bet neietver dzīvus organismus, un kas pieder kādai no šīm kategorijām:
a)
pesticīdi, arī īpaši bīstami pesticīdu preparāti;
b)
rūpnieciskas ķīmiskās vielas;
2)
“viela” ir ķīmiskais elements un tā savienojumi saskaņā ar definīciju Regulas (EK) Nr. 1907/2006 3. panta 1. punktā;
3)
“maisījums” ir maisījums vai šķīdums saskaņā ar definīciju Regulas (EK) Nr. 1272/2008 2. panta 8. punktā;
4)
“izstrādājums” ir gatavs ražojums, kas satur vai ietver ķīmisku vielu, kuras lietošana šajā konkrētajā ražojumā ir aizliegta vai stingri ierobežota ar Savienības tiesību aktiem, gadījumos, kad uz šādu ražojumu neattiecas 2. vai 3. punkts;
5)
“pesticīdi” ir ķīmiskas vielas, kuras pieder kādai no šīm apakškategorijām:
a)
pesticīdi, kurus izmanto kā augu aizsardzības līdzekļus un uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (18);
b)
pārējie pesticīdi, piemēram:
i)
biocīdie produkti, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/8/EK (1998. gada 16. februāris) par biocīdo produktu laišanu tirgū (19), un
ii)
dezinfekcijas līdzekļi, insekticīdi un paraziticīdi, uz kuriem attiecas Direktīva 2001/82/EK un 2001/83/EK;
6)
“rūpnieciskas ķīmiskās vielas” ir ķīmiskas vielas, kuras pieder kādai no šīm apakškategorijām:
a)
ķīmiskas vielas profesionālai lietošanai;
b)
ķīmiskas vielas plašai lietošanai;
7)
“ķīmiska viela, uz ko attiecas paziņojums par eksportu” ir ķīmiska viela, kas aizliegta vai stingri ierobežota Savienībā vienā vai vairākās kategorijās vai apakškategorijās, un ķīmiska viela, uz ko attiecas PIC procedūra un kas ir minēta I pielikuma 1. daļā;
8)
“ķīmiska viela, par ko jāsniedz PIC paziņojums” ir ķīmiska viela, kas aizliegta vai stingri ierobežota Savienībā vai dalībvalstī vienā vai vairākās kategorijās. Ķīmiskas vielas, kas ir Savienībā aizliegtas vai stingri ierobežotas, ir uzskaitītas I pielikuma 2. daļā;
9)
“ķīmiska viela, uz ko attiecas PIC procedūra” ir ķīmiska viela, kas minēta Konvencijas III pielikumā un šīs regulas I pielikuma 3. daļā;
10)
“aizliegta ķīmiska viela” ir viela, kas atbilst vienam no turpmāk minētajiem aprakstiem:
a)
ķīmiska viela, kuru ar galīgu reglamentējošu darbību Savienība aizliegusi jebkādā veidā izmantot vienā vai vairākās kategorijās vai apakškategorijās, lai aizsargātu cilvēku veselību vai vidi;
b)
ķīmiska viela, kurai atteikts pirmās izmantošanas apstiprinājums vai kuru ražotāji izņēmuši no Savienības tirgus vai atsaukuši tās turpmāku izskatīšanu paziņošanas, reģistrācijas vai apstiprināšanas procesā, un par kuru ir pierādījumi, ka šī ķīmiskā viela rada bažas attiecībā uz cilvēku veselību vai vidi;
11)
“stingri ierobežota ķīmiska viela” ir viela, kas atbilst vienam no turpmāk minētajiem aprakstiem:
a)
ķīmiska viela, kuru ar Savienības galīgu reglamentējošu darbību aizliegts faktiski jebkādā veidā lietot vienā vai vairākās kategorijās vai apakškategorijās, lai aizsargātu cilvēku veselību vai vidi, atļaujot tikai dažus īpašus lietojumus;
b)
ķīmiska viela, kurai atteikts apstiprinājums faktiski visu veidu lietojumiem vai kuru ražotāji izņēmuši no Savienības tirgus vai atsaukuši tās turpmāku izskatīšanu paziņošanas, reģistrācijas vai apstiprināšanas procesā, un par kuru ir pierādījumi, ka šī ķīmiskā viela rada bažas attiecībā uz cilvēku veselību vai vidi;
12)
“dalībvalsts aizliegta vai stingri ierobežota ķīmiska viela” ir ķīmiska viela, kas aizliegta vai stingri ierobežota ar dalībvalsts galīgu reglamentējošu darbību;
13)
“galīga reglamentējoša darbība” ir juridiski saistošs akts, kura nolūks ir aizliegt vai stingri ierobežot ķīmiskas vielas lietošanu;
14)
“īpaši bīstams pesticīdu preparāts” ir ķīmiska viela, kura sagatavota lietošanai par pesticīdu un kuras izmantošana atstāj uz veselību vai vidi smagas sekas, kas novērojamas īsā laikā pēc minētās vielas vienreizējas vai vairākkārtējas iedarbības tās lietošanas apstākļos;
15)
“Savienības muitas teritorija” ir teritorija, kas noteikta 3. pantā Padomes Regulā (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (20);
16)
“eksports” ir:
a)
LESD 28. panta 2. punkta nosacījumiem atbilstīgu ķīmisko vielu pastāvīgs vai pagaidu eksports;
b)
tādu LESD 28. panta 2. punkta nosacījumiem neatbilstīgu ķīmisku vielu reeksports, kurām piemērota muitas procedūra, kas nav Savienības ārējā tranzīta procedūra preču pārvadājumiem caur Savienības muitas teritoriju;
17)
“imports” ir tādu ķīmisku vielu fiziska ievešana Savienības muitas teritorijā, kurām piemērota muitas procedūra, kas nav Savienības ārējā tranzīta procedūra preču pārvadājumiem caur Savienības muitas teritoriju;
18)
“eksportētājs” ir šāda fiziska vai juridiska persona:
a)
persona, kuras vārdā iesniegta eksporta deklarācija, t. i., persona, kurai deklarācijas pieņemšanas laikā ir līgums ar saņēmēju Konvencijas Pusē vai citā valstī un kurai ir pilnvaras ķīmisko vielu izsūtīt no Savienības muitas teritorijas;
b)
ja nav noslēgts eksporta līgums vai ja līguma turētājs nerīkojas savā vārdā - persona, kurai ir pilnvaras ķīmisko vielu izsūtīt no Savienības muitas teritorijas;
c)
ja saskaņā ar eksporta līgumu tiesības rīkoties ar ķīmisko vielu ir personai, kas uzņēmējdarbību veic ārpus Savienības - līgumslēdzēja puse, kura uzņēmējdarbību veic Savienībā;
19)
“importētājs” ir fiziska vai juridiska persona, kura ievešanas laikā Savienības muitas teritorijā ir ķīmiskās vielas saņēmēja;
20)
“Konvencijas Puse” jeb “Puse” ir tāda valsts vai tāda reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācija, kas piekritusi uzņemties Konvencijas uzliktās saistības un attiecībā uz kuru Konvencija ir spēkā;
21)
“cita valsts” ir jebkura valsts, kas nav Konvencijas Puse.
22)
“Aģentūra” ir Eiropas Ķīmisko vielu aģentūra, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006;
23)
“Sekretariāts” ir Konvencijas sekretariāts, ja vien šajā regulā nav noteikts citādi.
4. pants
Dalībvalstu izraudzītās valsts iestādes
Katra dalībvalsts izraugās iestādi vai iestādes (“izraudzītā valsts iestāde” vai “izraudzītās valsts iestādes”), lai tās veiktu šajā regulā paredzētās administratīvās funkcijas, ja tas vēl nav izdarīts pirms šīs regulas pieņemšanas.
Dalībvalsts līdz 2012. gada 17. novembrim informē Komisiju par šādu izraudzīšanos, ja vien šī informācija jau netika sniegta pirms šīs regulas stāšanās spēkā, un informē Komisiju par visām izmaiņām attiecībā uz izraudzīto valsts iestādi.
5. pants
Savienības dalība Konvencijā
1. Par dalību Konvencijā kopīgi atbild Komisija un dalībvalstis, jo īpaši attiecībā uz tehnisko palīdzību, informācijas apmaiņu un jautājumiem saistībā ar domstarpību izšķiršanu, piedalīšanos palīgstruktūrās un balsošanu.
2. Komisija rīkojas kā kopīga izraudzītā iestāde, pildot Konvencijas administratīvās funkcijas attiecībā uz PIC procedūru, visu izraudzīto valsts iestāžu vārdā, cieši sadarbojoties un apspriežoties ar dalībvalstu izraudzītajām valsts iestādēm.
Komisija jo īpaši atbild par šādu funkciju izpildi:
a)
Savienības paziņojumu par eksportu nosūtīšana Konvencijas Pusēm un citām valstīm saskaņā ar 8. pantu;
b)
paziņojumu par attiecīgām galīgām reglamentējošām darbībām iesniegšana Sekretariātam par ķīmiskām vielām, attiecībā uz kurām saskaņā ar 11. pantu jāsniedz PIC paziņojums;
c)
informācijas nosūtīšana par citām galīgām reglamentējošām darbībām par ķīmiskām vielām, attiecībā uz kurām saskaņā ar 12. pantu nav jāsniedz PIC paziņojums;
d)
vispārējas informācijas saņemšana no Sekretariāta.
Komisija turklāt sniedz Sekretariātam atbildes par Savienības importu attiecībā uz ķīmiskajām vielām, uz ko saskaņā ar 13. pantu attiecas PIC procedūra.
Komisija arī saskaņo Savienības ieguldījumu visos tehniskajos jautājumos šādās jomās:
a)
Konvencija;
b)
saskaņā ar Konvencijas 18. panta 1. punktu izveidotās Pušu konferences sanāksmju sagatavošana;
c)
saskaņā ar Konvencijas 18. panta 6. punktu izveidotā Ķīmisko vielu pārskatīšanas komiteja (“Ķīmisko vielu pārskatīšanas komiteja”);
d)
citas Pušu konferences palīgstruktūras.
3. Komisija un dalībvalstis uzņemas vajadzīgo iniciatīvu, lai nodrošinātu Savienības pienācīgu pārstāvību dažādajās struktūrās, kas veic Konvencijas īstenošanu.
6. pants
Aģentūras uzdevumi
1. Aģentūra papildus uzdevumiem, kas tai noteikti saskaņā ar 7., 8., 9., 10., 11., 13., 14., 15., 18., 19., 20., 21., 22. un 25. pantu, veic šādus uzdevumus:
a)
uztur, tālāk attīsta un regulāri aktualizē Bīstamo ķīmisko vielu eksporta un importa datubāzi (“datubāze”);
b)
nodrošina datubāzes publisku pieejamību savā tīmekļa vietnē;
c)
lai nodrošinātu šīs regulas efektīvu piemērošanu, pēc vajadzības ar Komisijas piekrišanu un pēc apspriešanās ar dalībvalstīm sniedz nozarei palīdzību, tehniskus un zinātniskus norādījumus un instrumentus;
d)
lai nodrošinātu šīs regulas efektīvu piemērošanu, ar Komisijas piekrišanu sniedz dalībvalstu izraudzītajām valsts iestādēm palīdzību, tehniskus un zinātniskus norādījumus;
e)
pēc dalībvalstu vai Komisijas Ķīmisko vielu pārskatīšanas komitejas ekspertu pieprasījuma un atbilstīgi pieejamajiem resursiem sniedz ieguldījumu, lai sagatavotu Konvencijas 7. pantā minētos lēmumu norādījumu dokumentus un citu tehnisko dokumentāciju, kas attiecas uz Konvencijas īstenošanu;
f)
lai nodrošinātu šīs regulas efektīvu īstenošanu, pēc pieprasījuma sniedz Komisijai tehnisku un zinātnisku atbalstu un palīdz tai;
g)
pēc pieprasījuma sniedz Komisijai tehnisku un zinātnisku atbalstu un palīdz tai īstenot tās Savienības kopīgās izraudzītās iestādes lomu.
2. Aģentūras Sekretariāts veic uzdevumus, kas Aģentūrai noteikti ar šo regulu.
7. pants
Ķīmiskās vielas, uz kurām attiecas paziņojums par eksportu, ķīmiskās vielas, par kurām jāiesniedz PIC paziņojums, un ķīmiskās vielas, uz ko attiecas PIC procedūra
1. Ķīmiskās vielas, uz kurām attiecas paziņojums par eksportu, ķīmiskās vielas, par kurām jāiesniedz PIC paziņojums, un ķīmiskas vielas, uz kurām attiecas PIC procedūra, uzskaita I pielikumā.
2. Šīs regulas I pielikumā uzskaitītās ķīmiskās vielas klasificē vienā vai vairākās no trijām ķīmisko vielu grupām, kuras attiecīgi ietvertas minētā pielikuma 1., 2. un 3. daļā.
Uz I pielikuma 1. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām attiecas 8. pantā paredzētā procedūra paziņošanai par eksportu, kurā iekļauj detalizētu informāciju par vielas identitāti, to lietojuma kategoriju un/vai apakškategoriju, kurā noteikts ierobežojums, ierobežojuma veidu un - attiecīgā gadījumā - papildu informāciju, jo īpaši par atbrīvojumiem no prasības sniegt paziņojumu par eksportu.
Par I pielikuma 2. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām papildus 8. pantā paredzētajam paziņojumam par eksportu sniedz arī 11. pantā paredzēto PIC paziņojumu, kurā iekļauj detalizētu informāciju par vielas identitāti un lietojuma kategoriju.
Uz I pielikuma 3. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām attiecas PIC procedūra, kurā norāda lietojuma kategoriju un - attiecīgā gadījumā - papildu informāciju, jo īpaši prasības paziņojumam par eksportu.
3. Šīs regulas I pielikumā iekļautos sarakstus dara publiski pieejamus, izmantojot datubāzi.
8. pants
Konvencijas Pusēm un citām valstīm nosūtāmie paziņojumi par eksportu
1. Šīs regulas I pielikuma 1. daļā uzskaitītajām vielām vai maisījumiem, kuros šādu vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - ir jāpilda Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums, piemēro šā panta 2. līdz 8. punktu, neatkarīgi no ķīmiskās vielas paredzētā lietojuma importējošajā Pusē vai citā valstī.
2. Ja eksportētājs plāno 1. punktā minētu ķīmisku vielu pirmoreiz eksportēt no Savienības uz Konvencijas Pusi vai citu valsti dienā vai pēc dienas, kad uz attiecīgo vielu sāk attiekties šī regula, eksportētājs ne vēlāk kā 35 dienas pirms sagaidāmās eksportēšanas dienas par to paziņo tās dalībvalsts izraudzītajai valsts iestādei, kurā viņš veic uzņēmējdarbību (“eksportētāja dalībvalsts”). Pēc tam eksportētājs ne vēlāk kā 35 dienas pirms eksportēšanas ziņo dalībvalsts izraudzītajai valsts iestādei par šīs ķīmiskās vielas pirmo eksportu katrā kalendārajā gadā. Paziņojumi atbilst II pielikumā noteiktajām informācijas prasībām, un tos dara pieejamus Komisijai un dalībvalstīm, izmantojot datubāzi.
Eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde pārbauda informācijas atbilstību II pielikumam un, ja paziņojums ir pilnīgs, nosūta to Aģentūrai ne vēlāk kā 25 dienas pirms sagaidāmās eksportēšanas dienas.
Aģentūra Komisijas vārdā nosūta paziņojumu importējošās Puses izraudzītajai valsts iestādei vai citas importējošās valsts atbilstīgajai iestādei un veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās šo paziņojumu saņem ne vēlāk kā 15 dienas pirms paredzētā ķīmiskās vielas pirmā eksporta un pēc tam - ne vēlāk kā 15 dienas pirms pirmā eksporta katrā nākamajā kalendārajā gadā.
Aģentūra reģistrē katru paziņojumu par eksportu un datubāzē piešķir tam atsauces identifikācijas numuru. Aģentūra arī nodrošina sabiedrībai un attiecīgi dalībvalstu izraudzītajām valsts iestādēm pieejamību atjauninātam attiecīgo ķīmisko vielu un importējošo Pušu un citu valstu sarakstam par katru kalendāro gadu, izmantojot datubāzi.
3. Ja Aģentūra 30 dienās pēc tam, kad ir sniegts pirmais paziņojums par eksportu pēc ķīmiskās vielas iekļaušanas I pielikuma 1. daļā, nesaņem no importējošās Puses vai citas valsts apstiprinājumu par šā paziņojuma saņemšanu, tā Komisijas vārdā iesniedz otru paziņojumu. Aģentūra Komisijas vārdā pieliek atbilstīgas pūles, lai nodrošinātu, ka importējošās Puses vai citas valsts attiecīgā iestāde saņem otro paziņojumu.
4. Jaunu paziņojumu par eksportu saskaņā ar 2. punktu sniedz par eksportu, kuru veic pēc tam, kad ir stājušies spēkā grozījumi Savienības tiesību aktos attiecībā uz konkrēto vielu tirdzniecību, izmantošanu vai marķēšanu, vai ikreiz, kad attiecīgā maisījuma sastāvs mainās tā, ka tas rada šā maisījuma marķējuma izmaiņas. Jaunais paziņojums atbilst II pielikumā paredzētajām informācijas prasībām, un tajā ir norāde, ka tas ir pārskatīts iepriekšējais paziņojums.
5. Ja ķīmiskas vielas eksports ir saistīts ar ārkārtas stāvokli, kad jebkura kavēšanās var radīt draudus sabiedrības veselībai vai videi importējošajā Pusē vai citā valstī, eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde pēc saviem ieskatiem - apspriežoties ar Komisiju, kurai palīdz Aģentūra - pēc eksportētāja, importējošās Puses vai citas valsts pamatota pieprasījuma var piešķirt pilnīgu vai daļēju atbrīvojumu no 2., 3. un 4. punktā noteiktajiem pienākumiem. Uzskata, ka, apspriežoties ar Komisiju, ir pieņemts lēmums par pieprasījumu, ja 10 dienās pēc tam, kad dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde ir nosūtījusi pieprasījuma informāciju, nav saņemta Komisijas noraidoša atbilde.
6. Neskarot 19. panta 2. punktā noteiktos pienākumus, šā panta 2., 3. un 4. punktā noteiktie pienākumi vairs nav jāpilda, ja ir izpildīti visi turpmāk norādītie nosacījumi:
a)
uz konkrēto ķīmisko vielu ir attiecināta PIC procedūru;
b)
importējošā valsts, kas ir Konvencijas Puse, saskaņā ar Konvencijas 10. panta 2. punktu sniegusi atbildi Sekretariātam par piekrišanu vai nepiekrišanu ķīmiskās vielas importam; un
c)
Sekretariāts par šo atbildi ir informējis Komisiju, kura minēto informāciju nosūtījusi dalībvalstīm un Aģentūrai.
Neskarot šā punkta pirmo daļu, šā panta 2., 3. un 4. punktā noteiktie pienākumi neizbeidzas, ja importējošā valsts ir Konvencijas Puse, un, piemēram, ar lēmumu par importu vai citādi, skaidri pieprasa eksportējošajām Pusēm regulāri ziņot par eksportu.
Neskarot 19. panta 2. punktā noteiktos pienākumus, šā panta 2., 3. un 4. punktā noteiktie pienākumi vairs nav jāpilda arī tad, ja ir izpildīti abi turpmāk norādītie nosacījumi:
a)
importējošās Puses izraudzītā valsts iestāde vai citas importējošās valsts atbilstīgā iestāde ir atcēlusi prasību tikt informētai pirms ķīmiskās vielas eksportēšanas; un
b)
Komisija no Sekretariāta vai no importējošās Puses izraudzītās valsts iestādes vai citas importējošās valsts atbilstīgās iestādes ir saņēmusi attiecīgo informāciju, nosūtījusi to dalībvalstīm un Aģentūrai, kura to darījusi pieejamu, izmantojot datubāzi.
7. Komisija, attiecīgās dalībvalstu izraudzītās valsts iestādes, Aģentūra un eksportētāji pēc pieprasījuma importējošajām Pusēm un citām valstīm sniedz pieejamo papildu informāciju par eksportētajām ķīmiskajām vielām.
8. Dalībvalstis pārredzamā veidā var izveidot sistēmas, kas uzliek eksportētājiem pienākumu par katru sniegto eksporta paziņojumu un katru lūgumu saņemt nepārprotamu piekrišanu maksāt administratīvu maksu, kas atbilst izmaksām šā panta 2. un 4. punktā un 14. panta 6. un 7. punktā noteikto procedūru veikšanai.
9. pants
No Pusēm un citām valstīm saņemtie paziņojumi par eksportu
1. Paziņojumus par eksportu, ko Aģentūra saņēmusi no Pušu izraudzītajām valsts iestādēm vai citu valstu atbilstīgajām iestādēm un kas ir par tādu ķīmisko vielu eksportu uz Savienību, uz kuru ražošanu, lietošanu, pārvietošanu, patērēšanu, transportēšanu vai pārdošanu saskaņā ar Puses vai citas valsts tiesību aktiem attiecas aizliegums vai stingri ierobežojumi, dara pieejamus, izmantojot datubāzi, 15 dienās no šāda paziņojuma saņemšanas Aģentūrā.
Aģentūra Komisijas vārdā apstiprina paziņojuma par pirmo eksportu saņemšanu par katru ķīmisko vielu no katras Puses vai citas valsts.
Dalībvalsts, kura saņem minēto importu, izraudzītā valsts iestāde 10 dienās no paziņojuma saņemšanas saņem katra Aģentūrai iesūtītā paziņojuma kopiju kopā ar visu pieejamo informāciju. Citām dalībvalstīm ir tiesības saņemt kopijas pēc pieprasījuma.
2. Ja Komisija vai izraudzītās dalībvalstu valsts iestādes tieši vai netieši saņem paziņojumus par eksportu no Pušu izraudzītajām valsts iestādēm vai citu valstu attiecīgajām iestādēm, tās tūlīt šos paziņojumus nosūta Aģentūrai kopā ar visu pieejamo informāciju.
10. pants
Informācija par ķīmisko vielu eksportu un importu
1. Katrs eksportētājs, kas eksportē vienu vai vairākus no turpmāk norādītajiem:
a)
šīs regulas I pielikumā uzskaitītās vielas;
b)
maisījumus, kuros šādu vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - ir jāpilda Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums; vai
c)
tādus izstrādājumus, kuru sastāvā ir I pielikuma 2. vai 3. daļā uzskaitītās vielas neizreaģējušā veidā vai maisījumi, kuros šo vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - ir jāpilda Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums;
katra gada pirmajā ceturksnī informē eksportētāja dalībvalsts izraudzīto valsts iestādi par ķīmiskās vielas - kā atsevišķas vielas, maisījumu sastāvdaļas vai izstrādājumu - daudzumu, kas iepriekšējā gadā nosūtīts katrai Konvencijas Pusei vai citai valstij. Šo informāciju sniedz kopā ar katras tās fiziskās vai juridiskās personas vārdu vai nosaukumu un adrešu sarakstu, kas importē šo ķīmisko vielu uz citām Pusēm vai citām valstīm un kam tajā pašā laikposmā ir piegādāti sūtījumi. Šajā informācijā atsevišķi uzskaita eksportu saskaņā ar 14. panta 7. punktu.
Katrs importētājs Savienībā sniedz līdzvērtīgu informāciju par Savienībā importētajiem daudzumiem.
2. Ja to prasa Komisija, kurai palīdz Aģentūra, vai viņa dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde, eksportētājs vai importētājs sniedz šīs regulas īstenošanai vajadzīgo papildu informāciju par attiecīgajām ķīmiskajām vielām.
3. Katra dalībvalsts ik gadu sniedz Aģentūrai apkopotu informāciju saskaņā ar III pielikumu. Aģentūra apkopo šo informāciju Savienības līmenī un informāciju, kas nav konfidenciāla, dara publiski pieejamu datubāzē.
11. pants
Paziņošana par ķīmiskām vielām, kas saskaņā ar Konvenciju ir aizliegtas vai stingri ierobežotas
1. Komisija rakstiski paziņo Sekretariātam par I pielikuma 2. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām, par kurām jāsniedz PIC paziņojums.
2. Ja I pielikuma 2. daļā iekļauj papildu ķīmiskās vielas saskaņā ar 23. panta 2.punkta otro daļu, Komisija paziņo Sekretariātam par minētajām ķīmiskajām vielām. Šo PIC paziņojumu iesniedz iespējami drīz pēc galīgās reglamentējošās darbības pieņemšanas Savienības līmenī par attiecīgās ķīmiskās vielas aizliegšanu vai stingru ierobežošanu un ne vēlāk kā 90 dienas pēc dienas, no kuras piemēro šo galīgo reglamentējošo darbību.
3. PIC paziņojumā sniedz visu attiecīgo informāciju, kas prasīta IV pielikumā.
4. Nosakot paziņošanas prioritātes, Komisija ņem vērā to, vai ķīmiskā viela jau ir minēta I pielikuma 3. daļā, cik lielā mērā ir iespējams izpildīt IV pielikumā noteiktās informācijas prasības un ķīmiskās vielas radītā riska apmēru, jo īpaši attīstības valstīm.
Gadījumos, kad par ķīmisko vielu jāsniedz PIC paziņojums, bet sniegtā informācija nav pietiekama IV pielikuma prasību izpildei, norādītie eksportētāji vai importētāji pēc Komisijas pieprasījuma 60 dienās sniedz visu viņiem pieejamo informāciju, tostarp informāciju no citām valsts vai starptautiskajām ķīmisko vielu kontroles programmām.
5. Ja saskaņā ar 1. vai 2. punktu paziņotu galīgo reglamentējošo darbību groza, Komisija par to rakstiski paziņo Sekretariātam iespējami drīz pēc jaunās reglamentējošās darbības pieņemšanas un ne vēlāk kā 60 dienas pēc dienas, no kuras piemēro šo galīgo reglamentējošo darbību.
Tā sniedz visu attiecīgo informāciju, kas nav bijusi pieejama laikā, kad tika sniegts sākotnējais paziņojums saskaņā ar, attiecīgi, 1. vai 2. punktu.
6. Pēc Konvencijas Puses vai Sekretariāta pieprasījuma, ciktāl tas ir izpildāms, Komisija sniedz papildu informāciju par attiecīgo ķīmisko vielu vai par galīgo reglamentējošo darbību.
Dalībvalstis un Aģentūra pēc pieprasījuma palīdz Komisijai apkopot vajadzīgo informāciju.
7. Komisija tūlīt nosūta dalībvalstīm un Aģentūrai no Sekretariāta saņemto informāciju par ķīmiskajām vielām, ko citas Puses ir paziņojušas kā aizliegtas vai stingri ierobežotas.
Attiecīgā gadījumā Komisija ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm un Aģentūru izvērtē vajadzību ierosināt Savienības līmeņa pasākumus, lai Savienībā novērstu nepieņemamu risku cilvēku veselībai un videi.
8. Ja dalībvalsts saskaņā ar attiecīgiem Savienības tiesību aktiem veic galīgu reglamentējošu darbību, lai aizliegtu vai stingri ierobežotu ķīmisku vielu, tā attiecīgi informē Komisiju. Komisija šo informāciju dara pieejamu dalībvalstīm. Komisijai un dalībvalstij, kas iesniegusi valsts galīgo reglamentējošo darbību, pārējās dalībvalstis var četrās nedēļās no šīs informācijas saņemšanas nosūtīt komentārus par iespējamo PIC paziņojumu, tajos jo īpaši iekļaujot attiecīgu informāciju par valsts galīgo reglamentējošo darbību attiecībā uz konkrēto ķīmisko vielu. Izskatījusi komentārus, iesniedzēja dalībvalsts informē Komisiju par to, vai Komisijai:
a)
atbilstīgi šim pantam jāsniedz PIC paziņojums Sekretariātam; vai
b)
atbilstīgi 12. pantam jāsniedz informācija Sekretariātam.
12. pants
Sekretariātam nosūtāmā informācija par aizliegtām vai stingri ierobežotām ķīmiskām vielām, par kurām PIC paziņojumi nav jāsniedz
Ja ķīmiskā viela uzskaitīta vienīgi I pielikuma 1. daļā vai ja no dalībvalsts saņemta informācija 11. panta 8. punkta b) apakšpunkta mērķiem, Komisija informē Sekretariātu par attiecīgajām galīgajām reglamentējošajām darbībām, lai vajadzības gadījumā šo informāciju varētu izplatīt citām Konvencijas Pusēm.
13. pants
Pienākumi saistībā ar ķīmisko vielu importu
1. Komisija tūlīt nosūta dalībvalstīm un Aģentūrai dokumentus par lēmumu pamatnostādnēm, kurus tā saņem no Sekretariāta.
Komisija ar īstenošanas aktu pieņem lēmumu par attiecīgās ķīmiskās vielas turpmāko importu, sniedzot Savienības galīgo vai pagaidu atbildi par importu. Šo īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 27. panta 2. punktā minēto konsultāciju procedūru. Komisija šo lēmumu paziņo Sekretariātam iespējami drīz un ne vēlāk kā deviņus mēnešus pēc dienas, kad Sekretariāts ir nosūtījis dokumentu par lēmumu pamatnostādnēm.
Ja uz kādu ķīmisku vielu tiek attiecināti papildu vai grozīti ierobežojumi saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, Komisija ar īstenošanas aktu pieņem pārskatītu lēmumu par importu. Šo īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 27. panta 2. punktā minēto konsultāciju procedūru. Komisija pārskatīto lēmumu par importu paziņo Sekretariātam.
2. Ja ķīmiska viela ir aizliegta vai stingri ierobežota vienā vai vairākās dalībvalstīs, Komisija pēc attiecīgo dalībvalstu rakstiska pieprasījuma ņem šo informāciju vērā lēmumā par importu.
3. Lēmums par importu, kas pieņemts saskaņā ar 1. punktu, attiecas uz kategoriju vai kategorijām, kuras attiecīgajai ķīmiskajai vielai ir norādītas dokumentā par lēmuma pamatnostādnēm.
4. Paziņojot Sekretariātam lēmumu par importu, Komisija sniedz tā normatīvā vai administratīvā akta aprakstu, kurš ir šā lēmuma pamatā.
5. Lēmumus par importu, kas pieņemti saskaņā ar 1. punktu, katra dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde, ievērojot attiecīgās valsts normatīvo un administratīvo aktu prasības, dara pieejamus personām, uz kurām attiecas šo iestāžu kompetence. Importa lēmumus, kas pieņemti saskaņā ar šā panta 1. punktu, Aģentūra dara publiski pieejamus datubāzē.
6. Attiecīgā gadījumā Komisija, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm un Aģentūru un ievērojot dokumentā par lēmuma pamatnostādnēm ietverto informāciju, izvērtē vajadzību iesniegt priekšlikumus par Savienības līmeņa pasākumiem, lai Savienībā novērstu nepieņemamu risku cilvēku veselībai un videi.
14. pants
Ar paziņojumu par eksportu nesaistīti pienākumi attiecībā uz ķīmisko vielu eksportu
1. Komisija tūlīt nosūta dalībvalstīm, Aģentūrai un Eiropas rūpniecības asociācijām informāciju, ko tā no Sekretariāta saņem apkārtrakstu vai citā formā par ķīmiskajām vielām, uz kurām attiecas PIC procedūra, un importējošo Pušu lēmumus par minēto ķīmisko vielu importa nosacījumiem. Tā tūlīt nosūta dalībvalstīm un Aģentūrai arī informāciju par gadījumiem, kad atbilde saskaņā ar Konvencijas 10. panta 2. punktu nav saņemta. Aģentūra katram lēmumam par importu piešķir atsauces identifikācijas numuru un visu informāciju par šādiem lēmumiem glabā publiski pieejamu datubāzē, un šo informāciju sniedz ikvienam, kas to pieprasa.
2. Katru I pielikumā minēto vielu Komisija klasificē saskaņā ar Eiropas Savienības Kombinēto nomenklatūru. Šo klasifikāciju pēc vajadzības pārskata, ņemot vērā izmaiņas, kuras par attiecīgajām ķīmiskajām vielām izdarītas Pasaules Muitas organizācijas Harmonizētās sistēmas nomenklatūrā vai Eiropas Savienības Kombinētajā nomenklatūrā.
3. Informāciju un lēmumus, ko Komisija nosūtījusi saskaņā ar 1. punktu, katra dalībvalsts paziņo attiecīgajām tās jurisdikcijā esošajām personām.
4. Katrā atbildē par importu pieņemto lēmumu prasības eksportētāji izpilda ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc tam, kad Sekretariāts saskaņā ar 1. punktu pirmoreiz informē Komisiju par šādiem lēmumiem.
5. Komisija, kurai palīdz Aģentūra, un dalībvalstis pēc pieprasījuma un pēc vajadzības konsultē importējošās Puses un palīdz tām iegūt papildu informāciju, kas vajadzīga, lai sagatavotu atbildi Sekretariātam par konkrētas ķīmiskās vielas importu.
6. Šīs regulas I pielikuma 2. vai 3. daļā minētās vielas vai maisījumus, kuros šo vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - ir jāpilda Regulā (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums, neatkarīgi no to paredzētā lietojuma importējošajā Pusē vai citā valstī eksportē vienīgi tad, ja ir izpildīts viens no šādiem nosacījumiem:
a)
eksportētājs ar eksportētāja dalībvalsts izraudzītās valsts iestādes, kas apspriežas ar Komisiju, kurai palīdz Aģentūra, un importējošās Puses izraudzītās valsts iestādes vai importējošās citas valsts atbilstīgās iestādes starpniecību ir pieprasījis un saņēmis nepārprotamu piekrišanu importam;
b)
šīs regulas I pielikuma 3. daļā uzskaitīto ķīmisko vielu gadījumā - jaunākajā apkārtrakstā, ko Sekretariāts izdevis saskaņā ar 1. punktu, norādīts, ka importējošā Puse ir devusi piekrišanu importam.
Attiecībā uz I pielikuma 2. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām, kuras paredzēts eksportēt uz ESAO valstīm, eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde pēc eksportētāja pieprasījuma, apspriežoties ar Komisiju un izskatot katru gadījumu atsevišķi, var nolemt, ka nav vajadzības paust nepārprotamu piekrišanu, ja ESAO valstī, kurā plānots importēt ķīmisko vielu, šī viela tobrīd ir licencēta, reģistrēta vai atļauta.
Ja saskaņā ar šā punkta pirmās daļas a) apakšpunktu ir pieprasīta nepārprotama piekrišana, bet Aģentūra 30 dienās nav saņēmusi atbildi, Aģentūra Komisijas vārdā nosūta atgādinājumu, ja vien Komisija vai eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde nav saņēmusi atbildi un to nosūtījusi Aģentūrai. Ja vēl pēc 30 dienām atbildes joprojām nav, vajadzības gadījumā Aģentūra var nosūtīt turpmākus atgādinājumus.
7. Attiecībā uz I pielikuma 2. un 3. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde, apspriežoties ar Komisiju, kurai palīdz Aģentūra, izskatot katru gadījumu atsevišķi un saskaņā ar šā punkta otro daļu, var nolemt sākt eksportu, ja no oficiāliem avotiem nav zināms, ka importējošā Puse vai cita valsts ir īstenojusi galīgo reglamentējošu darbību, lai aizliegtu vai ievērojami ierobežotu ķīmiskās vielas lietošanu, un ja pēc visiem saprātīgiem pūliņiem atbilde uz lūgumu pēc nepārprotamas piekrišanas saskaņā ar 6. punkta a) apakšpunktu nav saņemta 60 dienās un ir ievērots viens no šādiem diviem nosacījumiem:
a)
no oficiāliem avotiem importējošajā Pusē vai citā valstī zināms, ka attiecīgā ķīmiskā viela ir licencēta, reģistrēta vai atļauta; vai
b)
eksporta paziņojumā deklarētais paredzētais lietojums, kuru rakstiski ir apstiprinājusi fiziska vai juridiska persona, kas ķīmisko vielu importē Pusē vai citā valstī, nepieder kategorijai, kurā ķīmiskā viela ir iekļauta I pielikuma 2. un 3. daļā, un no oficiāliem avotiem ir zināms, ka iepriekšējos 5 gadus ķīmiskā viela ir lietota vai importēta importējošajā Pusē vai citā iesaistītā valstī;
Attiecībā uz I pielikuma 3. daļā uzskaitītajām ķīmiskajām vielām nedrīkst veikt eksportu, kas pamatojas uz b) apakšpunktā paredzētā nosacījuma izpildi, ja ķīmiskā viela saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 ir klasificēta kā 1.A vai 1.B kategorijas kancerogēna viela vai 1.A vai 1.B kategorijas mutagēna viela, vai 1.A vai 1.B kategorijas reproduktīvajai sistēmai toksiska viela, vai arī ķīmiskā viela atbilst Regulas (EK) Nr. 1907/2006 XIII pielikuma kritērijiem, lai to klasificētu kā noturīgu, bioakumulatīvu un toksisku vai ļoti noturīgu un ļoti bioakumulatīvu vielu.
Lemjot par I pielikuma 3. daļā uzskaitīto ķīmisko vielu eksportu, eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde, apspriežoties ar Komisiju, kurai palīdz Aģentūra, ņem vērā ķīmiskās vielas iespējamo ietekmi uz cilvēku veselību vai vidi, ja šo vielu izmanto importējošajā Pusē vai citā valstī, un iesniedz attiecīgo dokumentāciju Aģentūrai, lai to darītu pieejamu datubāzē.
8. Komisija, apspriežoties ar attiecīgajām dalībvalstīm, saskaņā ar turpmāk norādīto regulāri pārskata spēkā esamību katrai nepārprotamai piekrišanai, kas dota saskaņā ar 6. punkta a) apakšpunktu, vai lēmumam sākt eksportu bez nepārprotamas piekrišanas saskaņā ar 7. punktu:
a)
trešā kalendārā gada beigās pēc tam, kad saskaņā ar 6. punkta a) apakšpunktu saņemta nepārprotama piekrišana, jābūt saņemtai jaunai nepārprotamai piekrišanai, ja vien pirmās minētās piekrišanas noteikumi neparedz ko citu;
b)
ja starplaikā nav saņemta atbilde uz pieprasījumu, tad lēmums sākt eksportu bez nepārprotamas piekrišanas saskaņā ar 7. punktu, ir spēkā ne ilgāk kā 12 mēnešus, un pēc šā termiņa beigām jābūt saņemtai nepārprotamai piekrišanai.
Šā punkta pirmās daļas a) apakšpunktā minētajos gadījumos, kamēr nav saņemta atbilde uz jauno nepārprotamas piekrišanas pieprasījumu, eksportu tomēr drīkst turpināt vēl 12 mēnešus pēc attiecīgā termiņa beigām.
9. Visus nepārprotamas piekrišanas pieprasījumus un lēmumus sākt eksportu bez nepārprotamas piekrišanas, tostarp 7. punkta trešajā daļā minēto dokumentāciju, reģistrē datubāzē. Katram nepārprotamas piekrišanas pieprasījumam vai lēmumam sākt eksportu bez nepārprotamas piekrišanas piešķir atsauces identifikācijas numuru un norāda visus saistītos nosacījumus, piemēram, derīguma termiņus. Informāciju, kas nav konfidenciāla, dara publiski pieejamu datubāzē.
10. Nevienu ķīmisko vielu neeksportē vēlāk par sešiem mēnešiem pirms derīguma termiņa beigām, ja šāds termiņš ir vai ja to var secināt no ražošanas datuma, izņemot gadījumus, ja ķīmiskajai vielai piemītošo īpašību dēļ šāda rīcība nav lietderīga. Jo īpaši pesticīdu gadījumā eksportētāji izmanto piemērota lieluma un materiāla iepakojumu, lai līdz minimumam samazinātu nederīgu krājumu rašanās risku.
11. Eksportējot pesticīdus, eksportētāji nodrošina, lai uz to marķējuma būtu konkrēta informācija par glabāšanas apstākļiem un vielas stabilitāti, glabājot importējošās Puses vai citas valsts klimatiskajos apstākļos. Turklāt tie nodrošina, lai eksportētie pesticīdi atbilstu Savienības tiesību aktos noteiktajām tīrības specifikācijām.
15. pants
Dažu ķīmisko vielu un izstrādājumu eksports
1. Uz izstrādājumiem attiecas 8. pantā paredzētā procedūra paziņošanai par eksportu, ja tie satur kādu no šādām vielām:
a)
šīs regulas I pielikuma 2. vai 3. daļā minētās vielas, kas ir nereaģējušā veidā;
b)
maisījumi, kuros šādu vielu koncentrācija ir tāda, ka - neatkarīgi no pārējām sastāvdaļām - jāpilda saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008 paredzētais marķēšanas pienākums.
2. Neeksportē ķīmiskās vielas un izstrādājumus, kuru lietošana Savienībā ir aizliegta cilvēku veselības vai vides aizsardzības dēļ, kā uzskaitīts V pielikumā.
16. pants
Informācija par tranzītu
1. Konvencijas Puses, kurām vajadzīga informācija par to ķīmisko vielu tranzītu, uz kurām attiecas PIC procedūra, un informācija, kuru katra Konvencijas Puse pieprasa ar Sekretariāta starpniecību, ir norādītas VI pielikumā.
2. Ja I pielikuma 3. daļā minētu ķīmisku vielu transportē caur VI pielikumā norādītas Konvencijas Puses teritoriju, eksportētājs, ciktāl praktiski iespējams, tās eksportētāja dalībvalsts izraudzītajai valsts iestādei, ne vēlāk kā 30 dienas pirms pirmā tranzīta un ne vēlāk kā astoņas dienas pirms katra nākamā tranzīta sniedz informāciju, ko attiecīgā Puse pieprasījusi saskaņā ar VI pielikumu.
3. Eksportētāja dalībvalsts izraudzītā valsts iestāde nosūta Komisijai un kopiju Aģentūrai informāciju, kas saskaņā ar 2. punktu saņemta no eksportētāja, un visu pieejamo papildu informāciju.
4. Informāciju, kas saņemta saskaņā ar 3. punktu, Komisija ne vēlāk kā 15 dienas pirms pirmā tranzīta un pirms katra nākamā tranzīta nosūta to Konvencijas Pušu izraudzītajām valsts iestādēm, kuras šādu informāciju pieprasījušas, un pievieno visu pieejamo papildu informāciju.
17. pants
Informācija, kas jāpievieno eksportējamām ķīmiskajām vielām
1. Uz eksportam paredzētajām ķīmiskajām vielām attiecas noteikumi par iepakojumu un marķējumu, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1107/2009, Direktīvā 98/8/EK un Regulā (EK) Nr. 1272/2008 vai saskaņā ar tām vai ar citiem attiecīgiem Savienības tiesību aktiem.
Šā punkta pirmo daļu piemēro, ja šie noteikumi nav pretrunā ar importējošo Pušu vai citu valstu īpašām prasībām.
2. Attiecīgā gadījumā uz marķējuma norāda 1. punktā vai I pielikumā minēto ķīmisko vielu derīguma termiņu un ražošanas datumu, un vajadzības gadījumā šādus derīguma termiņus norāda atšķirīgām klimatiskām joslām.
3. Eksportējot 1. punktā minētās ķīmiskās vielas, tām pievieno drošības datu lapu saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006. Eksportētājs šādu drošības datu lapu nosūta katrai fiziskai vai juridiskai personai, kas ķīmisko vielu importē Pusē vai citā valstī.
4. Informāciju uz marķējuma un drošības datu lapā, ciktāl praktiski iespējams, sniedz galamērķa valsts vai paredzētās lietošanas apgabala oficiālajās valodās vai vienā vai vairākās galvenajās valodās.
18. pants
Dalībvalstu iestāžu pienākumi importa un eksporta kontrolē
1. Katra dalībvalsts izraugās iestādes, piemēram, muitas iestādes, kas ir atbildīgas par I pielikumā uzskaitīto ķīmisko vielu importa un eksporta kontroli, ja tas vēl nav izdarīts pirms šīs regulas stāšanās spēkā.
Kontrolējot to, kā eksportētāji pilda šīs regulas prasības, Komisija, kuru atbalsta Aģentūra, un dalībvalstis darbojas mērķtiecīgi un saskaņoti.
2. Ieviešanas informācijas apmaiņas forumu, kas izveidots ar Regulu (EK) Nr. 1907/2006, izmanto par šīs regulas ieviešanu atbildīgo dalībvalstu iestāžu tīkla koordinācijai.
3. Katra dalībvalsts regulārajos ziņojumos par procedūru darbību, kurus sniedz saskaņā ar 22. panta 1. punktu, iekļauj detalizētu informāciju par savu iestāžu darbību šajā jomā.
19. pants
Eksportētāju papildu pienākumi
1. Tādu ķīmisko vielu eksportētāji, uz kurām attiecas 8. panta 2. un 4. punktā paredzētie pienākumi, atbilstīgos atsauces identifikācijas numurus norāda Regulas (EEK) Nr. 2913/92 161. panta 5. punktā minētajā eksporta deklarācijā (vienotā administratīvā dokumenta 44. ailē vai elektroniskā formā izstrādātās eksporta deklarācijas atbilstīgajā datu elementā).
2. Tādu ķīmisko vielu eksportētāji, attiecībā uz kurām saskaņā ar 8. panta 5. punktu ir piešķirts atbrīvojums no minētā panta 2. un 4. punktā paredzētajiem pienākumiem, vai tādu ķīmisko vielu eksportētāji, attiecībā uz kurām saskaņā ar 8. panta 6. punktu šie pienākumi vairs nav jāpilda, saņem īpašu atsauces identifikācijas numuru, izmantojot datubāzi, un šo atsauces identifikācijas numuru norāda savās eksporta deklarācijās.
3. Pēc Aģentūras pieprasījuma eksportētāji izmanto datubāzi informācijas sniegšanai, kas vajadzīga viņiem šajā regulā noteikto pienākumu izpildei.
20. pants
Informācijas apmaiņa
1. Komisija, kurai palīdz Aģentūra, un dalībvalstis attiecīgi atvieglo zinātniskās, tehniskās, ekonomiskās un juridiskās informācijas sniegšanu par ķīmiskajām vielām, uz kurām attiecas šī regula, un šī prasība aptver arī toksikoloģisko, ekotoksikoloģisko un drošības informāciju.
Komisija, kuru pēc vajadzības atbalsta dalībvalstīs un Aģentūra, attiecīgi nodrošina:
a)
sabiedrībai pieejamas informācijas sniegšanu par reglamentējošajām darbībām saistībā ar Konvencijas mērķiem;
b)
tieši vai ar Sekretariāta starpniecību - informācijas sniegšanu Konvencijas Pusēm un citām valstīm par darbībām, kas būtiski ierobežo ķīmiskās vielas vienu vai vairākus lietojuma veidus.
2. Komisija, dalībvalstis un Aģentūra aizsargā no Puses vai citas valsts saņemto informāciju, kuru tās savstarpēji vienojas uzskatīt par konfidenciālu.
3. Saistībā ar šajā regulā paredzēto informācijas nosūtīšanu, neskarot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/4/EK (2003. gada 28. janvāris) par vides informācijas pieejamību sabiedrībai (21), par konfidenciālu neuzskata vismaz:
a)
šīs regulas II un IV pielikumā norādīto informāciju;
b)
informāciju, kas norādīta 17. panta 3. punktā minētajās drošības datu lapās;
c)
ķīmiskās vielas derīguma termiņu;
d)
ķīmiskās vielas ražošanas datumu;
e)
informāciju par piesardzības pasākumiem, tostarp bīstamības klasifikāciju, riska veidu un attiecīgās drošības norādes;
f)
toksikoloģisko un ekotoksikoloģisko testu rezultātu kopsavilkumu;
g)
informāciju par iepakojuma izmantošanu pēc tam, kad ķīmiskās vielas ir izlietotas.
4. Aģentūra reizi divos gados sagatavo nosūtītās informācijas apkopojumu.
21. pants
Tehniskā palīdzība
Komisija, dalībvalstu izraudzītās valsts iestādes un Aģentūra, ņemot vērā jo īpaši attīstības valstu un pārejas ekonomikas valstu vajadzības, sadarbojas, sekmējot tehnisko palīdzību, tostarp apmācību, lai attīstītu infrastruktūru, vairotu spējas un speciālās zināšanas, kas nepieciešamas, lai pareizi apsaimniekotu ķīmiskās vielas visā to pastāvēšanas ciklā.
Jo īpaši un lai nodrošinātu minētajām valstīm iespēju īstenot Konvenciju, tehnisko palīdzību sekmē, sniedzot tehnisku informāciju par ķīmiskām vielām, veicinot ekspertu apmaiņu, sniedzot atbalstu izraudzīto valsts iestāžu izveidē vai uzturēšanā un nodrošinot tehnisko ekspertīzi bīstamu pesticīdu sastāvu identifikācijā un Sekretariātam nosūtāmo paziņojumu sagatavošanā.
Komisija un dalībvalstis aktīvi iesaistās starptautiskajos ķīmisko vielu pārvaldības spēju veidošanas pasākumos, sniedzot ziņas par projektiem, kurus tās atbalsta vai finansē, lai uzlabotu ķīmisko vielu apsaimniekošanu attīstības valstīs un pārejas ekonomikas valstīs. Komisija un dalībvalstis turklāt apsver nevalstisko organizāciju atbalstīšanas iespējas.
22. pants
Uzraudzība un ziņošana
1. Dalībvalstis un Aģentūra reizi trijos gados sūta Komisijai informāciju par to, kā darbojas šajā regulā paredzētās attiecīgās procedūras, tostarp muitas kontroles, pārkāpumu, sankciju un korektīvo darbību procedūras. Komisija pieņem īstenošanas aktu, ar ko iepriekš nosaka vienotu ziņošanas formātu. Šo īstenošanas aktu pieņem saskaņā ar 27. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
2. Komisija reizi trijos gados sagatavo ziņojumu par to šajā regulā paredzēto funkciju izpildi, kuras ir tās kompetencē, un iekļauj to apvienojošā ziņojumā, kurā apkopota informācija, ko dalībvalstis un Aģentūra sniegušas saskaņā ar 1. punktu. Šā ziņojuma kopsavilkumu, ko publicē internetā, nosūta Eiropas Parlamentam un Padomei.
3. Attiecībā uz informāciju, ko sniedz saskaņā ar 1. un 2. punktu, Komisija, dalībvalstis un Aģentūra pilda attiecīgos pienākumus aizsargāt datu konfidencialitāti un īpašumtiesības.
23. pants
Pielikumu atjaunināšana
1. Šīs regulas I pielikumā iekļauto ķīmisko vielu sarakstu Komisija pārskata vismaz vienreiz gadā, pamatojoties uz notikumu attīstību saistībā ar Savienības tiesību aktiem un Konvenciju.
2. Nosakot, vai galīgā reglamentējošā darbība Savienības līmenī ir aizliegšana vai stingra ierobežošana, minētās darbības ietekmi vērtē apakškategoriju līmenī kategorijās “pesticīdi” un “rūpnieciskas ķīmiskās vielas”. Ja galīgā reglamentējošā darbība aizliedz vai stingri ierobežo ķīmiskās vielas lietošanu jebkurā no apakškategorijām, šo vielu iekļauj I pielikuma 1. daļā.
Nosakot, vai galīgā reglamentējošā darbība Savienības līmenī ir tāda aizliegšana vai stingra ierobežošana, kuras dēļ par attiecīgo ķīmisko vielu jāsniedz PIC paziņojums saskaņā ar 11. pantu, minētās darbības ietekmi vērtē kategoriju “pesticīdi” un “rūpnieciskās ķīmiskās vielas” līmenī. Ja galīgā reglamentējošā darbība aizliedz vai stingri ierobežo ķīmiskās vielas izmantošanu jebkurā no kategorijām, šo vielu iekļauj arī I pielikuma 2. daļā.
3. Lēmumu iekļaut ķīmiskās vielas I pielikumā vai, attiecīgā gadījumā, grozīt atbilstīgos ierakstus pieņem bez liekas kavēšanās.
4. Lai šo regulu pielāgotu tehnikas attīstībai, Komisija tiek pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 26. pantu attiecībā uz šādiem pasākumiem:
a)
pasākumus, lai pēc Savienības līmeņa galīgās reglamentējošās darbības saskaņā ar šā panta 2. punktu ķīmisku vielu iekļautu I pielikuma 1. vai 2. daļā, un citus I pielikuma grozījumus, tostarp esošo ierakstu izmaiņas;
b)
pasākumus, lai V pielikuma 1. daļā iekļautu ķīmisku vielu, uz ko attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 850/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par noturīgiem organiskajiem piesārņotājiem (22);
c)
pasākumus, lai V pielikuma 2. daļā iekļautu ķīmisku vielu, uz kuru jau attiecas Savienības aizliegums eksportēt;
d)
šīs regulas V pielikuma esošo ierakstu izmaiņas;
e)
šīs regulas II, III, IV un VI pielikuma grozījumus.
24. pants
Aģentūras budžets
1. Šīs regulas piemērošanas vajadzībām Aģentūras ieņēmumi ir:
a)
Savienības subsīdija, kas iekļauta Savienības vispārējā budžetā (Komisijas iedaļā);
b)
dalībvalstu brīvprātīgas iemaksas.
2. Ieņēmumus un izdevumus šajā regulā paredzētajiem pasākumiem un ieņēmumus un izdevumus, kas saistīti ar citās regulās paredzētajiem pasākumiem, nodala atsevišķās Aģentūras budžeta sadaļās.
Aģentūras ieņēmumus, kas minēti 1. punktā, izmanto šajā regulā noteikto uzdevumu veikšanai.
3. Komisija piecos gados pēc 2014. gada 1. marta pārbauda, vai Aģentūrai ir lietderīgi noteikt maksu par pakalpojumiem, ko tā sniedz eksportētājiem, un vajadzības gadījumā iesniedz attiecīgu priekšlikumu.
25. pants
Formāti un programmatūra informācijas sniegšanai Aģentūrai
Attiecībā uz ikvienu informācijas sniegšanu tai Aģentūra nosaka formātus un programmatūras pakotnes un bez maksas dara tās pieejamas savā tīmekļa vietnē. Dalībvalstis un citas puses, uz kurām attiecas šī regula, izmanto šos formātus un pakotnes, iesniedzot Aģentūrai informāciju saskaņā ar šo regulu.
26. pants
Deleģēšanas īstenošana
1. Pilnvaras pieņemt deleģētos aktus Komisijai piešķir, ievērojot šajā pantā izklāstītos nosacījumus.
2. Pilnvaras pieņemt 23. panta 4. punktā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no 2014. gada 1. marta. Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģēšanu, vēlākais, deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģēšana tiek automātiski pagarināta uz tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome neiebilst pret šādu pagarinājumu, vēlākais, trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.
3. Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 23. panta 4. punktā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošus deleģētos aktus.
4. Tiklīdz tā pieņem deleģētu aktu, Komisija to paziņo vienlaikus Eiropas Parlamentam un Padomei.
5. Saskaņā ar 23. panta 4. punktu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.
27. pants
Komitejas procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 133. pantu. Šī komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
28. pants
Sankcijas
Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, kas piemērojamas par šīs regulas noteikumu pārkāpumiem, un tās veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu šo noteikumu pareizu piemērošanu. Paredzētajām sankcijām jābūt iedarbīgām, samērīgām un atturošām. Ja tas nav izdarīts pirms šīs regulas stāšanās spēkā, dalībvalstis, vēlākais līdz 2014. gada 1. martam, šos noteikumus paziņo Komisijai un nekavējoties paziņo Komisijai arī par to turpmākajiem grozījumiem.
29. pants
Pārejas laiks attiecībā uz ķīmisku vielu klasifikāciju, marķēšanu un iepakošanu
Atsauces uz Regulu (EK) Nr. 1272/2008 vajadzības gadījumā uzskata par atsaucēm uz Savienības tiesību aktiem, kurus piemēro saskaņā ar minētās regulas 61. pantu un tajā izklāstīto grafiku.
30. pants
Atcelšana
Regulu (EK) Nr. 689/2008 atceļ no 2014. gada 1. marta.
Atsauces uz Regulu (EK) Nr. 689/2008 uzskata par atsaucēm uz šo regulu, un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu VII pielikumā.
31. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2014. gada 1. marta.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Strasbūrā, 2012. gada 4. jūlijā