NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2011
ze dne 29. července 2011,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (1), a zejména čl. 5 odst. 2, čl. 15 odst. 1 písm. c), čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec, čl. 20 odst. 10 a 11, čl. 41 odst. 3 první a třetí pododstavec, čl. 42 odst. 2 a čl. 45 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Nařízení rovněž obsahuje ustanovení pro stanovení konečného bodu výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně už nevztahují požadavky uvedeného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 ze dne 25. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (2), stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel pro stanovení konečných bodů pro určité získané produkty.
(3)
Dánsko předložilo žádost o stanovení konečného bodu pro rybí tuk, který se používá k výrobě léčivých přípravků. Protože se tento rybí tuk získává z materiálu kategorie 3 a zpracovává se za přísných podmínek, měl by se pro tento tuk stanovit konečný bod. Článek 3 nařízení (EU) č. 142/2011 a příloha XIII uvedeného nařízení by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(4)
Nařízení (EU) č. 142/2011 převzalo ustanovení zavedená k provedení nařízení (ES) č. 1774/2002 a rozhodnutí Komise 2003/324/ES (3), jimiž se zejména umožňuje Estonsku, Lotyšsku a Finsku krmení některých kožešinových zvířat zpracovanými živočišnými bílkovinami, které byly získány z těl zvířat téhož druhu nebo z jejich částí, zejména lišek. Příloha II by měla být změněna tak, aby se umožnilo krmení obou běžně chovaných druhů, tj. lišky obecné (Vulpes vulpes), která je v současnosti uvedená na seznamu, a lišky polární (Alopex lagopus) tímto materiálem, protože rozhodnutí 2003/324/ES bylo zrušeno nařízením (EU) č. 142/2011.
(5)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví některá pravidla pro tlakovou sterilizaci a prováděcí opatření, která se mají přijmout pro další zpracovatelské metody, které se musí uplatnit pro vedlejší produkty živočišného původu nebo získané produkty, aby při použití nebo neškodném odstraňování těchto produktů nevznikla rizika nepřijatelná pro zdraví lidí a zvířat. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 standardní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(6)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 umožňuje neškodné odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů alternativními metodami, pokud byly tyto metody povoleny na základě posouzení jejich schopnosti snižovat rizika pro zdraví lidí a zvířat na míru, která je pro příslušnou kategorii produktů živočišného původu alespoň rovnocenná standardním zpracovatelským metodám. Nařízení (ES) č. 1069/2009 také stanoví, že má být přijat standardní formát žádostí o alternativní metody. V souladu s tím stanoví příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 alternativní zpracovatelské metody pro zpracovatelské podniky a některé další podniky a zařízení.
(7)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijal s ohledem na takové alternativní metody tři stanoviska: vědecké stanovisko přijaté dne 21. ledna 2009 k projektu zkoumání alternativ k systémům likvidace kadáverů použitím kontejnerového systému (4) (dále jen „kontejnerový systém“), vědecké stanovisko přijaté dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem (5) a vědecké stanovisko přijaté dne 22. září 2010 k žádosti společnosti Neste Oil o novou alternativní metodu neškodného odstraňování nebo používání vedlejších produktů živočišného původu (6).
(8)
Projekt kontejnerového systému navrhuje hydrolýzu kadáverů prasat a dalších vedlejších produktů živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství, která se uskutečňuje v uzavřeném kontejneru na území hospodářství. Po určité době se získané hydrolyzované materiály neškodně odstraňují, a to přednostně spalováním nebo zpracováním v souladu s hygienickými pravidly pro vedlejší produkty živočišného původu.
(9)
Projekt kontejnerového systému dále navrhuje druhou možnost, kdy se kadávery prasat a další vedlejší produkty živočišného původu z prasat chovaných v hospodářství před jejich neškodným odstraněním drtí a následně pasterizují.
(10)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 21. ledna 2009 ke kontejnerovému systému dospěl k závěru, že poskytnuté informace nejsou dostačujícím podkladem pro to, aby mohla být tato druhá možnost považována za bezpečný způsob neškodného odstranění vedlejších produktů živočišného původu z prasat. Pokud jde o první možnost založenou na hydrolýze, úřad EFSA také nebyl schopen předložit konečné posouzení. Uvedl však, že by hydrolyzovaný materiál neměl představovat další riziko, pokud by se dále zpracovával v souladu s hygienickými předpisy pro materiály kategorie 2.
(11)
Proto by se měla hydrolýza vedlejších produktů živočišného původu na území hospodářství povolit za podmínek, které brání přenosu onemocnění přenosných na člověka nebo na zvířata a které nemají nepříznivý účinek na životní prostředí. Zejména by se měla hydrolýza, jako třetí možnost, provádět v uzavřeném a nepropustném kontejneru, který je oddělený od hospodářských zvířat na stejném území. Protože však metoda hydrolýzy není zpracovatelskou metodou, neměly by se na ni vztahovat zvláštní podmínky pro zpracování vedlejších produktů živočišného původu v těchto zařízeních. Kontejner by se měl pravidelně a pod úředním dohledem kontrolovat na nepřítomnost koroze, aby se zabránilo úniku materiálů do země.
(12)
Schopnost metody hydrolýzy snížit možná zdravotní rizika se ještě neprokázala. Proto by se měla zakázat každá manipulace s hydrolyzovaným materiálem nebo jeho použití mimo spalování a spoluspalování, po předchozím zpracování nebo bez něj, nebo neškodné odstraňování na povolené skládce, kompostování nebo přeměna na bioplyn, pokud každé ze tří posledně uvedených možností předchází tlaková sterilizace.
(13)
Španělsko, Irsko, Lotyšsko, Portugalsko a Spojené království vyjádřily zájem o to, aby se jejich provozovatelům povolila metoda hydrolýzy. Příslušné orgány uvedených členských států potvrdily, že se u těchto provozovatelů mají uskutečnit přísné kontroly, aby se zabránilo možným zdravotním rizikům.
(14)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 8. července 2010 k ošetření pevného prasečího a drůbežího hnoje vápnem dospěl k závěru, že by se navrhované smíchání vápna s hnojem mohlo považovat za bezpečný postup inaktivace příslušných bakteriálních a virových patogenních původců s ohledem na zamýšlenou aplikaci získaného produktu, tedy uvedené směsi vápna s hnojem, na půdu. Protože použití prokázalo účinnost postupu jenom při použití konkrétního míchacího zařízení, úřad EFSA doporučil, aby se v případě, že je pro postup použito odlišné míchací zařízení, provedlo na základě měření pH, času a teploty ověření, které by mělo prokázat, že použitím odlišného míchacího zařízení je dosaženo rovnocenné inaktivace patogenních původců.
(15)
Ověření podle uvedených zásad by se mělo provést v případě, že je nehašené vápno (CaO), které bylo použito pro postup posouzený úřadem EFSA, nahrazeno dolomitickým vápnem (CaOMgO).
(16)
Úřad EFSA ve svém stanovisku ze dne 22. září 2010 ke katalytickému procesu sestávajícímu z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv dospěl k závěru, že proces lze považovat za bezpečný, pokud se tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 2 a kategorie 3 použijí jako výchozí materiály a současně se uvedené tavené/škvařené tuky zpracují v souladu se standardními metodami zpracování vedlejších produktů živočišného původu. Na základě předložených důkazů však nebylo možné rozhodnout, zda dokáže tento postup také zmírnit možná rizika TSE, která mohou představovat tavené/škvařené tuky získané z materiálů kategorie 1. Proto by se měl katalytický proces sestávající z několika kroků povolit v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 2 a kategorie 3, ale měl by se zamítnout v případě tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1. Přestože takové zamítnutí nebrání žadateli předložit úřadu EFSA další důkazy pro nové posouzení, používání tavených/škvařených tuků získaných z materiálů kategorie 1 pro uvedený proces by mělo být až do takového posouzení zakázané.
(17)
Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být změněna s ohledem na závěry uvedených tří vědeckých stanovisek úřadu EFSA.
(18)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí prováděcích opatření týkajících se přeměny vedlejších produktů živočišného původu na bioplyn nebo kompost. Pokud se v zařízení na výrobu bioplynu nebo v zařízení na kompostování mísí vedlejší produkty živočišného původu s materiály neživočišného původu nebo s jinými materiály, na které se nevztahuje uvedené nařízení, měl by mít příslušný orgán možnost povolit odběr reprezentativních vzorků po pasterizaci a před smísením, aby se otestoval jejich soulad s mikrobiologickými kritérii. Odběr těchto vzorků by měl prokázat, že pasterizace vedlejších produktů živočišného původu zmírnila mikrobiologická rizika u vedlejších produktů živočišného původu určených k přeměně.
(19)
Příloha V nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(20)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví přijetí standardního formátu žádostí o alternativní metody používání nebo neškodného odstraňování vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů. Uvedený formát mají používat zainteresované subjekty při předkládání žádosti o povolení takových metod.
(21)
Úřad EFSA přijal na žádost Komise dne 7. července 2010 vědecké stanovisko s prohlášením o technické pomoci s formátem žádostí o nové alternativní metody týkající se vedlejších produktů živočišného původu (7). V uvedeném prohlášení úřad EFSA zejména doporučuje dále vyjasnit informace, které by zainteresované subjekty měly uvést při předložení žádosti o nové alternativní metody.
(22)
S ohledem na doporučení v uvedeném vědeckém stanovisku by měl být standardní formát žádostí o nové alternativní metody uvedený v příloze VII nařízení (EU) č. 142/2011 změněn.
(23)
Protože obnovitelná paliva získaná katalytickým procesem sestávajícím z několika kroků je možno vyrobit i z dovezených tavených/škvařených tuků, měly by se vyjasnit požadavky na dovoz těchto tuků a podmínky uvedené ve veterinárním osvědčení, které musí doprovázet zásilky tavených/škvařených tuků v místě vstupu do Unie, kde se provádějí veterinární kontroly. Přílohy XIV a XV nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(24)
V souladu s tím by proto měl být změněn článek 3 a přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI.
(25)
Po vstupu tohoto nařízení v platnost by se mělo poskytnout přechodné období, aby se umožnil plynulý dovoz tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, do Unie, jak stanoví nařízení (EU) č. 142/2011 před změnami zavedenými tímto nařízením.
(26)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 3 se písmeno g) nahrazuje tímto:
„g)
kožešinu, která splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole VIII přílohy XIII;
h)
rybí tuk určený k výrobě léčivých přípravků, který splňuje zvláštní požadavky na konečný bod pro tento produkt stanovené v kapitole XIII přílohy XIII;
i)
benzin a paliva, které splňují zvláštní požadavky na produkty katalytického procesu sestávajícího z několika kroků pro výrobu obnovitelných paliv stanovené v odst. 2 písm. c) oddílu 3 kapitoly IV přílohy IV.“
2)
Přílohy II, IV, V, VII, VIII, XI a přílohy XIII až XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 31. ledna 2012 se budou pro dovoz do Unie dále přijímat zásilky tavených/škvařených tuků, které nejsou určené k lidské spotřebě, pro určitá použití mimo krmivový řetězec, k nimž je přiloženo veterinární osvědčení, které bylo podepsáno a vyplněno v souladu se vzorem stanoveným v kapitole 10 (B) přílohy XV nařízení (EU) č. 142/2011 před vstupem tohoto nařízení v platnost, pokud tato osvědčení byla vyplněna a podepsána před 30. listopadem 2011.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. července 2011.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 749/2011
(2011. gada 29. jūlijs),
ar ko groza Regulu (ES) Nr. 142/2011, ar kuru īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1069/2009, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti cilvēku patēriņam, un īsteno Padomes Direktīvu 97/78/EK attiecībā uz dažiem paraugiem un precēm, kam uz robežas neveic veterinārās pārbaudes atbilstīgi minētajai direktīvai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 21. oktobra Regulu (EK) Nr. 1069/2009, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti cilvēku patēriņam, un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1774/2002 (1), un jo īpaši tās 5. panta 2. punktu, 15. panta 1. punkta c) apakšpunktu, 15. panta 1. punkta otro daļu, 20. panta 10. un 11. punktu, 41. panta 3. punkta pirmo un trešo daļu, 42. panta 2. punktu un 45. panta 4. punktu,
tā kā:
(1)
Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir noteikti cilvēku un dzīvnieku veselības aizsardzības noteikumi attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, lai novērstu un mazinātu šo produktu radīto risku sabiedrības veselībai un dzīvnieku veselībai. Minētajā regulā arī noteikts beigu punkts dažu atvasinātu produktu ražošanas ķēdē, pēc kura uz tiem vairs neattiecas regulas prasības.
(2)
Komisijas 2011. gada 25. februāra Regulā (ES) Nr. 142/2011, ar kuru īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1069/2009, ar ko nosaka veselības aizsardzības noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, kuri nav paredzēti cilvēku patēriņam, un īsteno Padomes Direktīvu 97/78/EK attiecībā uz dažiem paraugiem un precēm, kam uz robežas neveic veterinārās pārbaudes atbilstīgi minētajai direktīvai (2), ir noteikti īstenošanas noteikumi Regulai (EK) Nr. 1069/2009, tostarp noteikumi par konkrētu atvasinātu produktu beigu punktu noteikšanu.
(3)
Dānija ir iesniegusi pieteikumu beigu punkta noteikšanai zivju eļļai, kuru izmanto zāļu ražošanā. Ņemot vērā to, ka šādu zivju eļļu iegūst no trešās kategorijas materiāla, un to pārstrādā, ievērojot stingrus nosacījumus, jānosaka minētās eļļas beigu punkts. Tādēļ attiecīgi jāgroza Regulas (ES) Nr. 142/2011 3. pants un XIII pielikums.
(4)
Ar Regulu (ES) Nr. 142/2011 pilnveidoja nosacījumus, kurus ieviesa, lai īstenotu Regulu (ES) Nr. 1774/2002 un Komisijas Lēmumu 2003/324/EK (3), jo īpaši atļaujot Igaunijai, Latvijai un Somijai konkrētiem kažokzvēriem izbarot pārstrādātu dzīvnieku proteīnu, kas iegūts no tās pašas sugas dzīvnieku ķermeņiem vai ķermeņu daļām, jo īpaši no lapsām. II pielikums jāgroza, lai atļautu šāda materiāla barošanu abām parasti turētām sugām - Eirāzijas lapsām (Vulpes vulpes) (patlaban uzskaitītas) un polārlapsām (Alopex lagopus), jo Lēmums 2003/324/EK ir atcelts ar Regulu (ES) Nr. 142/2011.
(5)
Regulā (EK) Nr. 1069/2009 paredzēti konkrēti noteikumi sterilizācijai spiediena ietekmē un noteikti īstenošanas pasākumi, kas jāizmanto pārējām pārstrādes metodēm, kuras jāpiemēro dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem un atvasinātajiem produktiem, lai neradītu nepieļaujamu risku cilvēku un dzīvnieku veselībai, šos produktus izmantojot vai likvidējot. Attiecīgi Regulas (ES) Nr. 142/2011 IV pielikumā izklāstītas standarta pārstrādes metodes pārstrādes iekārtām un dažām citām iekārtām un uzņēmumiem.
(6)
Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir atļauts izmantot alternatīvas metodes dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu likvidēšanai vai izmantošanai, ar nosacījumu, ka šādu metožu izmantošanai ir saņemta atļauja, kas pamatojas uz novērtējumu par šo metožu spēju mazināt risku sabiedrības un dzīvnieku veselībai attiecīgās kategorijas dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem vismaz tādā pašā līmenī, kādu nodrošina standarta pārstrādes metodes. Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir norādīts arī standarta formāts, kas jāizmanto pieteikumiem par alternatīvajām metodēm. Attiecīgi Regulas (ES) Nr. 142/2011 IV pielikumā izklāstītas alternatīvās pārstrādes metodes pārstrādes iekārtām un dažām citām iekārtām un uzņēmumiem.
(7)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) ir pieņēmusi trīs atzinumus par šādām alternatīvajām metodēm: zinātnisko atzinumu (pieņemts 2009. gada 21. janvārī) par pētniecības projektu saistībā ar alternatīvas liemeņu iznīcināšanas sistēmām, kurās izmantota bunkura sistēma (4) (bunkura sistēmas projekts); zinātnisko atzinumu (pieņemts 2010. gada 8. jūlijā) par cūku un mājputnu kūtsmēslu apstrādi ar kaļķiem (5); un zinātnisko atzinumu (pieņemts 2010. gada 22. septembrī) par uzņēmuma Neste Oil pieteikumu jaunai alternatīvai dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu izmantošanas vai likvidēšanas metodei (6).
(8)
Bunkura sistēmas projekts paredz saimniecībā slēgtā konteinerā hidrolizēt cūku līķus un citus dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus no saimniecībās audzētām cūkām. Pēc noteikta laika iegūtos hidrolizētos materiālus ir jālikvidē, tos sadedzinot vai kā pirmo izvēli izraugoties materiālu pārstrādi saskaņā ar dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu noteikumiem.
(9)
Bunkura sistēmas projektā kā otrā izvēle ieteikta cūku līķu un citu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu, kas iegūti no saimniecībās audzētām cūkām, sasmalcināšana un pasterizēšana pirms to likvidēšanas.
(10)
EFSA2009. gada 21. janvāra atzinumā par bunkura sistēmas projektu secināja, ka tikai ar iesniegto informāciju vien nepietiek, lai uzskatītu otro izvēli par drošu tādu blakusproduktu likvidēšanai, kas iegūti no cūkām. EFSA nevarēja sniegt galīgo novērtējumu attiecībā uz pirmo izvēli, kas balstās uz hidrolīzi. Tomēr EFSA norādīja, ka hidrolizētais materiāls neizraisa papildu risku, ar nosacījumu, ka to tālāk pārstrādā saskaņā ar otrās kategorijas materiālu veselības aizsardzības noteikumiem.
(11)
Tāpēc dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu hidrolīze saimniecībā ir jāatļauj, ievērojot nosacījumus, kuri novērš jebkuru cilvēkiem vai dzīvniekiem lipīgu slimību izplatīšanos un negatīvu ietekmi uz vidi. Proti, hidrolīze jāveic slēgtā konteinerā, kas ir drošs pret sūcēm un kas nav saskarē ar saimniecībā esošiem dzīvniekiem - tā ir trešā izvēle. Tomēr, ņemot vērā to, ka hidrolīze nav pārstrādes metode, tai nepiemēro īpašos dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu pārstrādes nosacījumus. Konteiners oficiālā uzraudzībā ir regulāri jāpārbauda attiecībā uz koroziju, lai nepieļautu materiālu iesūkšanos augsnē.
(12)
Hidrolīzes metodes spēja samazināt potenciālus veselības riskus vēl nav pierādīta. Tāpēc ir jāaizliedz jebkura hidrolizētā materiāla izmantošana vai darbības ar to, izņemot sadedzināšanu vai līdzsadedzināšanu, ar vai bez iepriekšējas pārstrādes, vai likvidēšanu atļautā atkritumu poligonā, kompostēšanu vai pārstrādi biogāzē, ņemot vērā, ka pirms pēdējām trim izvēlēm jāveic sterilizācija spiediena ietekmē.
(13)
Spānija, Īrija, Latvija, Portugāle un Apvienotā Karaliste ir izteikušas interesi par iespēju atļaut uzņēmējiem izmantot hidrolīzes metodi. Minēto dalībvalstu kompetentās iestādes ir apstiprinājušas, ka šādi uzņēmēji stingri jākontrolē, lai izvairītos no iespējamiem riskiem veselībai.
(14)
EFSA2010. gada 8. jūlija atzinumā par cūku un mājputnu kūtsmēslu apstrādi ar kaļķiem secināja, ka ierosināto kaļķu samaisīšanu ar kūtsmēsliem var uzskatīt par drošu procesu, lai inaktivētu attiecīgos baktēriju un vīrusu patogēnus, ņemot vērā iegūtā produkta paredzēto izmantošanu augsnē. Tā kā šāda izmantošana pierādīja, ka minētais process ir efektīvs, lietojot tikai konkrētu maisīšanas ierīci, EFSA ieteica, ka, izmantojot šim procesam citu maisīšanas ierīci, tā jāvalidē, pamatojoties uz pH mērījumiem, laiku un temperatūru, lai pierādītu to, ka, lietojot citu maisīšanas ierīci, iegūst tādu pašu patogēnu inaktivāciju.
(15)
Validācija saskaņā ar minētajiem principiem ir jāveic tad, ja dedzinātos kaļķus (CaO), kas tika lietoti EFSA novērtētajā procesā, aizstāj ar dedzināto dolomītkaļķi (CaOMgO).
(16)
EFSA2010. gada 22. septembra atzinumā par daudzpakāpju katalītisku procesu atjaunojamās degvielas ražošanai secināja, ka process uzskatāms par drošu, ja kausētie tauki, kas iegūti no otrās un trešās kategorijas materiāliem, ir izmantoti kā izejvielas, un šie kausētie tauki ir pārstrādāti saskaņā ar dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu standarta pārstrādes metodēm. Tomēr sniegtie pierādījumi neļāva izdarīt secinājumu, ka process var mazināt iespējamos riskus, ko izraisa TSE, kas var būt no pirmās kategorijas materiāliem iegūtajos kausētajos taukos. Tāpēc daudzpakāpju katalītiskais process ir jāatļauj attiecībā uz kausētajiem taukiem, kas iegūti no otrās un trešās kategorijas materiāliem, turpretim tas jānoraida attiecībā uz kausētajiem taukiem, kas iegūti no pirmās kategorijas materiāliem. Lai gan šāds noraidījums neliedz pieteikuma iesniedzējam sniegt EFSA papildu pierādījumus jaunam novērtējumam, kamēr tāds nav pabeigts, procesa vajadzībām jāaizliedz lietot kausētos taukus, kas iegūti no pirmās kategorijas materiāliem.
(17)
Lai ņemtu vērā trīs EFSA zinātnisko atzinumu secinājumus, jāgroza Regulas (ES) Nr. 142/2011 IV pielikums.
(18)
Regulā (EK) Nr. 1069/2009 paredzēts pieņemt īstenošanas pasākumus dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu transformēšanai biogāzē vai kompostā. Ja dzīvnieku izcelsmes blakusproduktus biogāzes iekārtā vai kompostēšanas iekārtā maisa ar materiāliem, kas nav dzīvnieku izcelsmes, vai citiem materiāliem, uz kuriem neattiecas minētā regula, kompetentajai iestādei jādod iespēja atļaut ņemt reprezentatīvus paraugus pēc pasterizācijas un pirms maisīšanas, lai pārbaudītu to atbilstību mikrobioloģiskajiem kritērijiem. Ņemot šādus paraugus, būtu jāparāda, vai dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu pasterizācija ir mazinājusi mikrobioloģiskos riskus transformējamos dzīvnieku izcelsmes blakusproduktos.
(19)
Tādēļ attiecīgi jāgroza Regulas (ES) Nr. 142/2011 V pielikums.
(20)
Regulā (EK) Nr. 1069/2009 ir paredzēta procedūra, lai pieņemtu alternatīvo metožu standarta pieteikuma formātu dzīvnieku izcelsmes blakusproduktu vai atvasināto produktu izmantošanai vai likvidēšanai. Šo formātu ieinteresētajām personām ir jāizmanto, iesniedzot pieteikumu šādu metožu apstiprināšanai.
(21)
Pēc Komisijas pieprasījuma EFSA2010. gada 7. jūlijā pieņēma zinātnisko atzinumu par paskaidrojumu par tehnisko palīdzību attiecībā uz alternatīvu metožu standarta pieteikumu formātu, lai saņemtu atļauju dzīvnieku izcelsmes blakusproduktiem izmantot jaunas alternatīvas metodes (7). Šajā atzinumā EFSA īpaši iesaka sīkāk klasificēt informāciju, ko sniedz ieinteresētās personas, iesniedzot pieteikumu jaunas alternatīvās metodes apstiprināšanai.
(22)
Ņemot vērā minētā zinātniskā atzinuma ieteikumus, jāveic grozījumi alternatīvu metožu standarta pieteikuma formātā, kas izklāstīts Regulas (EK) Nr. 142/2011 VII pielikumā.
(23)
Tā kā atjaunojamo degvielu, ko iegūst daudzpakāpju katalītiskā procesā, var ražot arī no importētiem kausētiem taukiem, šādiem taukiem ir jāprecizē importa prasības un nosacījumi, kas paredzēti veselības sertifikātā, ko pievieno kausēto tauku sūtījumiem ievešanas vietā Savienībā, kurā notiek veterinārās pārbaudes. Tādēļ atbilstoši jāgroza Regulas (EK) Nr. 142/2011 XIV un XV pielikums.
(24)
Attiecīgi jāgroza 3. pants un II, IV, V, VII, VIII, XI pielikums, kā arī XIII līdz XVI pielikums.
(25)
Pēc šīs regulas stāšanās spēkā jāparedz pārejas periods, lai atļautu turpināt ievest Savienībā kausētus taukus, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā un ir izmantojami citiem mērķiem ārpus barības ķēdes, kā paredzēts Regulā (EK) Nr. 142/2011, pirms grozījumu izdarīšanas saskaņā ar šo regulu.
(26)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (ES) Nr. 142/2011 groza šādi.
(1)
Regulas 3. panta g) punktu aizstāj ar šādu punktu:
“g)
kažokādas, kas atbilst XIII pielikuma VIII nodaļā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz minētā produkta beigu punktu;
h)
zivju eļļa, kuru izmanto zāļu ražošanā un kas atbilst XIII pielikuma VIII nodaļā paredzētajām īpašajām prasībām attiecībā uz minētā produkta beigu punktu;
i)
gazolīns un degviela, kas atbilst IV pielikuma IV nodaļas 3. iedaļas 2. punkta c) apakšpunktā paredzētajām prasībām attiecībā uz atvasināto produktu likvidēšanu un izmantošanu;”.
(2)
Regulas II, IV, V, VII, VIII, XI pielikumu un XIII līdz XVI pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Pārejas periodā līdz 2012. gada 31. janvārim importēšanai Savienībā turpina apstiprināt tādu kausēto tauku sūtījumus, kas nav paredzēti lietošanai pārtikā un ir izmantojami konkrētiem mērķiem ārpus barības ķēdes un kuriem pievienots veselības sertifikāts, kas aizpildīts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 142/2011 XV pielikuma 10 nodaļas B daļā ietverto paraugu, ar nosacījumu, ka šādi sertifikāti ir aizpildīti un parakstīti pirms 2011. gada 30. novembra.
3. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 29. jūlijā