PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 451/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (EU) č. 1042/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila Komise prozatímní antidumpingové clo (dále jen „prozatímní opatření“) z dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. ledna 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval skutečnosti nasvědčující dumpingu uvedeného výrobku a podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. NÁSLEDNÝ POSTUP
(3)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „zveřejnění prozatímních zjištění“), předložilo několik zúčastněných stran k těmto prozatímním zjištěním písemné připomínky. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení.
(4)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění.
(5)
Jedna skupina spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (dále jen „vyvážející výrobce“) uvedla, že před uložením prozatímních opatření měla být vyslechnuta, jelikož podle této skupiny je prozatímní nařízení individuálním opatřením ve smyslu článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (3) (dále jen „Listina“).
(6)
Co se týká výše uvedeného tvrzení, je třeba zdůraznit tyto body. Práva stran v rámci antidumpingových řízení stanoví základní nařízení, přičemž procesní úkony pro uložení prozatímních opatření jsou stanoveny v článku 7. V článku 7 základního nařízení se mimo jiné uvádí, že případná prozatímní opatření mohou být uložena do devíti měsíců po zahájení řízení. V tomto řízení Komise provedla šetření v souladu s článkem 6 základního nařízení a uložila prozatímní opatření podle článku 7 základního nařízení, přičemž všechny zúčastněné strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty a měly přiměřenou možnost poskytnout informace a podat své připomínky. Podle ustálené judikatury Soudního dvora platí, že „i když … zásada práva na slyšení vyžaduje, aby byli vývozci informováni o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě se zamýšlí uložit prozatímní cla, nemůže mít nedodržení tohoto práva samo o sobě za následek neplatnost nařízení o uložení konečných cel, pokud byl v průběhu řízení k přijetí zmíněného nařízení nedostatek způsobující neplatnost řízení k přijetí příslušného nařízení o uložení prozatímních cel napraven“ (4). V tomto případě Komise splnila své povinnosti týkající se poskytnutí informací vyplývající ze základního nařízení a v řízení vedoucím k přijetí tohoto nařízení bylo dodrženo právo vyvážejícího výrobce na nestranné vyslechnutí.
(7)
Prozatímní povaha opatření přijatých podle článku 7 základního nařízení se odráží mimo jiné v maximální šestiměsíční lhůtě, po kterou mohou být opatření uložena, a rovněž ve skutečnosti, že každé prozatímní clo je zajištěno pouze složením jistoty. Komise mimoto nikdy žádné straně nebránila v tom, aby před uplynutím devítiměsíční lhůty stanovené v právních předpisech pro uložení prozatímních opatření podala žádost o konání více slyšení, pokud se domnívá, že je nutné, aby byla vyslechnuta v této fázi.
(8)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k použitým údajům jediné společnosti ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“), která v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) poskytla informace pro stanovení běžné hodnoty. Uvádělo se, že v opačném případě by bylo vyvážejícímu výrobci zabráněno v přístupu k důkazům, na jejichž základě byla uložena prozatímní opatření, a že to by porušilo jeho práva na obhajobu a bylo by v rozporu se zásadou řádné správy. Vyvážející výrobce tvrdil, že by důvěrné údaje týkající se konkrétních stran mohly být poskytnuty právním zástupcům vyvážejícího výrobce. Právní zástupci by se zavázali, že zaručí mlčenlivost, pokud jde o obchodní tajemství společností. Toto tvrzení bylo podpořeno odkazem na systémy USA a Kanady a na rozsudek Soudního dvora Evropské unie ve věci G.J. Dokter a další v. minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Tyto žádosti bylo nutno odmítnout. Žádost vyvážejícího výrobce se týkala přístupu k důvěrným údajům o cenách, které poskytla výše uvedená společnost v USA. Komise nemohla umožnit přístup k takovýmto podrobným důvěrným obchodním informacím. Umožnění přístupu k těmto údajům by bylo v rozporu s právem Unie, zejména s článkem 19 základního nařízení, jelikož by vedlo k neoprávněnému sdělení omezených a citlivých obchodních údajů společnosti v USA. Pokud jde o navrhovaný způsob sdělení obchodního tajemství společnosti právním zástupcům ostatních zúčastněných stran, není na rozdíl od systémů USA a Kanady v základním nařízení takovýto postup stanoven. Jednoznačně tudíž nespadá do stanoveného právního rámce Unie pro antidumpingová řízení. Výše uvedený případ projednávaný Soudním dvorem v žádném případě nepodporuje tvrzení týkající se přístupu k důvěrným informacím. Rozsudek odkazuje rovněž na určitá omezení zásady práva na obhajobu.
(10)
Vyvážející výrobce požádal o přístup k důkazům týkajícím se kotoučů používaných v kotoučových tiskařských strojích vyráběných výrobci v Unii, podrobných informací o právním postavení jednoho reprezentativního výrobce v Unii, činnosti a finančních údajů vybraných papíren, podrobných údajů o výrobních nákladech výrobního odvětví Unie a kontrolních číslech výrobků reprezentativních výrobců v Unii. Některé požadované informace byly mimo rozsah tohoto šetření, jelikož se týkaly výrobků, na něž se šetření nevztahovalo, nebo činnosti výrobců v Unii, která nezahrnuje výrobu bezdřevého natíraného papíru. Co se týká ostatních požadovaných informací, nemohla Komise umožnit přístup k těmto údajům, jelikož podle článku 19 základního nařízení by to představovalo neoprávněné sdělení důvěrných obchodních tajemství.
(11)
Vyvážející výrobce požadoval rovněž zveřejnění názvů společností, které vznesly námitky vůči šetření a nepožádaly o důvěrný způsob zacházení. Poskytnutí těchto informací by odhalilo totožnost a postoj výrobců, kteří požádali o důvěrný způsob zacházení; tyto informace nebylo proto možno poskytnout.
(12)
Poskytnutá prozatímní zjištění byla co nejpodrobnější, aniž by byly zveřejněny důvěrné informace, a nepředstavovala proto porušení základních práv vyvážejícího výrobce, jeho práv na obhajobu ani zásady řádné správy.
(13)
Analýzy újmy, které byly provedeny v tomto antidumpingovém a souběžném antisubvenčním šetření, jsou totožné, jelikož definice výrobního odvětví Unie, reprezentativní výrobci v Unii a období šetření byly v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
2.1. Období šetření
(14)
Připomíná se, že (jak je stanoveno v 13. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) se šetření dumpingu a újmy týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
3.1. Dotčený výrobek
(15)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce a žadatel předložili další připomínky týkající se definice výrobku. Některé z těchto připomínek představovaly zopakování připomínek, jimiž se již zabývalo prozatímní nařízení.
(16)
Vyvážející výrobce zopakoval, že neexistuje významný rozdíl, pokud jde o základní vlastnosti bezdřevého natíraného papíru v arších a kotoučích vhodných pro použití v archových tiskařských strojích (dotčený výrobek) a v kotoučích určených pro použití v kotoučových tiskařských strojích, a že by proto bezdřevý natíraný papír určený pro kotoučové tiskařské stroje neměl být z definice výrobku vyloučen. Tato strana rovněž tvrdila, že nebylo doloženo zjištění Komise, že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné.
(17)
Připomíná se, že šetřením bylo zjištěno, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích a archových tiskařských strojích představuje odlišné skupiny výrobků a že tyto výrobky nejsou vzájemně zaměnitelné, jak je popsáno v 18. a 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. I samotný vyvážející výrobce uznal, že tyto výrobky nejsou zcela zaměnitelné.
(18)
Je třeba rovněž zmínit, že v průběhu posuzovaného období nebyly z ČLR dováženy žádné kotouče pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Lze proto považovat za nepravděpodobné, že tyto výrobky budou dováženy v budoucnu, jelikož pořizování těchto výrobků na velkou vzdálenost není z důvodů uvedených v 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení z ekonomického hlediska rentabilní.
(19)
Vyvážející vývozce dále uvedl, že kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to technická vlastnost týkající se pevnosti v tahu, nejsou vhodná pro rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem vhodným pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových kotoučových strojích na straně druhé. Bylo rovněž uvedeno, že vyloučení kotoučů pro kotoučové stroje bylo provedeno svévolně a že kotouče pro kotoučové tiskařské stroje vyráběné výrobci v Unii údajně nesplňují kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o pevnost v tahu.
(20)
Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že Komise nedostála své povinnosti přezkoumat objektivně důkazy, které tento vyvážející výrobce předložil útvarům Komise před přijetím prozatímního nařízení, konkrétně výsledky zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři, která se týkala se měření pevnosti v tahu u kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii.
(21)
Výsledky zkoušky předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly ve shrnutí výsledků zkoušky provedené v jeho vlastní laboratoři. Zásadní je, že výsledky nebyly poskytnuty ke kontrole a podání připomínek ostatními zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce navzdory opakovaným upomínkám nepředložil ani smysluplné shrnutí těchto výsledků bez důvěrných údajů.
(22)
Připomíná se, že v prozatímní fázi Komise dospěla k závěru, že objektivita a spolehlivost zkoušky nepostačují k tomu, aby na nich bylo možno založit příslušné závěry. Vyvážející výrobce neposkytl žádné další podrobné informace, jež by mohly pomoci blíže posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta verze zprávy o této zkoušce neobsahující důvěrné údaje, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na závěry zkoušky reagovat. Komise tudíž nemohla objektivně ověřit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda je možno z nich vycházet pro účely šetření. Na základě skutečností, které měla Komise k dispozici, nemohly být závěry ohledně objektivity a spolehlivosti zkoušky, jichž bylo dosaženo v prozatímní fázi, přehodnoceny, jelikož informace poskytnuté jako důvěrné nemohly být překontrolovány pomocí spolehlivých zdrojů.
(23)
Po uložení prozatímních opatření vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky, kterou jeho jménem provedla externí zkušební laboratoř, a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. Ve zkušebních protokolech bylo uvedeno, že pevnost v tahu byla měřena u 25 vzorků kotoučů pro kotoučové stroje, které vyvážející výrobce poskytl laboratoři a identifikoval jako vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný papír nesplnil obě kritéria stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(24)
Při posuzování zkušebního protokolu vyšlo najevo, že se za prvé zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří týkal většinou výrobků, pro něž nebyly tyto výsledky podstatné, jelikož většinu testovaných vzorků ve skutečnosti netvořily kotouče pro kotoučové stroje; za druhé, zkušební protokol se týkal výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož ze zkušebního protokolu nebylo možno zjistit, zda byl testovaný papír určen pro archové tiskařské stroje nebo pro kotoučové tiskařské stroje, jelikož značka papíru uvedená v protokolu existovala v obou formátech. Zkušební protokol mimoto neposkytoval žádnou záruku, že uvedené kotouče zařazené do vzorku byly skutečně kotouči, jež byly testovány.
(25)
V reakci na zkušební protokol vypracovaný externí laboratoří poskytl žadatel výsledky zkoušky, kterou provedl jeden z výrobců v Unii u téhož vzorku kotoučů pro kotoučové tiskařské stroje, jež byly údajně testovány externí laboratoří. Tato zkouška vykázala odlišné výsledky. Žadatel přičetl rozdíly možným odlišným podmínkám při provádění zkoušky, a tudíž případnému nedodržení normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle níž by měla být měřena pevnost v tahu stanovená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(26)
Po zveřejnění konečných zjištění zpochybnil vyvážející výrobce objektivitu Komise při odmítnutí výsledků zkoušky provedené externí laboratoří. Uvedl, že zkouška byla provedena naslepo nezávislým odborníkem a v souladu s příslušnou normou ISO. S cílem dokázat nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky poskytl čestné prohlášení vedoucího pracovníka, ve kterém byl vysvětlen postup výběru zdroje vzorků použitých při zkoušce.
(27)
Objektivitu zkušebního protokolu externí laboratoře Komise nikdy nezpochybnila a v tomto ohledu není relevantní, že byla zkouška provedena naslepo. Byly však vyjádřeny pochybnosti týkající se záruk ohledně výběru a původu zkoušených vzorků a nikoli samotné zkoušky. Argumenty vyvážejícího výrobce tyto obavy neodstranily, jelikož nebyly ucelené a byly v několika ohledech nejasné, například zahrnutí výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo údajně způsobeno administrativními chybami nebo chybami dodavatelů, kteří poskytli nesprávné vzorky.
(28)
Jelikož nebyl zřejmý zdroj a rovněž vzorky údajně testovaných výrobků a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, usuzovalo se, že předložený zkušební protokol externí laboratoře jednající jménem vyvážejícího výrobce nemůže nevyvratitelně prokázat, že zkouška týkající se pevnosti v tahu není vhodná k rozlišování mezi bezdřevým natíraným papírem určeným pro používání v kotoučových tiskařských strojích na straně jedné a bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně druhé. Zkušební protokol proto neprokázal, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl svévolně vyloučen z rozsahu šetření.
(29)
Co se týká významu pevnosti v tahu jako rozlišujícího kritéria pro kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích, připomíná se, že v definici výrobku byly vzájemně odlišeny dvě skupiny výrobků, kromě jiného na základě použití výrobků, tj. zda je výrobek vhodný pro použití v kotoučových nebo archových tiskařských strojích na základě požadavků na lisy, na kterých se používají, což se odráží mimo jiné na pevnosti v tahu. Dále se podotýká, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití v kotoučových tiskařských strojích od bezdřevého natíraného papíru používaného v archových tiskařských strojích; v 16. a 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou stanovena další kritéria, která vyvážející výrobce nezpochybnil. Vyvážející výrobce uvedl, že vlhkost definovaná v 18. bodě odůvodnění prozatímního nařízení není rozdílnou základní vlastností pro rozlišení výrobků. V průběhu šetření však ostatní strany v tomto ohledu uvedly odlišná tvrzení. V každém případě bylo zjištěno, že nejdůležitějšími faktory jsou tuhost a odolnost v tahu.
(30)
Ve svém dalším podání, které reagovalo na tyto skutečnosti, žadatel potvrdil, že mohou existovat kotouče, které nesplňují zcela všechna kritéria pro pevnost v tahu stanovená v prozatímním nařízení, lze je však přesto použít v kotoučových tiskařských strojích. Trval však na svém názoru, že zkouška pevnosti v tahu je jediná zkouška, která může s jistotou určit, zda je kotouč skutečně vhodný pro kotoučové tiskařské stroje, tj. pokud kotouč splňuje kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedná se jistě o kotouč pro kotoučové stroje.
(31)
Na podporu výše uvedených tvrzení týkajících se pevnosti v tahu poukázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním ze žádajících výrobců v Unii při antidumpingovém a antisubvenčním šetření v USA, v němž výrobce v Unii údajně tvrdil, že kotouče pro kotoučové stroje nelze rozlišovat na základě zkoušky pevnosti v tahu či jiného měření.
(32)
Žadatel tato tvrzení vyvážejícího výrobce zpochybnil a uvedl, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno, z řízení v USA vyplývá, že existuje jednoznačná dělicí čára odlišující kotouče pro kotoučové stroje od bezdřevého natíraného papíru.
(33)
Za prvé je třeba uvést, že tvrzení, na něž poukazoval vyvážející výrobce, byla předložena při šetřeních v rámci jiných jurisdikcí a jinými stranami, než jsou strany, jež jsou účastníky tohoto řízení, a nejsou tudíž relevantní. Za druhé, orgány USA v uvedených šetřeních dospěly k závěru, že mezi bezdřevým natíraným papírem používaným v archových tiskařských strojích na straně jedné a kotouči vhodnými pro použití v kotoučových tiskařských strojích na straně druhé existuje jednoznačný rozdíl. Kotouče určené k rozřezání byly pokládány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučové tiskařské stroje se nepovažovaly za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici výrobku nevymezily výslovně kotouče pro kotoučové tiskařské stroje. Z tohoto důvodu nebylo ve zmíněných šetřeních při definici výrobku důležité kritérium týkající se pevnosti v tahu.
(34)
Na základě výše uvedených předložených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností pro popis bezdřevého natíraného papíru vhodného pro použití v kotoučových tiskařských strojích.
(35)
Z předložených připomínek však bylo rovněž zjištěno, že existují kotouče pro kotoučové stroje, které lze použít v kotoučových tiskařských strojích, i když nesplňují zcela všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu se pokládalo za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučové tiskařské stroje.
(36)
Za účelem poskytnutí dalšího kritéria k odlišení kotoučů pro kotoučové stroje, které nesplňují zcela všechna kritéria pevnosti v tahu, žadatel navrhl, aby se kotouč, který nevyhověl zcela zkoušce na pevnost v tahu, avšak má vnitřní jádro o velikosti menší než 80 mm, považoval za kotouč pro kotoučové stroje.
(37)
Vláda ČLR a vyvážející výrobce uvedli, že přidání velikosti vnitřního jádra jakožto nového prvku do definice výrobku je revizí definice kotoučů pro kotoučové stroje a tedy i dotčeného výrobku. Uvedli rovněž, že velikost vnitřního jádra není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra větší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm.
(38)
Komise usilovala o další zpřesnění definice kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích a o další vyjasnění, aby se ještě jasněji rozlišovalo mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, také s cílem minimalizovat možnost obcházení opatření. Předložené důkazy ohledně vhodnosti velikosti jádra jakožto alternativního kritéria v definici však ukázaly, že by toto kritérium vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů pro kotoučové stroje s velikostí vnitřního jádra menší než 80 mm, z opatření. Proto bylo toto kritérium pro definici kotoučů vhodných pro použití v kotoučových strojích opuštěno.
(39)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, na jejímž základě byly kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích vyloučeny z rozsahu šetření, jak tvrdila čínská skupina vyvážejících výrobců.
(40)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky týkající se vyloučení vícevrstvého papíru z definice výrobku v rámci tohoto šetření.
(41)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují 14. až 26. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Obdobný výrobek
(42)
Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky, pokud jde o závěry uvedené v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzují se prozatímní zjištění týkající se obdobného výrobku.
4. VÝBĚR VZORKŮ
(43)
Jelikož k výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 28. až 30. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(44)
Na čtyři výrobce uvedené ve 29. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, kteří byli považováni za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie definované v 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se dále odkazuje jako na „reprezentativní výrobce v Unii“.
5. DUMPING
(45)
Po uložení prozatímních opatření podala připomínky týkající se dumpingu pouze jedna čínská spolupracující skupina (APP, vyvážející výrobce).
5.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(46)
Co se týká kritéria č. 1, skupina APP tvrdila, že se tvrzení Komise zakládala výhradně na údajné nemožnosti ověřit platbu. Bylo proto uvedeno, že metody používané dotyčnou stranou jsou v souladu s mezinárodními účetními standardy (dále jen „IAS“).
(47)
To bylo nutno odmítnout. V tomto ohledu se podotýká, že šetření ukázalo, že nebylo možné zjistit existenci plateb, pokud jde o převod akcií společností a náklady na pořízení hlavních surovinových vstupů. Co se týká používaných účetních metod, uvádí se, že používané metody nebyly v souladu s IAS (vzájemné započítávání a zveřejnění údajů o spřízněných stranách).
(48)
Pokud jde o kritérium č. 1 a 2, skupina APP uvedla, že Komise celkově odmítla stanovisko známé společnosti účetních poradců z toho důvodu, že není relevantní. Takovéto odmítnutí údajně představuje nepřípustné zamítnutí prohlášení nezávislého svědka, čímž bylo porušeno právo společnosti APP na spravedlivý proces. Skupina APP tvrdila, že její účetní poradci pokládali analýzu Komise týkající se účetních postupů a zásad za chybnou, přičemž některé body, které Komise zjistila, nebyly podle těchto poradců podstatné.
(49)
Tvrzení skupiny APP nebyla doložena žádnými důkazy a musela být odmítnuta. V této souvislosti se uvádí, že účetní poradci, na něž se odkazuje ve výše uvedeném bodě odůvodnění, nezpochybňují (jak se zdá) konkrétní skutečnosti zjištěné v tomto šetření, nýbrž se spíše pokoušejí předložit analýzu některých základních účetních zásad, zejména zásady obezřetnosti, akruálního principu, zásady přesného zachycení transakcí a zásady významnosti. Je nutno zmínit, že tito účetní poradci nebyli přítomni při inspekci na místě, kterou Komise uskutečnila v ČLR a při níž získala přímé poznatky o skutečných postupech APP, které jsou důležité pro posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Komise dotyčné straně podrobně vysvětlila písemně zaznamenané nedostatky a jejich souvislost s účetními zásadami IAS. Výklad těchto zásad účetní společností nebyl dostatečně odůvodněn ani doložen důkazy a rovněž jej nebylo možno uvést do souladu se zjištěnými konkrétními skutečnostmi. Důkazy obsažené ve spisu ve skutečnosti potvrdily, že výše uvedené účetní zásady nebyly dodržovány.
(50)
Skupina APP uvedla, že byla porušena její základní práva. Tvrdila, že Komise při šetření týkajícím se žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství uložila straně nepřiměřené důkazní břemeno.
(51)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se uvádí, že Komise skupinu APP plně informovala o druhu požadovaných informací s ohledem na žádost o zacházení jako v tržním hospodářství a v každé fázi řízení se snažila ověřit veškeré informace, které tato strana poskytla. Skutečnost, že informace předložené dotyčnou stranou nepotvrzují shodu jejích účetních metod s IAS, neznamená existenci nepřiměřeného důkazního břemene. Zacházení jako v tržním hospodářství představuje výjimku z běžného režimu pro společnosti usazené v zemích bez tržního hospodářství a strany jsou v těchto případech jednoduše vyzvány, aby prokázaly, že dodržují pravidla stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, přičemž nesplnění jednoho kritéria postačuje k odůvodnění odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. V tomto konkrétním řízení bylo šetřením zjištěno, že se skupině APP nepodařilo prokázat dodržení požadavků kritéria č. 2.
(52)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo dostatečně objektivní. Skupina uvedla, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství mohlo být ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny.
(53)
Tato tvrzení navíc nebyla doložena důkazy, a musela být tudíž odmítnuta. Neexistuje žádný náznak, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo ovlivněno povědomím Komise o dopadu odmítnutí přiznat toto zacházení na dumpingové rozpětí skupiny. Analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství je technickou analýzou splnění pěti jednoznačných kritérií stanovených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení a analýza týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, kterou předložila Komise, byla provedena na základě kritérií pro toto zacházení, aniž by se bral v potaz dopad výsledku této analýzy na případné dumpingové rozpětí vyvážejícího výrobce. V této souvislosti se připomíná, že naplánování jednotlivých částí inspekcí na místě a rozdíl v kalendářích (formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, antidumpingové dotazníky, údaje srovnatelné země, vývoz prostřednictvím stran ve spojení v Unii) spolu s lhůtami, v nichž strany poskytly odpovědi na dotazník a provedly následné změny svých podání, prokazuje, že v době poskytnutí informací týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství nemohla Komise zjistit možný dopad rozhodnutí o přiznání tohoto zacházení na případný dumping dotyčné strany. Skupina APP mimoto poskytla nové informace a nahradila informace, které již byly obsaženy ve spisu, až v pozdní fázi, nelze tudíž tvrdit, že Komise mohla vypočítat dumpingová rozpětí na základě informací, které neměla k dispozici.
(54)
Skupina APP rovněž uvedla, že Komise nemusela ověřit zcela odpovědi strany na dotazník, aby si utvořila podrobný obraz o údajích obsažených v odpovědi strany na antidumpingový dotazník, a že existuje podezření, že Komise měla všechny potřebné údaje pro výpočet antidumpingového rozpětí.
(55)
Toto tvrzení bylo třeba odmítnout. V této souvislosti se poznamenává, že podle článku 16 základního nařízení ověřila Komise veškeré informace, které předložily zúčastněné strany, s cílem dospět k reprezentativnímu zjištění. Zjištění šetření vycházela ze skutečností ověřovaných v období trvajícím čtyři měsíce, a nikoli z pouhého podezření či jiného druhu neověřených prohlášení nebo tvrzení.
(56)
Skupina APP uvedla, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství je nutno vzít v úvahu na základě jejich cíle, kterým je zajistit, aby byly ceny výsledkem běžných tržních sil. V tomto ohledu se uvádí, že účel kritérií pro zacházení jako v tržním hospodářství je jednoznačně stanoven v čl. 2 odst. 7 základního nařízení a že s ohledem na skupinu APP uplatnila Komise tato jednoznačně stanovená kritéria při analýze její žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství.
(57)
Skupina APP rovněž tvrdila, že posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství vykazovalo nedostatky, jelikož ověření odpovědi na antidumpingový dotazník zjistilo „spolehlivé“ výrobní náklady, zatímco posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství poukazuje na nemožnost zjistit platby za vstupy.
(58)
Tento výklad zjištění je třeba odmítnout jako chybný. Připomíná se, že v základním nařízení je přiznání zacházení jako v tržním hospodářství, a tudíž spolehlivost a použití vlastních údajů vyvážejícího výrobce o cenách a nákladech za účelem stanovení běžné hodnoty, výslovně podmíněno tím, že společnost úspěšně prokáže, že splňuje požadavky stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c). Pokud by bylo přijato výše uvedené tvrzení skupiny APP, „obcházelo“ by to jednoduše zjištění vyplývající z posouzení žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a čl. 2 odst. 7 písm. c) použitím jiného druhu informací shromážděných k jiným účelům. To není v souladu s ustanoveními základního nařízení.
(59)
Připomíná se, že v případě skupiny APP bylo u dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku. Vzhledem ke skutečnosti, že vícevrstvý kartón a lepenka jsou z definice výrobku vyloučeny, jak bylo potvrzeno v (37). a (41). bodě odůvodnění, vyvozuje se závěr, že zjištění týkající se zacházení jako v tržním hospodářství s ohledem na dva vyvážející výrobce ve spojení v rámci skupiny APP, kteří vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nejsou pro toto řízení podstatná.
(60)
Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky týkající se zacházení jako v tržním hospodářství, potvrzují se 31. až 51. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Individuální zacházení
(61)
Jelikož k individuálnímu zacházení nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 52. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Běžná hodnota
5.3.1. Srovnatelná země
(62)
Žádná ze stran nezpochybnila výběr USA jako srovnatelné země za účelem konečného určení.
(63)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky týkající se výběru srovnatelné země, potvrzují se 56. až 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Určení běžné hodnoty
(64)
Připomíná se, že běžná hodnota byla vypočítána na základě údajů, které poskytl jediný spolupracující výrobce ve srovnatelné zemi (tj. USA). Běžná hodnota byla tudíž stanovena na základě cen při prodeji na domácím trhu jednoho amerického výrobce obdobného výrobku vyráběného v USA. Během období šetření tento výrobce vyráběl a prodával na trhu USA převážnou většinu jednotlivých druhů obdobného výrobku.
(65)
Skupina APP uvedla, že Komise neposkytla potřebné informace týkající se běžné hodnoty ve srovnatelné zemi, jako je srovnatelnost výrobků, reprezentativnost, struktura nákladů, mechanismy spravedlivého srovnání a úpravy.
(66)
Tato tvrzení bylo nutno odmítnout. V této souvislosti se podotýká, že, jak bylo vysvětleno v 9. bodě odůvodnění, Komise poskytla této straně všechny důležité informace týkající se údajů použitých k výpočtu běžné hodnoty, jež mohly být uvolněny, aniž by byl porušen článek 19 základního nařízení, tj. při současném zajištění, aby bylo s případnými důvěrnými údaji, které poskytl jediný výrobce v USA, zacházeno jako s takovými a aby nebyly poskytnuty ostatním stranám. Informace poskytnuté vyvážejícímu výrobci byly smysluplné a umožnily mu pochopit použitou metodiku v souladu s článkem 2 základního nařízení.
(67)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, potvrzují se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Vývozní cena
(68)
Skupina APP tvrdila, že při výpočtu dumpingového rozpětí neměl být vynechán vývoz jedné z jejích společností, které při šetření spolupracovaly, i když neexistovaly odpovídající výrobky. Tato skupina rovněž uvedla, že objem vývozu této společnosti nebyl malý, nýbrž významný.
(69)
S ohledem na tato tvrzení se podotýká, že při stanovení vývozních cen byly uváženy prodejní hodnoty dotyčných obchodů, u těchto obchodů však nebylo možno stanovit běžnou hodnotu, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly srovnatelné druhy výrobků, a nebylo tudíž možno provést srovnání. Pokud jde o objem vývozu této konkrétní společnosti, poznamenává se, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny APP a že se jeho cenové úrovně zdály být v souladu s celkovými úrovněmi vývozních cen skupiny APP. Je třeba rovněž uvést, že za účelem určení, zda je vývoz dumpingový či nikoli, byla použita velká většina vývozních obchodů, tj. obchody, u nichž existovala naprostá shoda s běžnou hodnotou stanovenou ve srovnatelné zemi. Tvrzení skupiny APP s ohledem na vývozní cenu bylo proto nutno odmítnout, jelikož nemohou zpochybnit zjištění týkající se dumpingu působícího újmu, poněvadž základ pro výpočet je jednoznačně reprezentativní. Toto zjištění nutně zohledňuje skutečnost, že ve srovnatelné zemi neexistuje pro každý vývozní obchod nutně odpovídající běžná hodnota.
(70)
Skupina APP rovněž uvedla, že se výše uvedený vývoz měl použít ve výpočtech dumpingového rozpětí, jelikož orgán provádějící šetření mohl určit podobné druhy výrobků použité pro výpočet běžné hodnoty, přizpůsobit vývozní cenu běžné hodnotě nebo běžnou hodnotu určit početně za účelem srovnání s výše zmíněným vývozem.
(71)
Tato tvrzení musela být odmítnuta, jelikož ve srovnatelné zemi neexistovaly žádné druhy výrobků, které by se dostatečně blížily vyváženým výrobkům, aby bylo možno provést úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech. Stejně tak nebylo možné určit pro takovéto druhy výrobků běžnou hodnotu početně. Nebylo rovněž možné stanovit podobné druhy výrobků v ostatních obchodech s běžnou hodnotou, ani nebyl k dispozici základ pro provedení úprav či početní určení běžné hodnoty pomocí předpokladů týkajících se prodejních, správních a režijních nákladů a zisku.
(72)
Skupina APP požádala o vysvětlení s ohledem na přiměřené ziskové rozpětí použité při početním určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(73)
V této souvislosti se uvádí, že na základě nového vývoje Komise tento bod revidovala. Připomíná se, že (jak bylo objasněno v 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) byla použita přiměřená míra zisku, která byla mnohem nižší, než je cílový zisk pro výrobní odvětví Unie. Komise přezkoumala dostupné údaje a ziskové rozpětí použité pro početní určení vývozní ceny snížila na míru rovnající se vážené průměrné míře, kterou udala řada dovozců dotčeného výrobku v Unii, kteří nejsou ve spojení, tj. 4,5 %.
(74)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, s výše uvedenou změnou se potvrzují 68. až 71. bod odůvodnění.
5.5. Srovnání
(75)
Skupina APP uvedla, že nechápe základ pro výpočet některých úprav s ohledem na běžnou hodnotu (konkrétně druh úprav a jejich dopad na běžnou hodnotu) a vývozní cenu (konkrétně použitou metodiku a výpočty provedené za účelem dosažení několika poměrů).
(76)
Co se týká úpravy běžné hodnoty, jak bylo vysvětleno v 9. a 62. bodě odůvodnění, poskytla Komise skupině APP všechny relevantní údaje, které bylo možno uvést s přihlédnutím k ustanovením základního nařízení týkajícím se důvěrnosti. Komise u spolupracující strany ve srovnatelné zemi ověřila, zda je v zájmu větší transparentnosti možno zveřejnit další informace týkající se úprav. Po získání souhlasu výrobce ve srovnatelné zemi byly po zveřejnění prozatímních zjištění skupině APP skutečně poskytnuty podrobnější informace, které dále rozváděly úpravy běžné hodnoty.
(77)
Co se týká úprav vývozní ceny, podotýká se, že skupina APP obdržela veškeré údaje. Na základě žádosti skupiny APP jí byla po zveřejnění prozatímních zjištění podána vysvětlení, která podrobněji rozváděla úpravy vývozní ceny.
(78)
Jelikož nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se 72. a 73. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.6. Dumpingové rozpětí
(79)
K dumpingovému rozpětí nebyly předloženy žádné relevantní připomínky. Vzhledem k neexistenci jiných připomínek se potvrzuje 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(80)
Vzhledem k revidované míře ziskového rozpětí použité k početnímu určení vývozní ceny pro skupinu APP a podle metodiky objasněné v 31. až 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením toto:
Vyvážející výrobce
Dumpingové rozpětí
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
63 %
(81)
Na základě skutečností uvedených v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení bylo konečné celostátní dumpingové rozpětí pro ČLR stanoveno za použití konečného dumpingového rozpětí zjištěného u spolupracujících společností s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 %. Jelikož nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzuje se 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. VÝROBCI V UNII
(82)
Vláda ČLR uvedla, že jeden z reprezentativních výrobců je údajně ve spojení s jednou čínskou společností, a měl být tudíž vyloučen z definice výrobního odvětví Unie. Šetřením však bylo zjištěno, že výrobky, které vyrábí zmíněná čínská společnost, nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah neměl proto žádný dopad na analýzu újmy ani na zařazení tohoto výrobce v Unii do definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Jelikož k výrobě v Unii nebyly podány žádné jiné připomínky, potvrzují se 77. až 79. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ÚJMA
7.1. Spotřeba v Unii
(84)
Jelikož ke spotřebě v Unii nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 80. až 82. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Dovoz do Unie z ČLR
(85)
Jelikož k výši dovozu do Unie z ČLR nebyly podány žádné připomínky, potvrzují se 83. a 84. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2.1. Cenové podbízení
(86)
Aby bylo zajištěno použití jednotného přístupu při výpočtech dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 64. až 67. bodě odůvodnění, byl výpočet cenového podbízení revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce ve skupině.
(87)
Na základě pozměněného souboru údajů pro výpočet a rovněž vzhledem k menší opravě výpočtu byla míra cenového podbízení v 87. bodě odůvodnění mírně revidována. V období šetření byly ceny dumpingového dovozu v průměru o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii.
7.3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie a reprezentativních výrobců v Unii
7.3.1. Předběžné poznámky
(88)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců (APP) uvedl, že analýza újmy měla být provedena na úrovni náležitě vymezeného výrobního odvětví Unie, jež mělo být omezeno na výrobce v Unii, kteří podpořili podnět a spolupracovali při šetření. Tento výrobce předpokládal, že by se závěry týkající se podstatné újmy změnily, pokud by byly některé ukazatele, například podíl na trhu, stanoveny na úrovni takovéhoto „náležitě vymezeného“ výrobního odvětví Unie. Vláda ČLR uvedla, že při analýze újmy nebyly u žadatelů a celého výrobního odvětví Unie jednotně a zevrubně analyzovány všechny ukazatele újmy.
(89)
Za prvé se podotýká, že tvrzení tohoto výrobce byla (jak se zdá) odvozena z ukazatelů vypočítaných pomocí jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny při šetření a které jsou uvedeny níže a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné, a nejsou tudíž podstatné.
(90)
Za druhé, je zavedenou praxí Komise posoudit pro údaj týkající se újmy způsobené na úrovni celého výrobního odvětví Unie makroekonomické činitele, jak bylo objasněno v 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. V tomto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková výroba v Unii (77. bod odůvodnění prozatímního nařízení), bez ohledu na to, zda výrobci podpořili podnět nebo spolupracovali při šetření. Vzhledem k této široké definici se odmítá tvrzení vyvážejícího výrobce, že výrobní odvětví Unie nebylo „náležitě“ vymezeno.
(91)
Mikroekonomické činitele jsou analyzovány na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na skutečnost, zda podporují podnět, či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % výroby v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii neuvedl, že závěry Komise týkající se mikroekonomických činitelů jsou nespolehlivé či neopodstatněné. Neexistuje proto důvod pro zpochybnění zjištění založených na informacích, které poskytli pouze reprezentativní výrobci v Unii.
(92)
Byly obdrženy další připomínky týkající se úrovně spolupráce jednoho reprezentativního výrobce v Unii.
(93)
Uvádělo se, že jeden z reprezentativních výrobců v Unii spolupracoval pouze částečně, jelikož byl údajně ve spojení s jiným výrobcem, který při šetření nespolupracoval. Společnosti byly údajně ve spojení v důsledku přechodných dohod uzavřených v době získání obchodního segmentu druhého výrobce, který se týkal bezdřevého natíraného papíru, spolupracujícím výrobcem v Unii. Uvádělo se, že prostřednictvím těchto prozatímních dohod kontroluje spolupracující výrobce v Unii některé z papíren, které zůstaly ve vlastnictví částečně nabytého výrobce. Na podporu tohoto tvrzení poukázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise (5), které v době akvizice zkoumalo, zda je nutno transakci považovat za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (6).
(94)
Tímto tvrzením se již zabýval 91. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že zmíněné přechodné dohody neprokazují, že by mezi společnostmi existoval vztah překračující běžný obchodní vztah mezi kupujícím a prodávajícím. Cílem podmínek prozatímních dohod je řízení prodeje natíraného papíru během přechodného období a podle těchto podmínek má výrobce v Unii během přechodného období pouze funkce, jež jsou srovnatelné s obchodním zástupcem. V konsolidované účetní závěrce ověřené auditory a ve své odpovědi na dotazník tento výrobce mimoto uvedl příjmy z provizí plynoucí z jeho působení jakožto zástupce dotyčných papíren; výrobce v Unii nevykázal u těchto papíren vlastnictví, a tudíž ani žádné náklady.
(95)
Podle výše uvedeného rozhodnutí Komise se transakce mezi společnostmi pokládala za získání části podniku jiné společnosti výrobcem v Unii, nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; společnosti zejména nezaložily společný podnik. Podotýká se rovněž, že zeměpisná oblast, která byla zkoumána ve výše uvedeném rozhodnutí, zahrnuje celý Evropský hospodářský prostor, a nikoli Unii. Je třeba rovněž uvést, že v dotyčném rozhodnutí Komise neanalyzovala vztah mezi dotyčnými společnostmi ve smyslu článku 143 prováděcího nařízení k celnímu kodexu Společenství (7).
(96)
V tomto ohledu proto neexistují důvody pro přehodnocení prozatímních závěrů, tj. že obě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 nařízení (EHS) č. 2454/93 a že dotyčný výrobce v Unii při šetření plně spolupracoval.
(97)
Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že by každá přidružená společnost výrobců v Unii měla poskytnout zvláštní odpověď na dotazník, jelikož se jedná o samostatné právní subjekty. Vyvážející výrobce poukazoval na diskriminaci, jelikož se požadovalo, aby pro každý subjekt ve skupině podal zvláštní žádost o zacházení jako v tržním hospodářství.
(98)
Podotýká se, že v případě žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství nese důkazní břemeno skupina společností a musí prokázat, že všechny společnosti ve skupině splňují kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství, jelikož se rozhodnutí, zda by mělo být přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, či nikoli, týká celé skupiny. V případě dotazníků pro výrobce v Unii je účelem určit, zda v období šetření existovala podstatná újma způsobená (celému) výrobnímu odvětví Unie. Tvrzení týkající se diskriminace nebere v potaz jednoznačný rozdíl mezi cíli šetření týkajícího se újmy a rozhodnutí o přiznání zacházení jako v tržním hospodářství.
(99)
V případě dotyčného výrobce v Unii se v každém případě usuzovalo, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy postačuje jedna odpověď na dotazník. Odpověď zejména obsahovala podrobný rozpis informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě bylo možno ověřit veškeré potřebné údaje týkající se všech výrobců/prodejců obdobného výrobku, kteří jsou ve spojení.
(100)
V následně poskytnutých informacích vyvážející výrobce také uvedl, že táž společnost plně nespolupracovala, jelikož vyplnila svůj formulář jménem neexistujícího subjektu, a že auditované účetnictví společnosti neodpovídá údajům poskytnutým v její odpovědi na dotazník. Závěry uvedené v předchozím bodě odůvodnění jsou relevantní i v tomto ohledu.
(101)
Závěry uvedené v 88. až 91. bodě odůvodnění se proto nemění.
7.3.2. Údaje týkající se výrobního odvětví Unie (makroekonomické ukazatele)
(102)
Vláda ČLR uvedla, že makroekonomické údaje použité při analýze nejsou úplné a přesné, nemohou být proto použity jako jednoznačné důkazy o podstatné újmě.
(103)
Při inspekci na místě u žadatele bylo potvrzeno, že údaje použité ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly shromážděny přímo od výrobců v Unii, na něž připadá přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby bylo možno získat informace o dotčeném výrobku. Použité předpoklady nebo odhady byly provedeny na přiměřeném a opodstatněném základě; například kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu z důvodu jejich jasně nevýznamných objemů, což je patrné z jejich podílu na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Toto tvrzení bylo proto třeba odmítnout.
(104)
Vyvážející výrobce tvrdil, že by podíl výrobců v Unii na trhu měl zahrnovat rovněž dovoz ze Švýcarska, jelikož ten pochází z papírny, kterou vlastní jeden z reprezentativních výrobců v Unii.
(105)
Zeměpisná působnost antidumpingových šetření se týká Evropské unie. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(106)
Uvádělo se rovněž, že se podíl žadatele na trhu v posuzovaném období pozoruhodně zvýšil.
(107)
Podíl na trhu je makroekonomickým ukazatelem, který je analyzován na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Kromě toho je tvrzení týkající se podílu žadatelů na trhu věcně nesprávné.
(108)
Jelikož v této souvislosti nebyly podány žádné další připomínky, potvrzují se prozatímní zjištění uvedená v 92. až 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.3.3. Údaje týkající se reprezentativních výrobců v Unii (mikroekonomické ukazatele)
(109)
Vyvážející výrobce uvedl, že analýza újmy je chybná kvůli skutečnosti, že do analýzy mikroekonomických ukazatelů pro roky 2006-2008 nebyly zahrnuty informace o papírnách, které získal výrobce v Unii uvedený v 89. bodě odůvodnění.
(110)
Podle tvrzení předložených vyvážejícím výrobcem byly mikroekonomické ukazatele upraveny tak, aby představovaly zcela srovnatelnou tendenci v průběhu let s vyloučením informací o získaných papírnách pro všechny posuzované roky.
(111)
Na základě pozměněného rozsahu údajů použitých při analýze hospodářské situace reprezentativních výrobců v Unii, jak bylo objasněno v předchozím bodě odůvodnění, jsou mikroekonomické ukazatele s konečnou platností stanoveny takto:
7.3.3.1. Průměrné jednotkové ceny reprezentativních výrobců v Unii
(112)
Navzdory mírně pozměněným údajům se potvrzují základní tendence a zjištění uvedená v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se závěrem, že ceny bezdřevého natíraného papíru byly v průběhu let stálé.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.2. Stav zásob
(113)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného dumpingového dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zásoby (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
7.3.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(114)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst). Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance, dokonce i v době značného propouštění. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž se za posuzované období zvýšily celkem o 8 %.
(115)
Potvrzují se proto závěry uvedené v 102. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s mírně pozměněnými údaji.
7.3.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(116)
Míra ziskovosti v posuzovaném období byla upravena, aby přesněji zohledňovala úroveň ziskovosti. Touto změnou však není dotčena základní tendence týkající se ziskovosti. Reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výrazně klesla v důsledku hospodářského útlumu. Snížení cen buničiny (-19 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl k zlepšení finanční situace v období šetření. Je nutno zmínit, že od období šetření se ceny buničiny vrátily na úrovně před obdobím šetření.
(117)
S výhradou mírně pozměněných údajů se potvrzují zjištění týkající se peněžního toku, investic a návratnosti investic, která byla uvedena v 104. a 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Vyvážející výrobce uvedl, že by se zlepšení ziskovosti nemělo považovat za omezený případ vycházející z mimořádného poklesu nákladů na surovinu, jak bylo objasněno v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokles nákladů přinesl prospěch všem místním i čínským výrobcům, nejen žadatelům. Obrat v ziskovosti nebyl proto založen výhradně na snížení nákladů, nýbrž byl spíše výsledkem změny cenové politiky žadatelů.
(119)
Vyvážejí výrobce dále uvedl, že ziskovost je ovlivňována spíše cenami bezdřevého natíraného papíru než cenou buničiny. Bylo však zjištěno, že zatímco ceny buničiny v roce 2009 prudce poklesly, ceny bezdřevého natíraného papíru zůstaly stabilní a v důsledku toho vzrostl zisk. Vzhledem ke stabilním cenám proto v tomto konkrétním období nelze vyvozovat vzájemný vztah mezi cenami a ziskovostí.
(120)
Míra ziskovosti je ukazatelem, který je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, nikoli na úrovni žadatele, jak naznačovala dotyčná strana. Analýza shromážděných informací prokázala přímou souvislost mezi mimořádným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a vyšší ziskovostí; přičemž při zlepšení ziskovosti skutečně hrály roli stálé ceny hotových výrobků. Ačkoliv to pravděpodobně platilo i pro ostatní výrobce na trhu, nemění to závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti je způsobeno mimořádným poklesem cen suroviny v období šetření.
7.3.3.5. Schopnost získávat kapitál
(121)
Potvrzují se zjištění týkající se schopnosti reprezentativních výrobců získávat kapitál, jak bylo uvedeno v 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.4. Závěr o újmě
(122)
Jeden vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že neexistují jednoznačné důkazy, že žádající výrobci v Unii utrpěli podstatnou újmu. Naopak, žadatelé vykázali v období šetření celkově stabilní hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(123)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie je analyzován na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak naznačovaly zmíněné strany.
(124)
Za druhé, jak již bylo uvedeno v 85. a 102. bodě odůvodnění, zdá se, že závěry těchto stran byly odvozeny z ukazatelů vypočítaných podle jiných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny během šetření a představeny výše a v prozatímním nařízení. Tyto závěry jsou proto věcně nesprávné. Analýza stran nebyla mimoto konzistentní s ohledem na použití dvou různých souborů údajů pro makroekonomické a mikroekonomické ukazatele.
(125)
Dále bylo uvedeno, že zlepšení ziskovosti je nutno považovat rovněž za výsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví, včetně snížení výroby a zaměstnanosti a zvýšení produktivity. V tomto případě nelze posledně uvedené faktory pokládat za jediné ukazatele újmy, nýbrž všechny ukazatele újmy je nutno posoudit společně.
(126)
V čl. 3 odst. 5 základního nařízení je uveden výčet hospodářských činitelů a ukazatelů, jež je nutno vyhodnotit při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie. V čl. 3 odst. 5 se výslovně uvádí, že výčet těchto činitelů není vyčerpávající a žádné z uvedených kritérií nemusí být rozhodující. Ačkoliv je nutno ukazatele posoudit jednotlivě, závěry by měly být vyvozeny pomocí analýzy všech činitelů.
(127)
Výše uvedená tvrzení vyážejícího výrobce a vlády ČLR celkově neovlivňují závěr, jehož bylo dosaženo v prozatímní fázi, a který se proto potvrzuje, tj. že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
(128)
Strany se opakovaně vyjádřily rovněž k hrozbě možné další podstatné újmy s ohledem na obrovský nárůst kapacity čínských výrobců podporovaný politikou a subvencemi státu. Šetření se zabývalo existencí podstatné újmy, a nikoli hrozbou další podstatné újmy. Tyto připomínky nemohly proto ovlivnit zjištění a je nutno je odmítnout.
(129)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 107. až 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(130)
Komise obdržela řadu připomínek k prozatímním zjištěním týkajícím se příčinné souvislosti mezi dumpingem a újmou.
8.1. Účinek dumpingového dovozu
(131)
Řada stran zpochybnila prozatímní zjištění týkající se účinku dumpingového dovozu. Hlavním předloženým tvrzením bylo to, že čínský dovoz neměl z hlediska objemu a cen významný dopad. Uvádělo se, že nedošlo k prudkému nárůstu čínského dovozu, nýbrž že se tento v průběhu let zvyšoval postupně, a jeho dopad byl proto poměrně omezený a pro účely zjištění újmy by se neměl zveličovat. Dále se uvádělo, že čínské ceny byly sice nižší než ceny výrobců v Unii, neměly však dopad na relativně stálé ceny výrobního odvětví Unie. Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, že čínské ceny zapříčinily stlačení cen. Poukázal na skutečnost, že v roce 2009, kdy se čínské ceny dále snížily, zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nejen růst, nýbrž ve skutečnosti umožnily výrobnímu odvětví Unie dosáhnout zisku.
(132)
Vývoj čínského dovozu byl podrobně analyzován v 84. a 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zjištěno, že se dovoz v posuzovaném období téměř ztrojnásobil, zejména od roku 2006 do roku 2007 (+118 %) a od roku 2008 do období šetření (+81 %). Nárůst objemu proto nelze pokládat za nevýznamný.
(133)
Pokud jde o ceny, ceny čínského dovozu byly o 7,6 % nižší než ceny reprezentativních výrobců v Unii, což se pokládalo za významné na trhu, na němž je transparentnost cen vysoká. Jak bylo popsáno v 112. bodě odůvodnění, ceny reprezentativních výrobců v Unii byly v posuzovaném období stálé s výjimkou mimořádného zvýšení v roce 2007, což je rok, v němž čínský vývoz nerostl. V roce 2009 se výrobcům v Unii podařilo udržet ceny stabilní za cenu dalšího úbytku podílu na trhu a ztráty ziskovosti způsobené spolupůsobením těchto stálých cen a snižujících se nákladů na surovinu.
(134)
Čínský vyvážející výrobce uvedl, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny v odvětví v Unii, jelikož není srovnatelný s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, protože při určení cenového podbízení a úrovně ceny, která nepůsobí újmu, bylo porovnáno pouze 10 % prodeje reprezentativních výrobců v Unii. Poznamenává se, že se tato určení provádějí na základě zcela srovnatelných výrobků, které se přímo shodují ve všech vlastnostech, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný čínskými výrobci a výrobci v Unii jsou však obecně srovnatelné výrobky, jak uvádí 42. bod odůvodnění, a proto spolu přímo soutěží na trhu Unie.
(135)
Dále bylo namítáno, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem, který se vyznačuje vysokým stupněm transparentnosti, je nesprávné, jelikož výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo koncovým uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávali reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodníků přímo nebo nepřímo (jednalo se o takzvaný indentní prodej, při němž jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodníci sehrávají klíčovou úlohu jak při zásobování výrobky, tak při zajišťování cenové transparentnosti na trhu.
(136)
Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená v 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2. Vliv dalších činitelů
8.2.1. Vývoj spotřeby na trhu Unie a hospodářská krize
(137)
Jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce a vláda ČLR uvedli, že snížení výroby v Unii bylo důsledkem světové finanční krize a prudkého poklesu spotřeby na trhu Unie, jak dokládají negativní tendence zaznamenané u výrobců v Unii s ohledem na prodej na domácím trhu, využití kapacity, zaměstnanost a stav zásob, a neměly by být přičteny čínskému dovozu.
(138)
K doložení svého tvrzení citovala vláda ČLR prohlášení týkající se konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, které v červnu 2009 zveřejnil papírenský a celulózový průmysl (dále jen „prohlášení“). Tento dokument se vztahuje na celý papírenský a celulózový průmysl a je určen pro účely obecné politiky. Na základě informací uvedených v tomto dokumentu nelze vyvodit zvláštní závěry pro výrobu a prodej dotčeného výrobku. Nelze proto dospět k závěru, zda se tvrzení nebo zjištění uvedená v prohlášení skutečně vztahují jednoznačně na dotčený výrobek. Jelikož při šetření nebyla zjištěna významná souvislost mezi finanční krizí a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo nutno toto tvrzení odmítnout.
8.2.2. Ceny surovin
(139)
Nebyla předložena žádná nová tvrzení, jež by vedla k přehodnocení závěrů uvedených v 120. až 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 113. bodě odůvodnění tohoto nařízení.
8.2.3. Vývozní výkonnost reprezentativních výrobců v Unii
(140)
Revize mikroekonomického ukazatele vysvětlená ve 110. bodě odůvodnění měla dopad na analýzu vývozní výkonnosti reprezentativních výrobců v Unii do té míry, že snížení jejich prodeje na vývoz v posuzovaném období činilo 16 %. Prodej na vývoz těchto společností stranám, které nejsou ve spojení, představoval 26 % jejich celkového prodeje.
(141)
Na rozdíl od tvrzení jednoho vyvážejícího výrobce se prozatímní nařízení v 123. a 124. bodě odůvodnění zabývalo vývojem vývozu dotčeného výrobku reprezentativními výrobci v Unii. Výše uvedená revize neovlivňuje tyto závěry učiněné v prozatímní fázi.
(142)
Předložené tvrzení a důkazy o vlivu vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie tedy nevedly ke změně závěrů učiněných v prozatímní fázi.
8.2.4. Dovoz z jiných třetích zemí
(143)
Předloženými tvrzeními o účinku dovozu z jiných třetích zemí se již zabývaly 125. až 127. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2.5. Strukturální nadbytek kapacity
(144)
Uvádělo se, že újmu, která byla způsobena výrobcům v Unii, způsobil strukturální nadbytek kapacity. Tento činitel byl již analyzován v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(145)
Hlavním argumentem předloženým v této souvislosti bylo to, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo v roce 2009 završeno konsolidací dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Jak bylo popsáno v 93. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, probíhala restrukturalizace od roku 2000 až do období šetření. Kladný dopad zmíněné konsolidace se měl odrazit v lepším využití kapacity a přinejmenším ve stálém objemu prodeje, oba tyto ukazatele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že lepší ziskovost výrobního odvětví Unie v období šetření způsobil především a přímo mimořádný jednorázový pokles cen buničiny. Zůstávají proto zachovány závěry uvedené v 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví bylo narušeno dumpingovým dovozem.
8.3. Závěr o příčinné souvislosti
(146)
Na základě výše uvedených skutečností jsou zachována prozatímní zjištění uvedená v 129. až 132. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení. Potvrzují se rovněž prozatímní zjištění týkající se vlivu ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie: tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
9. ZÁJEM UNIE
9.1. Výrobní odvětví Unie
(147)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky nebo informace ohledně zájmu výrobců v Unii a dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 134. až 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.2. Dovozci a obchodníci
(148)
Nebyly obdrženy žádné další připomínky ani informace o zájmu dovozců a obchodníků. Potvrzují se proto prozatímní zjištění ohledně zájmu těchto skupin uvedená v 139. až 143. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
9.3. Uživatelé
(149)
Po zveřejnění prozatímních opatření se přihlásily další tři tiskárny a sdružení evropských tiskáren a vydavatelů. Tito tvrdili, že opatření budou mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, jelikož by růst cen mohl vést k přemístění tiskařského průmyslu, což by mělo za následek vyšší dovoz navazujících tiskovin. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že se dovoz tiskovin z ČLR v posledních letech rychle zvyšoval a v rámci evropské spotřeby všech tiskovin zjevně zaujímal značný podíl na trhu.
(150)
Uvádělo se rovněž, že by opatření mohla způsobit nedostatek dodávek na trhu a delší dodací lhůty pro uživatele.
(151)
Většina těchto tvrzení se netýkala konkrétních společností a podobala se tvrzením, která již byla předložena v prozatímní fázi šetření a jimiž se zabývaly 146. a 150. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Připomíná se, že spolupráce tiskáren byla omezená a z omezených kvantitativních údajů, které byly obdrženy, byl vyvozen závěr, že vzhledem k úrovni ziskovosti a podílu bezdřevého natíraného papíru na jejich nákladech jsou tiskárny skutečně citlivé na růst cen. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír nenakupovala nebo byl tento přímý nákup jen velmi omezený a množství čínského papíru je celkově nízké, přímý dopad cla by byl proto zanedbatelný. Většina tiskáren rovněž uváděla, že vzhledem k nutnosti krátkých dodacích lhůt zůstal podíl dodávek přímo ze třetích zemí omezený.
(152)
Pokud jde o tvrzení týkající se navazujících tiskovin z ČLR, je třeba uvést, že statistiky dovozu tiskovin zahrnují širokou škálu výrobků, k nimž patří hotové tiskoviny, které nejsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru. Na základě dostupných informací nebylo možno posoudit, jaká část výrobků dovážených z ČLR je vytištěna na dotčeném výrobku a jaká část je vytištěna na jiných druzích papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z ČLR většinou zahrnují některé zvláštní kategorie knih, knih pro děti, kalendářů, obalů a pohlednic. Výrobky, které jsou „časově citlivější“, jako jsou týdenní/měsíční časopisy a jiné noviny, jsou vzhledem k době potřebné pro přepravu k dovozu z ČLR méně náchylné. Ačkoliv tisk některých tištěných výrobků může být náchylnější k přemístění, na druhou stranu existují druhy výrobků, u nichž jsou zásadní blízkost a služby, a proto nejsou ovlivněny zahraniční hospodářskou soutěží. Přestože je papír pro odvětví tisku důležitým prvkem nákladů, je toto odvětví navíc rovněž náročné na práci, a proto mohou být náklady práce významnější hnací silou vývoje, pokud jde o přemístění. Nelze tedy vyloučit, že se zvýší dovoz tištěných výrobků, které jsou vytištěny na bezdřevém natíraném papíru, avšak s žádnou přesností nelze odhadnout úroveň nárůstu a míru ovlivnění konkurenceschopnosti výrobců v oblasti tisku, a tedy přímý dopad případného zvýšení cen na navazující odvětví tisku v Unii.
(153)
Z předložených informací je rovněž známo, že tiskařský průmysl trpí strukturálním nadbytkem kapacity, který vede k pokračující restrukturalizaci tohoto výrobního odvětví. Jednou z hnacích sil restrukturalizace byla rovněž konsolidace výrobců papíru v hodnotovém řetězci. Mělo se za to, že problémy tiskařského průmyslu se zvýšením cen působí spíše strukturální nadbytek kapacit v samotném tiskařském průmyslu.
(154)
Zúčastněné strany, které poukazovaly na možný nedostatek dodávek, tento možný dodatek nevyčíslily, ani neposkytly příslušný odhad. V každém případě se tato tvrzení nezdají být doložena mírou využití kapacity výrobců v Unii, která v období šetření činila 83 %, což znamená volnou kapacitu přibližně jeden milion tun. Na základě těchto skutečností není pravděpodobné, že dojde k nedostatku dodávek.
9.4. Závěr týkající se zájmu Unie
(155)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzují prozatímní zjištění týkající se zájmu Unie, tj. že neexistují přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
10. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
10.1. Úroveň pro odstranění újmy
(156)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců si vyžádala další informace o metodě použité při výpočtu cílového zisku ve výši 8 %, který byl použit pro výpočet ceny nepůsobící újmu. Skupina odkázala na podnět, v němž byl navrhovaný cílový zisk nižší.
(157)
Žadatel na druhou stranu požadoval, aby byl cílový zisk stanoven na úrovni minimálně 10 %, přičemž vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své metodice klasifikace používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti, jíž dosáhl výrobce činný v jiném segmentu výroby papíru, který není ovlivněn čínským dovozem.
(158)
Je nutno objasnit, že cílový zisk navrhovaný v podnětu byl posouzen na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Konkrétně byly zvažovány náklady investic do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že cílový zisk stanovený na posledně uvedeném základě odráží nutnost vysokých počátečních investic a riziko spojené s tímto kapitálově náročným výrobním odvětvím v případě neexistence dumpingového nebo subvencovaného dovozu. Proto je cílový zisk 8 % považován za úroveň, které by mohlo odvětví dosáhnout, pokud by nedocházelo k dumpingovému dovozu. Jak bylo uvedeno v 86. bodě odůvodnění, byl v zájmu zajištění jednotného přístupu při výpočtu dumpingu a cenového podbízení a prodeje pod cenou a z důvodů uvedených v 68. až 71. bodě odůvodnění výpočet úrovně pro odstranění újmy revidován s cílem vyloučit vývoz společnosti spolupracujících čínských vyvážejících výrobců ve skupině.
(159)
Ve všech ostatních ohledech se potvrzují 153. až 161. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
10.2. Konečná opatření
(160)
Na základě závěrů, jichž bylo dosaženo s ohledem na dumping, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(161)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením týkajícím se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR probíhalo antisubvenční řízení. Jelikož podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (8), (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) nesmí být na žádný výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence, pokládalo se za nezbytné určit, zda a do jaké míry částka subvencí a dumpingové rozpětí vyplývají ze stejné situace.
(162)
Pokud jde o subvenční programy, které představovaly vývozní subvence ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, je konečné antidumpingové rozpětí zjištěné u dvou čínských vyvážejících výrobců způsobeno částečně (tj. 0,05 %) existencí napadnutelných vývozních subvencí. U ostatních subvenčních programů se vzhledem k použití pravidla nižšího cla v tomto případě a zjištěné výši subvence v souběžném antisubvenčním řízení nepovažovalo za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, je-li na stejný dovážený výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo.
(163)
Co se týká konečné celostátní úrovně dumpingu a subvence, připomíná se, že tato úroveň byla zjištěna pomocí konečného dumpingového rozpětí a konečného rozpětí subvence zjištěného u spolupracujících čínkých vyvážejících výrobců s nejvyšší individuální celní sazbou, tj. 63 % v případě konečného dumpingového rozpětí a 16 % v případě konečného rozpětí subvence.
(164)
Připomíná se, že pro antidumpingové i antisubvenční šetření platí stejná úroveň pro odstranění újmy. V této souvislosti se uvádí, že úroveň pro odstranění újmy je nižší než konečná dumpingová rozpětí, avšak vyšší než konečná rozpětí subvence. Považovalo se za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných rozpětí subvence a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy.
(165)
Na základě výše uvedených skutečností a s přihlédnutím k zjištěním uvedeným v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného vyrovnávacího cla a o konečném výběru prozatímního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (9) a s ohledem čl. 14 odst. 1 poslední větu základního nařízení, podle níž clo nebude uloženo do míry nezbytné ke splnění pravidla stanoveného v uvedené větě, je sazba konečného antidumpingového cla pro ČLR a sazba cel, která budou uložena, následující:
Společnost
Celkové rozpětí subvence
Z toho vývozní subvence
Dumpinové rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba konečného vyrovná-vacího cla
Sazba konečného antidumpingového cla
Sazba konečného antidumpingového cla, které má být uloženo
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA
(166)
Vzhledem k rozsahu zjištěného dumpingového rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se s přihlédnutím ke skutečnosti, že v souběžném antisubvenčním řízení nebyla uložena žádná prozatímní opatření, považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností v rozsahu prozatímních uložených cel.
(167)
Jeden ze spolupracujících čínských vyvážejících výrobců uvedl, že konečný výběr prozatímního cla v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 by byl v rozporu s čl. 10 odst. 3 druhou větou základního nařízení. Jak je však vysvětleno v tomto nařízení, a zejména v jeho čl. 1 odst. 2, konečné clo uložené tímto nařízením je ve skutečnosti vyšší než uložené prozatímní clo. Za těchto okolností by prozatímní clo v sazbách stanovených v čl. 1 odst. 2 nařízení (EU) č. 1042/2010 mělo být s konečnou platností vybráno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódy TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné antidumpingové clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné antidumpingové clo se nevztahuje rovněž na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného antidumpingového cla je tato:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
39,1 %
Všechny ostatní společnosti
39,1 %
3. Pokud jde o antidumpingové clo stanovené v čl. 1 odst. 2, 12 % se nevybere u společností Gold East Paper (Jiangsu) Co. a Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., 4 % u společností Shangdong Chenming Paper Holdings Limited a Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd a 12 % u všech ostatních společností, pokud je odpovídající částka vybrána podle nařízení (EU) č. 452/2011.
4. S ohledem na čl. 1 odst. 2 a 3 je sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Sazba antidumpingového cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
35,1 %
B013
Všechny ostatní společnosti
27,1 %
B999
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné prostřednictvím prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1042/2010 se s konečnou platností vybírají v sazbě stanovené v článku 1 uvedeného nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 451/2011
(2011. gada 6. maijs),
ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importu
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), (“pamatregula”) un jo īpaši tās 9. pantu un 14. panta 1. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija (“Komisija”) iesniedza pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PAGAIDU PASĀKUMI
(1)
Komisija ar Regulu (ES) Nr. 1042/2010 (2) (“pagaidu regula”) noteica pagaidu antidempinga maksājumu (“pagaidu pasākumi”) Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) izcelsmes krītotā papīra importam.
(2)
Procedūra tika sākta pēc tam, kad Eiropas Krītotā papīra ražotāju asociācija (CEPIFINE) (“sūdzības iesniedzējs”), kas to ražotāju vārdā, kuri ražo nozīmīgu daļu, šajā gadījumā vairāk nekā 25 %, no krītotā papīra kopējā ražošanas apjoma Savienībā, 2010. gada 4. janvārī iesniedza sūdzību. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par minētā ražojuma dempingu un būtisko kaitējumu, kas no tā izriet un uzskatāms par pietiekamu, lai pamatotu procedūras sākšanu.
2. TURPMĀKĀ PROCEDŪRA
(3)
Pēc tam, kad tika atklāti būtiski fakti un apsvērumi, kuri bija pamatā lēmumam par pagaidu antidempinga pasākumu (“pagaidu informācijas izpaušana”) noteikšanu, vairākas ieinteresētās personas informāciju sniedza rakstiski, izsakot savu viedokli par pagaidu konstatējumiem. Personām, kas to lūdza, tika dota iespēja tikt uzklausītām.
(4)
Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgajiem konstatējumiem.
(5)
Viena Ķīnas ražotāju eksportētāju grupa (“ražotājs eksportētājs”), kas sadarbojās, apgalvoja, ka tā bija jāuzklausa pirms pagaidu pasākumu noteikšanas, jo, pēc grupas teiktā, Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (3) 41. panta nozīmē pagaidu regula ir individuāls pasākums.
(6)
Par iepriekš pausto apgalvojumu jāuzsver šādi punkti. Pamatregulā izklāstītas antidempinga procedūrās iesaistīto personu tiesības, un par konkrēto jautājumu 7. pantā paredzēta pagaidu pasākumu noteikšanas kārtība. Pamatregulas 7. pants cita starpā nosaka, ka pagaidu pasākumus, ja tie nepieciešami, var noteikt 9 mēnešu laikā no lietas izskatīšanas sākuma. Šajā procedūrā Komisija veica izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulas 6. panta noteikumiem un noteica pagaidu pasākumus saskaņā ar pamatregulas 7. panta noteikumiem, turklāt visas ieinteresētās personas, kuras to pieprasīja, tika uzklausītas, un viņām bija iespēja iesniegt informāciju un piezīmes. Tiesa ir pastāvīgi atzinusi, ka: “pat tad, ja […] princips par tiesībām tikt uzklausītam uzliek eksportētājam pienākumu būt informētam par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem plāno noteikt pagaidu maksājumus, šo tiesību neievērošana nevar būt par iemeslu tās regulas atcelšanai, ar kuru nosaka galīgos maksājumus, pieminētās regulas pieņemšanas procedūrā, ja attiecīgās regulas, ar kuru nosaka pagaidu maksājumus, pieņemšanas procedūrā ir novērsta attiecīgās regulas pieņemšanā pieļautā procesuālā kļūda (4).” Šajā lietā Komisija atbilstīgi pamatregulai ir izpildījusi ar informācijas izpaušanu saistītos pienākumus, un tika ievērotas ražotāja eksportētāja tiesības uz taisnīgu uzklausīšanu procedūrā, kuras rezultāts ir šīs regulas pieņemšana.
(7)
Atbilstoši pamatregulas 7. pantam tika pieņemti pagaidu pasākumi, proti, cita starpā tos var noteikt ilgākais uz sešiem mēnešiem, un ikvienu pagaidu maksājumu nodrošina tikai ar garantijām. Turklāt Komisija nekad neliedza iesniegt pieprasījumus rīkot papildu uzklausīšanu līdz 9 mēnešu termiņa beigām, kas paredzēts tiesību aktos pagaidu pasākumu noteikšanai, ja tie uzskata, ka minētajā posmā tie būtu vēlreiz jāuzklausa.
(8)
Ražotājs eksportētājs pieprasīja piekļuvi datiem, kurus ieguva no vienīgā uzņēmuma Amerikas Savienotajās Valstīs (ASV), kurš sniedza informāciju normālās vērtības noteikšanai saskaņā ar 2. panta 7. punkta a) apakšpunkta noteikumiem. Tika apgalvots ka, citādi šai personai tiktu liegta piekļuve pierādījumiem, uz kuriem balstās noteiktie pagaidu pasākumi un tas ne tikai pārkāptu šīs personas tiesības uz aizstāvību, bet būtu arī pretrunā labas pārvaldības principam. Šī pati persona apgalvoja, ja tiktu izpausti konfidenciāli dati attiecībā uz konkrētajām personām, tos varētu darīt pieejamus arī juridiskajiem pārstāvjiem, kas pārstāv ražotāja eksportētāja grupu. Juridiskie pārstāvji uzņemtos saistības garantēt uzņēmuma komercnoslēpumu. Apgalvojums tika pamatots ar norādi uz ASV un Kanādas sistēmām un Eiropas Savienības Tiesas lietu G.J. Dokter and Others v Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.
(9)
Šīs prasības bija jānoraida. Ražotāja eksportētāja pieprasījums bija saistīts ar pieeju konfidenciāliem datiem par cenām, kurus sniedza minētais ASV uzņēmums. Komisija nevarēja piešķirt piekļuvi šādai detalizētai un konfidenciālai komercinformācijai. Ja piekļuve tiktu sniegta, tiktu pārkāpti Savienības tiesību akti, sevišķi pamatregulas 19. pants, jo šādi tiktu neatļauti atklāti ierobežotas pieejas un konfidenciāli dati par ASV uzņēmuma darbību. Attiecībā uz ierosināto metodiku, kā atklāt citu ieinteresēto personu juridiskajiem pārstāvjiem komercnoslēpumus, pamatregula, pretēji ASV un Kanādas sistēmām, šādu kārtību neparedz. Tādēļ ES tiesiskā sistēma antidempinga procedūru jomā šādu metodiku neparedz. Arī iepriekš minētā Tiesas lieta nesniedz pamatojumu pieprasījumam par piekļuvi konfidenciālai informācijai. Turklāt spriedums atsaucas uz atsevišķiem raksturīgiem ierobežojumiem, kuri skar principu par tiesībām uz aizstāvību.
(10)
Ražotājs eksportētājs arī pieprasīja piekļuvi pierādījumiem par ruļļiem, ko izmanto ruļļpadeves iespiedmašīnās, ko ražojuši Savienības ražotāji, detalizētu informāciju par kāda reprezentatīva Savienības ražotāja juridisko statusu, atlasīto fabriku darbību un finanšu datiem, sīkiem datiem par Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksām un reprezentatīvo Savienības ražotāju ražojuma kontroles numuriem. Daļa pieprasītās informācijas neietilpa izmeklēšanas darbības jomā, jo attiecās uz ražojumiem, par kuriem izmeklēšana nenotika, vai uz Savienības ražotāju darbību, kuri krītoto papīru neražo. Komisija nevarēja piešķirt piekļuvi citai pieprasītajai informācijai, jo atbilstīgi pamatregulas 19. pantam tā būtu neatļauta konfidenciālas uzņēmējdarbības informācijas atklāšana.
(11)
Ražotājs eksportētājs arī pieprasīja atklāt tos uzņēmumus, kuri iebilda pret izmeklēšanu un nepieprasīja ievērot konfidencialitāti. Ja šī informācija tiktu atklāta, būtu zināma to ražotāju identitāte un nostāja, kuri pieprasīja ievērot konfidencialitāti; tādēļ šo informāciju nebija iespējams atklāt.
(12)
Tika izpausta pēc iespējas detalizēta pagaidu informācija, neatklājot konfidenciālus datus un nepārkāpjot ražotāja eksportētāja pamattiesības, tiesības uz aizstāvību un labas pārvaldības principu.
(13)
Šajā antidempinga un paralēli veiktajā antisubsidēšanas izmeklēšanā notikušie kaitējuma izvērtējumi ir identiski, jo abās izmeklēšanās Savienības ražošanas nozares definīcija, reprezentatīvie Savienības ražotāji un izmeklēšanas periods sakrīt. Tādēļ, ja piezīmes par kaitējuma aspektiem sniedza kādā no minētajām procedūrām, tie tika ņemti vērā abās procedūrās.
2.1. Izmeklēšanas periods
(14)
Jāatgādina, ka atbilstīgi pagaidu regulas 13. apsvērumam, dempinga un kaitējuma izmeklēšana bija par periodu no 2009. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Pārbaude attiecībā uz tendencēm, kuras bija svarīgas kaitējuma novērtēšanai, attiecās uz laikposmu no 2006. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”).
3. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
3.1. Attiecīgais ražojums
(15)
Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas ražotājs eksportētājs un sūdzības iesniedzējs iesniedza papildu piezīmes par ražojuma definīciju. Dažās no šīm piezīmēm tika atkārtoti pagaidu regulā jau apskatītie apsvērumi.
(16)
Ražotājs eksportētājs atkārtoti norādīja, ka nav būtisku atšķirību starp krītotā papīra pamatīpašībām loksnēs un ruļļos, kas piemēroti lokšņpadeves iespiedmašīnām (“attiecīgais ražojums”), un ruļļos, kurus izmanto ruļļpadeves presēs, un tādēļ krītotais papīrs, ko izmanto ruļļpadeves iespiedmašīnās, nav jāizslēdz no ražojuma definīcijas. Šī persona turklāt apgalvoja, ka Komisijas konstatējums, ka minētie ražojumi nav savstarpēji aizstājami, nav pamatots.
(17)
Tiek atgādināts, ka izmeklēšanā tika konstatēts, ka krītotais papīrs, ko izmanto ruļļpadeves un lokšņpadeves iespiedmašīnās, ir divas dažādas ražojumu grupas un tās nav savstarpēji aizstājamas, kā izklāstīts pagaidu regulas 18. un 20. apsvērumā. Arī pats ražotājs eksportētājs atzina, ka minētie ražojumi nav pilnībā savstarpēji aizstājami.
(18)
Tāpat būtu jānorāda, ka attiecīgajā periodā no ĶTR neimportēja ruļļus, kas izmantojami ruļļpadeves presēs. Maz ticams ir arī tas, ka minētos ražojumus importēs nākotnē, jo pagaidu regulas 20. apsvērumā minēto iemeslu dēļ to sagāde no attālām valstīm nav ekonomiski dzīvotspējīga.
(19)
Ražotājs eksportētājs turklāt apgalvoja, ka pagaidu regulas 16. apsvērumā noteiktie kritēriji, proti, virsmas noturības tehniskās īpašības, nebija piemēroti, lai nošķirtu krītoto papīru, kas piemērots ruļļpadeves iespiedmašīnām, no vienas puses, un krītoto papīru lokšņpadeves iespiedmašīnām, no otras puses. Bez tam ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzēto ruļļu izslēgšana no ražojuma apjoma bija patvaļīga, apgalvojot, ka Savienības ražotāju ražotie ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi neatbilst pagaidu regulas 16. apsvēruma kritērijiem par virsmas noturības īpašībām.
(20)
Ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka Komisija neizpildīja savas saistības objektīvi pārbaudīt pierādījumus, ko šajā jautājumā ražotājs eksportētājs iesniedza Komisijas dienestiem pirms pagaidu regulas, proti, tās laboratorijā veikto testu rezultātus, kas gūti, mērot Savienības ražotāju ražotu ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētu ruļļu virsmas noturību.
(21)
Ražotājs eksportētājs sniedza tā laboratorijā veiktā testa rezultātu apkopojumu. Būtiski, ka inspekcijai rezultāti nebija pieejami un citas ieinteresētās personas, konkrēti, Savienības ražošanas nozare, par tiem nevarēja izteikt piezīmes, un ražotājs eksportētājs arī pēc vairākkārtējiem atgādinājumiem neiesniedza svarīgu nekonfidenciālu testa rezultātu kopsavilkumu.
(22)
Jāatgādina, ka pagaidu posmā Komisija secināja, ka testu objektivitāte un ticamība nebija pietiekama, lai uz tiem balstītu secinājumus. Ražotājs eksportētājs nesniedza sīku papildu informāciju, kas varētu palīdzēt vairāk novērtēt testa uzticamību. Tā kā netika sniegta šā testa nekonfidenciāla versija, uzņēmumi, kuru ruļļpadeves iespiedmašīnām paredzētie ruļļi, iespējams, tikuši testēti, nevarēja atbildēt uz testa secinājumiem. Tādēļ Komisija nevarēja objektīvi pārbaudīt, vai iesniegtie testa rezultāti bija ticami un pareizi un tos varētu izmantot izmeklēšanā. Komisija, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem, nevarēja pārskatīt pagaidu posmā pieņemtos secinājumus par testa objektivitāti un ticamību, jo informāciju, kas iesniegta kā konfidenciāla, nevarēja pārbaudīt, izmantojot ticamus avotus.
(23)
Pēc tam, kad tika noteikti pagaidu pasākumi, ražotājs eksportētājs iesniedza vēl cita testa rezultātus, ko tā uzdevumā veikusi ārējā testēšanas laboratorija, un atkārtoti norādīja, ka krītotais papīrs, ko izmanto ruļļpadeves iespiedmašīnās, patvaļīgi izslēgts no izmeklēšanas darbības jomas. Testa ziņojumos apgalvots, ka mērīta virsmas noturība 25 ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu paraugiem, kurus ražotājs eksportētājs piegādāja laboratorijai un identificēja kā Savienības ražotāju ražota papīra paraugus. Atbilstoši šim ziņojumam neviens no papīra paraugiem neatbilda abiem pagaidu regulas 16. apsvēruma kritērijiem.
(24)
Izvērtējot testa ziņojumu, pirmām kārtām atklāja, ka ārējās laboratorijas testa ziņojums attiecās galvenokārt uz ražojumiem, kuriem minētie rezultāti nebija svarīgi, jo lielākā daļa no testēto paraugu patiesībā nebija ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi; otrkārt, testa ziņojums attiecās uz ražojumiem, kas nebija pietiekami identificēti, jo testa ziņojumā nebija norādīts, vai testētais papīrs bija lokšņpadeves vai ruļļpadeves iespiedmašīnām, jo ziņojumā aprakstītais papīra zīmols pieejams abos formātos. Turklāt no testa ziņojuma skaidri neizrietēja, ka minētie atlasītie ruļļi patiešām izmantoti testos.
(25)
Atbildot uz ārējās laboratorijas testa ziņojumu, sūdzības iesniedzējs sniedza kāda cita Savienības ražotāja veiktā testa rezultātus par tādiem pašiem ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu paraugiem, kurus, kā apgalvots, testējusi ārējā laboratorija. Šajā testā guva atšķirīgus rezultātus. Sūdzības iesniedzējs atšķirības skaidroja ar to, ka, iespējams, bijuši citādi testēšanas apstākļi un tādēļ, iespējams, bijusi nesaderība ar standartu ISO 3783:2006, saskaņā ar kuru jāmēra pagaidu regulas 16. apsvērumā noteiktā virsmas noturība.
(26)
Kad tika izpausti galīgie konstatējumi, ražotājs eksportētājs apšaubīja Komisijas objektivitāti, kad tā noraidīja ārējās laboratorijas testa rezultātus. Tas apgalvoja, ka neatkarīgs speciālists saskaņā ar attiecīgo ISO standartu veicis “aklo” testēšanu. Ražotājs eksportētājs iesniedza sava rīkotājdirektora ar zvērestu apliecinātu rakstisku liecību, kurā paskaidrots, kā ņemti testēšanā izmantotie paraugi, lai pierādītu testēšanas neatkarību, pareizību un reprezentativitāti.
(27)
Pirmkārt, Komisija nekad nav apšaubījusi ārējās laboratorijas testa ziņojuma objektivitāti, un šajā ziņā nav svarīgi, vai veikta “aklā” testēšana. Otrkārt, radās šaubas nevis par testu, bet gan par apgalvoto paraugu atlasi un izcelsmi. Šaubas nekliedēja arī ražotāja eksportētāja apgalvotais, jo vairākos aspektos tas nebija saprotams un skaidrs, piemēram, tika apgalvots, ka administratīvas vai piegādātāju kļūmes dēļ - piegādājot nepareizos paraugus - tika testēti ražojumi, kas nebija ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi.
(28)
Nebija skaidrības nedz par avotu, nedz par ražojumu paraugiem, kurus, kā apgalvots, izmantoja testēšanā, un citu personu veikto testu rezultāti bija pretrunīgi, tāpēc uzskatīja, ka ārējās laboratorijas sniegtais testa ziņojums, kura rīkojās ražotāja eksportētāja vārdā, pārliecinoši nepierādīja, ka virsmas noturības tests nebija piemērots, lai nošķirtu ruļļpadeves un lokšņpadeves iespiedmašīnām paredzētu krītoto papīru. Tādēļ testa ziņojums nav pierādījis, ka no izmeklēšanas darbības jomas tika patvaļīgi izslēgts ruļļpadeves iespiedmašīnās izmantotais krītotais papīrs.
(29)
Attiecībā uz to, ka virsmas noturība ir svarīgs kritērijs, lai atšķirtu ruļļus, kas piemēroti ruļļpadeves iespiedmašīnām, tiek atgādināts, ka ražojuma definīcijā tiek nošķirtas abas ražojuma grupas, tostarp, pamatojoties uz šo produktu galapielietojumu, proti, vai ražojumi ir piemēroti ruļļpadeves vai lokšņpadeves iespiedmašīnām, ko nosaka pēc iespiedmašīnu prasībām, kurās papīru izmanto, un, cita starpā, svarīgas ir virsmas noturības īpašības. Turklāt tiek norādīts, ka virsmas noturība ir tikai viena no īpašībām, kas nošķir ruļļpadeves un lokšņpadeves iespiedmašīnām piemērotu krītoto papīru. Pagaidu regulas 16. un 18. apsvērumā tika noteikti papildu kritēriji, kurus ražotājs eksportētājs neapstrīdēja. Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka pagaidu regulas 18. apsvērumā minētais papīra mitrums nav pamatīpašība, kas ļautu nošķirt ražojumus. Tomēr izmeklēšanā citas personas pauda atšķirīgus apgalvojumus. Katrā gadījumā tika konstatēts, ka cietība un virsmas noturība ir svarīgākie rādītāji.
(30)
Savukārt sūdzības iesniedzējs iesniegtajos dokumentos atzina, ka, iespējams, ir ruļļi, kas varētu pilnībā neatbilst visiem pamatregulā noteiktajiem virsmas noturības kritērijiem, un tos tomēr varētu izmantot ruļļpadeves iespiedmašīnām. Tomēr tas nepiekāpās, apgalvojot, ka virsmas noturības tests ir vienīgais veids, kā pārliecinoši identificēt ruļļpadeves iespiedmašīnām piemērotu rulli, proti, ja rullis atbilst pamatregulas 16. apsvērumā noteiktajiem virsmas noturības kritērijiem, tad tas pavisam noteikti ir ruļļpadeves iespiedmašīnas rullis.
(31)
Lai pamatotu iepriekšējos apgalvojumus par virsmas noturību, ražotājs eksportētājs atsaucās uz argumentiem, ko izvirzīja kāds Savienības ražotājs, kurš iesniedza sūdzību antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanās ASV, kurās Savienības ražotājs esot atzinis, ka ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļus nevar nošķirt, balstoties uz virsmas noturības testu vai izdarot citu mērījumu.
(32)
Sūdzības iesniedzējs apstrīdēja minētos ražotāja eksportētāja apgalvojumus un apgalvoja, ka pretēji apgalvotajam no ASV notikušajām procedūrām izriet, ka starp ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļiem un krītoto papīru ir skaidra atšķirība.
(33)
Pirmkārt, jānorāda, ka ražotājs eksportētājs atsaucies uz apgalvojumiem, kas iesniegti izmeklēšanā citā jurisdikcijā, un tos iesniegušas citas personas, nevis tās, kas piedalās pašreizējā procedūrā, un tādēļ tie nav svarīgi. Otrkārt, minētajās izmeklēšanās ASV iestādes secināja, ka nav iespējams skaidri nošķirt, no vienas puses, krītoto papīru, ko izmanto lokšņpadeves iespiedmašīnās, un, no otras puses, ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļus. Tika uzskatīts, ka griešanai paredzētie ruļļi ir pusfabrikāti, turpretī ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi nav attiecīgais ražojumus. ASV iestādes, definējot ražojumu, skaidri nenoteica, kas ir ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi. Tāpēc iepriekš minētajās izmeklēšanās, definējot ražojumu, virsmas noturības kritēriju neņēma vērā.
(34)
Balstoties uz iepriekšminētajām piezīmēm, apstiprināja, ka tehniskā īpašība “virsmas noturība” ir īpašība, pēc kuras var uzticami raksturot krītoto papīru, kas piemērots ruļļpadeves iespiedmašīnām.
(35)
Tomēr izteiktās piezīmes arī atklāja, ka ir ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi, kurus var izmantot ruļļpadeves iespiedmašīnās pat tad, ja tie pilnībā neatbilst virsmas noturības kritērijiem. Tādēļ uzskatīja, ka nepieciešams precizēt to ruļļu definīciju, kas piemēroti ruļļpadeves iespiedmašīnām.
(36)
Lai paredzētu papildu kritērijus to ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu nošķiršanai, kas pilnībā neatbilst visiem virsmas noturības kritērijiem, sūdzības iesniedzējs ierosināja, ka rullis, kas neatbilst virsmas noturības kritērijiem, bet kā iekšējais pamatizmērs nepārsniedz 80 mm, uzskatāms par ruļļpadeves iespiedmašīnas rulli.
(37)
ĶTR valdība un ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu (līdz ar to arī attiecīgo ražojumu) definīciju pārskatīja, kā jaunu aspektu ražojuma definīcijā iekļaujot pamatizmēru. Tas arī apgalvoja, ka pamatizmērs nav derīgs kritērijs, jo ir ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi, kuru pamatizmērs pārsniedz 80 mm, un griešanai paredzēti ruļļi ar pamatizmēru, kas ir mazāks par 80 mm.
(38)
Komisija centās precizēt ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu definīciju un papildu skaidrojumu, lai vēl labāk nošķirtu attiecīgo ražojumu un pārējos ražojumus arīdzan nolūkā līdz minimumam samazināt pasākumu apiešanas iespējamību. Par pamatizmēra kā alternatīva definēšanas kritērija derīgumu tika iesniegti pierādījumi, kuri tomēr atklāja, ka minētais kritērijs no pasākumu piemērošanas jomas varētu izslēgt attiecīgo ražojumu, t. i. griešanai paredzētus ruļļus, kuru pamatizmērs nepārsniedz 80 mm. Tādēļ ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļu definēšanai šo kritēriju neņēma vērā.
(39)
Iepriekš teiktais neskar tās metodes ticamību, pēc kuras no izmeklēšanas darbības jomas tika izslēgti ruļļpadeves iespiedmašīnu ruļļi, kā apgalvoja Ķīnas ražotāju eksportētāju grupa.
(40)
Par daudzslāņu papīra izslēgšanu no izmeklēšanas ražojumu apjoma papildu piezīmes netika saņemtas.
(41)
Balstoties uz iepriekš minēto, ar šo apstiprina pagaidu regulas 14. līdz 26. apsvērumu.
3.2. Līdzīgais ražojums
(42)
Par pagaidu regulas 27. apsvērumā izklāstītajiem secinājumiem piezīmes netika saņemtas, tādēļ ar šo apstiprina pagaidu secinājumus par līdzīgo ražojumu.
4. ATLASE
(43)
Piezīmju par atlasi nav, tāpēc ar šo apstiprina pagaidu regulas 28. līdz 30. apsvērumu.
(44)
Pagaidu regulas 29. apsvērumā minētos četrus ražotājus, ko atbilstoši pagaidu regulas definīcijai 77. apsvērumā uzskatīja par reprezentatīviem Savienības ražošanas nozares pārstāvjiem, turpmāk sauc par “reprezentatīviem Savienības ražotājiem”.
5. DEMPINGS
(45)
Piezīmes par dempingu iesniedza tikai viena Ķīnas ražotāju grupa, kas sadarbojās (APP, ražotājs eksportētājs), kā nākamo pasākumu pēc pagaidu pasākumu noteikšanas.
5.1. Tirgus ekonomikas režīms (TER)
(46)
APP par 1. kritēriju apgalvoja, ka Komisijas argumenti tika balstīti tikai uz pieņēmumu, ka maksājumu nebija iespējams pārbaudīt. Tāpēc tika apgalvots, ieinteresētās personas metodes atbilda Starptautiskajiem grāmatvedības standartiem (“SGS”).
(47)
Šo apgalvojumu noraidīja. Attiecībā uz šo tiek norādīts, ka izmeklēšanā atklāja, ka nebija iespējams noteikt galveno izejmateriālu izmaksas un to, vai par uzņēmuma akciju nodošanu tika veikti maksājumi. Par grāmatvedības metodēm tiek norādīts, ka tās neatbilda SGS (ieskaits un informācijas atklāšana par saistītām pusēm).
(48)
Par 1. un 2. kritēriju APP iesniedza informāciju, ka Komisija nav ņēmusi vērā pazīstama grāmatvedības konsultāciju uzņēmuma atzinuma kopsavilkumu, jo tas nebija svarīgs. Ja informāciju noraidītu, rastos situācija, kad nepieļaujamā kārtā tiek noraidīts neatkarīga liecinieka apgalvojums, pārkāpjot APP tiesības uz taisnīgu procesu. APP apgalvoja, ka tā grāmatvedības konsultanti konstatējuši, ka Komisijas izvērtējums par grāmatvedības procedūrām un principiem bijis kļūdains, bet atsevišķi punkti, uz kuriem Komisija norādījusi, pēc konsultantu teiktā, nav bijuši būtiski.
(49)
APP apgalvojumi nebija pamatoti ar pierādījumiem, tāpēc tos noraidīja. Šai saistībā tiek norādīts, ka iepriekšējā apsvērumā minētie grāmatvedības konsultanti neapstrīd šajā izmeklēšanā konstatētos faktus, bet gan drīzāk cenšas izvērtēt dažus no grāmatvedības pamatprincipiem, sevišķi piesardzības principu, uzkrāto maksājumu principu, patiesas darījumu attēlošanas principu un būtiskuma principu. Jānorāda, ka minētie grāmatvedības konsultanti nepiedalījās Komisijas veiktajā pārbaudes apmeklējumā ĶTR, kurā Komisija nepastarpināti saņēma informāciju par APP patieso praksi saistībā ar TER novērtējumu. Komisija ieinteresētajai personai rakstveidā sīki izskaidroja konstatētās nepilnības un to saistību ar SGS grāmatvedības principiem. Tika uzskatīts, ka grāmatvedības konsultāciju uzņēmuma sniegtie skaidrojumi par minētajiem principiem nav pietiekami pamatoti vai pierādīti, un tie neatbilst konstatētajiem faktiem. Pierādījumi par dokumentāciju patiešām apstiprināja, ka iepriekš minētie grāmatvedības principi nebija ņemti vērā.
(50)
APP iesniedza informāciju, ka pārkāptas tā pamattiesības. APP apgalvoja, ka Komisija, veicot izmeklēšanu par TER, ieinteresētajai personai uzlikusi pārmērīgu pierādīšanas pienākumu.
(51)
Šo apgalvojumu noraidīja. Tādēļ Komisija norādīja, ka tā sniedza APP visu informāciju par to, kāda veida informācija tiek prasīta attiecībā uz TER, un katrā procedūras posmā centās pārbaudīt visu personas sniegto informāciju. Tas, ka personas sniegtā informāciju neapstiprina personas grāmatvedības metožu atbilstību SGS, nenozīmē, ka pastāv pārmērīgs pierādīšanas pienākums. Parastā režīma uzņēmumiem, kas atrodas valstīs, kuras nav tirgus ekonomikas valstis, TER ir izņēmums, un šādos gadījumos ieinteresētās personas tiek vienkārši lūgtas apliecināt, ka tās pilda pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta noteikumus, un, ja nav izpildīts viens kritērijs, to uzskata par pietiekamu, lai pamatotu atteikumu piešķirt TER. Konkrētajā procedūrā izmeklēšanā konstatēja, ka APP nevarēja apliecināt, ka tas izpildījis 2. kritērija prasības.
(52)
APP turklāt apgalvoja, ka TER vērtēšanā trūkst objektivitātes. Tas iesniedza informāciju, ka lēmumu par TER piešķiršanu, iespējams, ietekmējis tas, ka Komisija bija informēta par TER noraidījuma ietekmi uz grupas dempinga starpību.
(53)
Turklāt minētie apgalvojumi nav pamatoti, un tādēļ tos noraidīja. Nav norādījumu, ka lēmumu par TER būtu ietekmējusi Komisijas informētība par TER noraidījuma ietekmi uz grupas dempinga starpību. TER izvērtē, tehniski vērtējot, vai izpildīti pieci skaidri pamatregulas 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta kritēriji, un Komisija nāca klajā ar TER izvērtējumu, kas tika veikts, pamatojoties uz TER kritērijiem un neievērojot to, kā minētā izvērtējuma rezultāti ietekmētu ražotāja eksportētājaiespējamo dempinga starpību. Šajā saistībā tiek atgādināts, ka pārbaudes apmeklējumu grafiks dažādās jomās un atšķirīgie kalendāri (TER pieprasījuma veidlapas, antidempinga aptaujas anketas, analogās valsts dati, eksporta pārdevumi caur saistītajām Savienības personām) un periodi, kad ieinteresētās personas sniedza atbildes, un to sniegtās informācijas grozījumi pierāda, ka Komisija nevarēja noteikt, kā lēmums par TER ietekmētu ieinteresētās personas, iespējams, veikto dempingu, kad tika atklāta informācija par TER. APP turklāt novilcināja jaunas informācijas sniegšanu un dokumentācijā iekļautās informācijas aizstāšanu, tādēļ nevar apgalvot, ka Komisija būtu varējusi aprēķināt dempinga starpības, pamatojoties uz informāciju, kas nebija tās rīcībā.
(54)
APP arī apgalvoja, ka Komisijai nebija pilnībā jāpārbauda personas sniegtās atbildes, lai gūtu detalizētu priekšstatu par datiem, kas iekļauti personas atbildēs uz antidempinga anketas jautājumiem, un ka pastāv aizdomas, ka Komisijai tomēr bijusi visa nepieciešamā informācija dempinga starpības aprēķinam.
(55)
Šis apgalvojums bija jānoraida. Šajā saistībā ir jānorāda, ka saskaņā ar pamatregulas 16. panta noteikumiem Komisija pārbaudīja visu informāciju, ko bija iesniegušas ieinteresētās personas, lai konstatējums būtu reprezentatīvs. Izmeklēšanas konstatējumi tika balstīti uz pārbaudītiem faktiem par četru mēnešu periodu, nevis uz vienkāršām aizdomām vai tamlīdzīgiem nepārbaudītiem paziņojumiem vai apgalvojumiem.
(56)
APP iesniedza informāciju, ka TER kritēriji skaidrojami, ievērojot to mērķi - nodrošināt, ka cenas nosaka parasta tirgus konjunktūra. Šai saistībā tiek norādīts, ka TER kritēriju nolūks ir skaidri noteikts pamatregulas 2. panta 7. punktā, un, kad Komisija analizēja APP iesniegto TER pieprasījumu, tā piemēroja šos skaidri izklāstītos noteikumus.
(57)
APP turklāt apgalvoja, ka TER novērtējums bijis nepilnīgs, jo, pārbaudot atbildes uz antidempinga anketas jautājumiem, tika noteiktas “ticamas” ražošanas izmaksas, turpretī TER novērtējumā norādīts, ka nav iespējams noteikt maksājumus par izejmateriāliem.
(58)
Šo konstatējumu skaidrojumu noraidīja kā kļūdainu. Tiek atgādināts, ka pamatregulas skaidri nosaka TER piešķiršanas nosacījumus un tādējādi ražotāja eksportētāja cenu un izmaksu datu ticamību un izmantošanu, lai noteiktu normālo vērtību par uzņēmumu, kas veiksmīgi pierādījis, ka ir izpildījis 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta prasības. Ja iepriekš minētā APP sūdzība tiktu pieņemta, tādējādi tiktu apieti konstatējumi par TER novērtējumu un 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta noteikumiem, izmantojot cita veida informāciju, kas savākta šai nolūkā. Tas neatbilst pamatregulas noteikumiem.
(59)
Tiek atgādināts, ka saistībā ar APP divi no četriem saistītajiem ražotājiem eksportētājiem konstatēja, ka tie ražo tikai daudzslāņu kartonu. Ņemot vērā, ka daudzslāņu kartons ir izslēgts no ražojuma definīcijas, ko apstiprina 40. un 41. apsvērums iepriekš, tiek secināts, ka šajā procedūrā konstatējumi par TER attiecībā uz diviem saistītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas ražo tikai daudzslāņu kartonu APP grupā, nav svarīgi.
(60)
Tā kā netika saņemtas nekādas citas piezīmes par TER, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 31. līdz 51. apsvērums.
5.2. Atsevišķs režīms (AR)
(61)
Piezīmju par AR nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 52. līdz 55. apsvērums.
5.3. Normālā vērtība
5.3.1. Analogā valsts
(62)
Neviena no personām neiebilda pret to, ka pasākumu galīgai noteikšanai par analogo valsti tiek izvēlētas ASV.
(63)
Piezīmju par analogās valsts izvēli nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 56. līdz 63. apsvērums.
5.3.2. Normālās vērtības noteikšana
(64)
Jāatgādina, ka normālā vērtība tika aprēķināta, pamatojoties uz datiem, ko sniedza vienīgais analogās valsts (t. i., ASV) ražotājs, kas sadarbojās. Tādējādi normālo vērtību noteica, pamatojoties uz kāda ASV ražotāja iekšzemes pārdevumu cenām līdzīgajiem ražojumiem, kas ražoti ASV. IP laikā šis ražotājs saražoja un pārdeva ASV tirgū lielāko daļu līdzīgā ražojuma veidu.
(65)
APP sniedza informāciju, ka Komisija nav sniegusi nepieciešamo informāciju saistībā ar normālo vērtību analogajā valstī, piemēram, ražojumu salīdzināmību, reprezentativitāti, izmaksu struktūru, taisnīgiem salīdzinājumu mehānismiem un korekcijām.
(66)
Šie apgalvojumi bija jānoraida. Šajā saistībā tiek norādīts, kā paskaidrots iepriekš 9. apsvērumā, Komisija ieinteresētajai personai sniedza visu būtisko informāciju par datiem, kas izmantoti, lai aprēķinātu normālo vērtību, kuru varēja atklāt, nepārkāpjot pamatregulas 19. panta noteikumus, proti, vienlaikus nodrošinot, lai ar visiem konfidenciāliem datiem, ko sniedz vienīgais ražotājs ASV, apietos kā ar konfidenciāliem un tos neatklātu pārējām ieinteresētajām personām. Informācija, ko sniedza ražotājam eksportētājam, bija svarīga un ļāva tai izprast metodiku, kas izmantota saskaņā ar pamatregulas 2. pantu.
(67)
Citu piezīmju nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 64. līdz 67. apsvērums.
5.4. Eksporta cena
(68)
APP apgalvoja, ka eksporta pārdevumi vienā no tā uzņēmumiem, kas izmeklēšanā sadarbojās, dempinga starpības aprēķinos bija jāņem vērā pat tad, ja to ražojumi atšķīrās. Tas arī apgalvoja, ka šā uzņēmuma eksporta daudzumi nebija mazi, drīzāk gan ievērojami.
(69)
Attiecībā uz minētajiem apgalvojumiem tiek norādīts, ka eksporta cenu noteikšanai tika ņemtas vērā attiecīgo darījumu pārdošanas vērtības, tomēr minēto darījumu normālo vērtību nebija iespējams noteikt, jo analogajā valstī nebija salīdzināmu ražojuma veidu, tādēļ salīdzinājums nebija iespējams. Attiecībā uz šā konkrētā uzņēmuma eksporta daudzumiem tiek norādīts, ka tie bija tikai neliela kopējo APP eksporta pārdevumu daļa un to cenu līmeņi, šķiet, atbilda vispārējiem APP eksporta pārdevumu cenu līmeņiem. Visbeidzot jānorāda, ka, lai noteiktu, vai eksports bija vai nebija par dempinga cenām, t. i., noteikt to darījumus, kas pilnībā sakristu ar normālo vērtību, kas noteikta analogā valstī, izmantoja lielāko daļu eksporta darījumu. Tāpēc APP apgalvojumus par eksporta cenu noraidīja, jo tie nevarēja apšaubīt konstatējumus par dempingu, kas rada kaitējumu tāpēc, ka aprēķina pamats ir reprezentatīvs. No šāda konstatējuma izriet, ka analogā valstī katram eksporta darījumam var arī nebūt atbilstoša normālā vērtība.
(70)
APP turklāt apgalvoja, ka iepriekš minētie eksporta pārdevumi bija jāizmanto dempinga starpības aprēķiniem, jo izmeklēšanas iestādei bija iespēja identificēt līdzīgus ražojuma veidus, kurus izmantoja normālās vērtības aprēķiniem, pielāgot eksporta cenu normālajai vērtībai vai salikt normālo vērtību, lai salīdzinātu ar iepriekšminētajiem eksporta pārdevumiem.
(71)
Minētos apgalvojumus noraidīja, jo analogajā valstī nebija eksportētajiem ražojumiem pietiekami līdzīgu ražojumu veidu, lai ņemtu vērā atšķirības, koriģējot fizisko īpašību atšķirības. Nebija arīdzan iespējams salikt šādu ražojumu veidu normālo vērtību. Citos normālās vērtības darījumos nebija iespējams identificēt līdzīgu ražojumu veidus, un nebija nekāda pamata, lai izdarītu korekcijas vai citādi saliktu normālo vērtību, izmantojot pārdošanas, vispārējās administratīvās izmaksas un peļņas pieņēmumus.
(72)
APP pieprasīja skaidrojumus par pamatotu peļņas normu, kas izmantota eksporta cenas salikšanai saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu.
(73)
Šajā saistībā tiek norādīts, ka Komisija šo punktu pārskatīja, ņemot vērā jaunākās izmaiņas. Tiek atgādināts, ka atbilstoši pagaidu regulas 71. apsvērumā skaidrotajam izmantoja peļņas normu, kas noteikta pēc pamatotas likmes, kura ir daudz zemāka par Savienības ražošanas nozares mērķa peļņu. Komisija vēlreiz pārskatīja pieejamos datus un samazināja peļņa normu, kas izmantota eksporta cenas salikšanai, līdz tādai likmei, kas līdzvērtīga vidējai svērtajai likmei, par ko ziņojuši vairāki nesaistītie attiecīgā ražojuma importētāji Savienībā, t.i. 4,5 %.
(74)
Citu piezīmju nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 68. līdz 71. apsvērums ar iepriekšminētajiem grozījumiem.
5.5. Salīdzinājums
(75)
APP apgalvoja, ka nav varējis izprast konkrētu kompensāciju aprēķinu attiecībā uz normālo vērtību (proti, korekciju veidu un to ietekmi uz normālo vērtību) un eksporta cenu (proti, izmantoto metodiku un aprēķiniem, lai iegūtu vairākas likmes).
(76)
Attiecībā uz normālās vērtības korekcijām, kas skaidrots 9. un 66. apsvērumā iepriekš, Komisija sniedza APP visus būtiskos datus, kurus varēja sniegt, ievērojot pamatregulas konfidencialitātes noteikumus. Turklāt Komisija vērsās pie ieinteresētās personas analogajā valstī, kura sadarbojās, noskaidrojot, vai var atklāt informāciju par korekcijām, lai uzlabotu pārredzamību. Kad tika saņemta ražotāja analogajā valstī piekrišana, APP tika patiešām sniegta detalizētāka informācija attiecībā uz normālās vērtības korekcijām pēc pagaidu informācijas atklāšanas.
(77)
Attiecībā uz eksporta cenas korekcijām tiek norādīts, ka APP saņēma pilnīgi visu informāciju. Tad pēc APP pieprasījuma ieinteresētajai personai sniedza skaidrojumus pēc pagaidu informācijas izpaušanas, papildus skaidrojot eksporta cenas korekcijas.
(78)
Citu piezīmju nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 72. un 73. apsvērums.
5.6. Dempinga starpība
(79)
Par dempinga starpību būtiskas piezīmes netika saņemtas. Citu piezīmju nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 74. apsvērums.
(80)
Ņemot vērā pārskatīto peļņas normas likmi, ko izmantoja APP eksporta cenas salikšanai, un pamatojoties uz pagaidu regulas 31. līdz 73. apsvērumā noteikto metodiku, šādas ir galīgās dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas:
Ražotājs eksportētājs
Dempinga starpība
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, PRC
43,5 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, PRC
43,5 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, PRC
63 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, PRC
63 %
(81)
Balstoties uz pagaidu regulas 76. apsvērumā izklāstītajiem faktiem, Ķīnas Tautas Republikai tika noteikta valsts mēroga galīgā dempinga starpība, izmantojot galīgo dempinga starpību, ko noteica uzņēmumiem, kas sadarbojās un kam bija visaugstākā individuālā maksājuma likme (t. i., 63 %). Citu piezīmju nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 76. apsvērums.
6. SAVIENĪBAS RAŽOTĀJI
(82)
ĶTR valdība norādīja, ka viens no reprezentatīvajiem ražotājiem, iespējams, bija saistīts ar Ķīnas uzņēmumu un tādēļ izslēdzams no Savienības ražošanas nozares definīcijas. Izmeklēšanā tomēr atklāja, ka minētā Ķīnas uzņēmuma ražotie ražojumi nav attiecīgais ražojums. Tādēļ šī saistība neietekmē nedz kaitējuma analīzi, nedz šā Savienības ražotāja iekļaušanu Savienības ražošanas nozares definīcijā.
(83)
Citu piezīmju par Savienības produkciju nav, tāpēc ar šo apstiprina pagaidu regulas 77. līdz 79. apsvērumu.
7. KAITĒJUMS
7.1. Patēriņš Savienībā
(84)
Piezīmju par patēriņu Savienībā nav, tāpēc ar šo apstiprina pagaidu regulas 80. līdz 82. apsvērumu.
7.2. Imports Savienībā no ĶTR
(85)
Piezīmju par importa apjomu Savienībā no ĶTR nav, tāpēc ar šo apstiprina pagaidu regulas 83. līdz 84. apsvērumu.
7.2.1. Cenu samazinājums
(86)
Lai nodrošinātu, ka dempinga, cenu samazinājumu un mērķa cenu samazinājumu aprēķini notiktu saskaņoti, un 68. līdz 71. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ cenu samazinājuma aplēses tika pārskatītas, izslēdzot eksporta pārdevumus, kurus veica kādas ražotāju eksportētāju apvienības uzņēmums, kura sadarbojās.
(87)
Pamatojoties uz mainīto datu kopu, kas izmantota aprēķiniem, un arī aprēķinu minimālajām korekcijām, tika nedaudz pārskatīta cenu samazinājuma likme 87. apsvērumā. Imports par dempinga cenām samazināja Savienības ražotāju pārdošanas cenas IP laikā vidēji par 7,6 %.
7.3. Savienības ražošanas nozares un reprezentatīvo Savienības ražotāju ekonomiskais stāvoklis
7.3.1. Iepriekšējas piezīmes
(88)
Viens no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās (APP) apgalvoja, ka kaitējuma analīze veicama pienācīgi definētas Savienības ražošanas nozares līmenī, kas jāierobežo līdz Savienības ražotājiem, kas atbalsta sūdzību un sadarbojas ar izmeklēšanu. Minētais ražotājs ierosina, ka secinājumi par būtisku kaitējumu atšķirtos, ja dažus rādītājus, piemēram, tirgus daļa, noteiktu šādas “pareizi definētas” Savienības ražošanas nozares līmenī. ĶTR valdība norādīja, ka kaitējuma analīzē netika saskaņoti un vispusīgi izvērtēti visi kaitējuma rādītāji par sūdzības iesniedzējiem un Savienības ražošanas nozari kopumā.
(89)
Pirmkārt, tiek norādīts, ka minētā ražotāja apgalvojumi tika izdarīti, pamatojoties uz rādītājiem, kas aprēķināti ar atšķirīgām datu kopām un informāciju, kas nav tā, kas iegūta izmeklēšanā un izklāstītas turpmāk tekstā un pagaidu regulā. Tādējādi minētie konstatējumi faktiski ir kļūdaini un tādēļ nav svarīgi.
(90)
Otrkārt, Komisijas prakse vērtēt makroekonomikas rādītājus, lai norādītu uz kaitējumu, kas nodarīts visas Savienības ražošanas nozares līmenī, kas paskaidrots pagaidu regulas 89. apsvērumā. Šajā izmeklēšanā Savienības ražošanas nozare tika definēta Savienības ražotāju līmenī, kuri saražo visu Savienības produkciju (pagaidu regulas 77. apsvērums) neatkarīgi no tā, vai ražotāji atbalstīja sūdzību vai sadarbojās izmeklēšanā. Ņemot vērā šo plašo definīciju, ražotāja eksportētāja apgalvojumi, ka Savienības ražošanas nozare nav “pareizi” definēta, tiek noraidīts.
(91)
Mikroekonomikas rādītāji tika analizēti reprezentatīvo Savienības ražotāju līmenī neatkarīgi no tā, vai viņi atbalsta vai neatbalsta sūdzību. Reprezentatīvie ražotāji saražo 58 % Savienības produkcijas. Neviens no pārējiem Savienības ražotājiem neapgalvoja, ka Komisijas secinājumi par mikroekonomikas rādītājiem nav uzticami vai pamatoti. Tādēļ nav iemeslu apšaubīt konstatējumus, kas gūti, pamatojoties uz informāciju, ko snieguši tikai reprezentatīvie Savienības ražotāji.
(92)
Tika saņemtas citas piezīmes par kāda reprezentatīva Savienības ražotāja sadarbības līmeni.
(93)
Tika apgalvots, ka viens no reprezentatīvajiem Savienības ražotajiem sadarbojās tikai daļēji, jo tas, kā apgalvots, bija saistīts ar citu ražotāju, kas izmeklēšanā nesadarbojās. Par uzņēmumiem tika apgalvots, ka tie bija saistīti, jo laikā, kad tos pārņēma krītotā papīra uzņēmējdarbības segmenta Savienības ražotājs, kas sadarbojās, tika noslēgti pārejas nolīgumi. Tika apgalvots, ka ar šo pārejas nolīgumu palīdzību Savienības ražotājs, kas sadarbojās, kontrolē dažas fabrikas, kuras palika daļēji pārpirktā ražotāja īpašumā. Lai šo apgalvojumu pamatotu, ražotājs eksportētājs atsaucās uz Komisijas Lēmumu (5), kurā pārbaudīts, vai iegūšanas brīdī darījums būtu jāuzskata par iegūšanu nozīmē, kas lietota Padomes Regulā (EK) Nr. 139/2004 (2004. gada 20. janvāris) par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (EK Apvienošanās Regula) (6).
(94)
Šis apgalvojums jau aplūkots pagaidu regulas 91. apsvērumā. Tiek atgādināts, ka minētie pārejas nolīgumi neliecināja par attiecībām starp uzņēmumiem, kas būtu citādas nekā parastas uzņēmējdarbības attiecības, kādas ir starp pircēju un pārdevēju. Konkrēti pārejas nolīgumu noteikumu mērķis ir pārvaldīt krītotā papīra pārdevumus pārejas periodā, un saskaņā ar minētajiem noteikumiem Savienības ražotāja vienīgais uzdevums ir salīdzināms ar pārdošanas aģenta uzdevumu pārejas periodā. Turklāt ražotāja konsolidētajā uzskaitē, kas tika revidēta, un viņa atbildēs uz anketas jautājumiem tika uzrādīti ienākumi no komisijas naudas, kas iegūta, darbojoties kā attiecīgo fabriku starpniekam, tāpēc Savienības ražotājs neuzrādīja īpašumtiesības uz minētajām fabrikām un līdz ar to arī izmaksas.
(95)
Saskaņā ar iepriekšminēto Komisijas lēmumu darījums starp uzņēmumiem tika uzskatīts par Savienības ražotāja veiktu cita uzņēmumu darbības daļas iegūšanu, nevis par paša uzņēmuma iegūšanu. No lēmuma neizriet, ka uzņēmumi uzskatāmi par vienu uzņēmumu pēc iegūšanas; konkrēti starp uzņēmumiem nav izveidots kopuzņēmums. Tiek arīdzan norādīts, ka ģeogrāfiskais tvērums, kas pārbaudīts iepriekš minētajā lēmumā, ir EEZ, nevis ES. Turklāt Komisija lēmumā neizvērtēja attiecīgo uzņēmumu attiecības IPCCC (7) 143. panta nozīmē.
(96)
Tāpēc nav iemesla pārskatīt pagaidu secinājumus, proti, ka abi uzņēmumi nav saistīti IPCCC 143. panta nozīmē un attiecīgais Savienības ražotājs pilnībā sadarbojās ar izmeklēšanu.
(97)
Ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka katram uzņēmumam, kas saistīts ar Savienības ražotājiem, bija jāatbild uz atsevišķas anketas jautājumiem, jo tie bija atsevišķas juridiskas personas. Ražotājs eksportētājs sūdzējās par diskrimināciju, jo tai TER pieprasījums bija jāsniedz par katru grupas uzņēmumu atsevišķi.
(98)
Tiek norādīts, ka pieprasot TER, uzņēmumu grupai ir pienākums pierādīt, ka visi grupas uzņēmumi izpildījuši TER kritērijus, jo lēmums par TER piešķiršanu jāpieņem par visu grupu. Attiecībā uz Savienības ražotāju aptaujas anketām mērķis ir noteikt, vai IP laikā visai Savienības ražošanas nozarei kopumā nodarīts būtisks kaitējums. Apgalvojumā par diskrimināciju nav ņemts vērā tas, ka kaitējuma izmeklēšanai un TER noteikšanai ir pilnīgi atšķirīgi mērķi.
(99)
Katrā ziņā saistībā ar attiecīgo Savienības ražotāju tika uzskatīts, ka pietiktu ar atbildēm uz vienas anketas jautājumiem, lai saņemtu jēgpilnu atbildi un izvērtētu kaitējuma aspektus. Atbildē konkrēti bija detalizēts informācijas sadalījums atsevišķas papīra fabrikas līmenī, un pārbaudes apmeklējumos varēja pārbaudīt visus nepieciešamos datus par visiem saistītajiem attiecīgā ražojuma ražotājiem/pārdevējiem.
(100)
Vēlāk iesniegtajos dokumentos ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka šis pats uzņēmumam pilnībā nav sadarbojies, kā tas bija norādījis atbildēs uz anketas jautājumiem uzņēmuma vārdā, kurš nemaz neeksistē, un pārbaudītajā uzņēmuma uzskaitē nav datu, kas norādīti anketā. Iepriekšējā apsvēruma secinājumi attiecas arī uz šo aspektu.
(101)
Tādēļ 88. līdz 91. apsvēruma secinājumi paliek nemainīti.
7.3.2. Dati par Savienības ražošanas nozari (makroekonomikas rādītāji)
(102)
ĶTR valdība apgalvoja, ka makroekonomikas dati, kas izmantoti analīzei, ir nepilnīgi un neprecīzi, tādēļ tos nevarēja izmantot kā apstiprinošus pierādījumus par būtisku kaitējumu.
(103)
Pārbaudes apmeklējumā pie sūdzības iesniedzēja, apstiprinājās, ka dati, kas izmantoti makroekonomikas rādītāju noteikšanai, savākti tieši no Savienības ražotājiem, kas saražo aptuveni 98 % no kopējās Savienības produkcijas, un ir pietiekami detalizēti, lai apzinātu informāciju par attiecīgo ražojumu. Izdarīja samērīgus un pamatojamus pieņēmumus un/vai aplēses, t. i. neņēma vērā griešanai paredzētus ruļļus, jo tos daudzumi bija ļoti mazi, par ko liecina to daļa kopējos reprezentatīvo Savienības ražotāju pārdevumos. Tādēļ šis apgalvojums bija jānoraida.
(104)
Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Savienības ražotāju tirgus daļā jāiekļauj imports no Šveices, jo tas ir no fabrikas, kas pieder vienam no reprezentatīvajiem Savienības ražotājiem.
(105)
Antidempinga izmeklēšanu ģeogrāfiskais tvērums ir Eiropas Savienība. Tādēļ šo apgalvojumu noraidīja.
(106)
Tika arīdzan apgalvots, ka sūdzības iesniedzēju tirgus daļa aplūkotajā periodā ievērojami palielinājusies.
(107)
Tirgus daļa ir makroekonomikas rādītājs, ko izvērtēja visas Savienības ražošanas nozares, nevis sūdzības iesniedzēja līmenī. Otrkārt, apgalvojumā par sūdzības iesniedzēja tirgus daļu ir faktu kļūdas.
(108)
Šajā saistībā citu piezīmju nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināti pagaidu konstatējumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 92. līdz 98. apsvērumā.
7.3.3. Dati par reprezentatīvajiem Savienības ražotājiem (mikroekonomikas rādītāji)
(109)
Ražotājs eksportētājs norādīja, ka kaitējuma analīzē ir trūkumi, jo informācija par papīra fabrikām, kuras iegādājās Savienības ražotājs, kas minēts 93. apsvērumā, nebija ņemtas vērā mikroekonomikas rādītāju analīzē (2006-2008).
(110)
Ievērojot šīs personas iesniegtos apsvērumus, mikroekonomikas rādītājus koriģēja, lai atspoguļotu pilnībā salīdzināmu vairāku gadu tendenci, kas bija novērojama, neņemot vērā informāciju par fabrikām, kuras iegādājās visos gados, par kuriem notiek pārbaude.
(111)
Kad mainīja to datu tvērumu, kurus izmantoja, lai analizētu reprezentatīvo Savienības ražotāju saimniecisko stāvokli, kā paskaidrots iepriekšējā apsvērumā, noteica turpmāk izklāstītos galīgos mikroekonomikas rādītājus.
7.3.3.1. Reprezentatīvo Savienības ražotāju vidējās cenas par vienību
(112)
Lai gan skaitļi ir nedaudz mainīti, tiek apstiprinātas pagaidu regulas 99. apsvērumā izklāstītās pamattendences un konstatējumi, no kā izriet, ka krītotā papīra cenas pēdējos gados bijušas stabilas.
5. tabula
Savienības ražotāju cenas
Savienības ražotāju cenas
2006
2007
2008
2009/IP
Vidējā cena (EUR/t)
692
717
691
699
Indekss
100
104
100
101
Avots: pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem.
7.3.3.2. Krājumi
(113)
Krājumi IP bija apmēram 10 % no ražošanas apjoma. Attiecīgajā periodā, konkrēti no 2006. līdz 2007. gadam un vēlāk no 2008. gada līdz IP, reprezentatīvie Savienības ražotāji palielināja savus krājumus par 10 %. Tas konkrēti sakrita ar importa apjoma pieaugumu no ĶTR par zemām dempinga cenām.
6. tabula
Krājumi
Krājumi
2006
2007
2008
2009/IP
Krājumi (tonnās)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indekss
100
107
107
110
Avots: pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem.
7.3.3.3. Nodarbinātība, algas un ražīgums
7. tabula
Nodarbinātība
Nodarbinātība
2006
2007
2008
2009/IP
Nodarbinātība - pilna laika ekvivalents (PLE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indekss
100
97
93
80
Darbaspēka izmaksas (EUR/PLE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indekss
100
102
105
108
Ražīgums (vienība/PLE)
453
478
486
484
Indekss
100
106
107
107
Avots: pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem.
(114)
Sakarā ar reprezentatīvo Savienības ražotāju papīra fabriku slēgšanu un konsolidāciju darbinieku skaits attiecīgajā periodā ievērojami samazinājās - par 20 % (gandrīz par 1 600 darbavietām). Augstāka darbinieku darba efektivitāte tika sasniegta un saglabāta pat tad, kad notika ievērojamas atlaišanas no darba. Darbaspēka izmaksas nepārtraukti pieauga, attiecīgajā periodā kopumā par 8 %.
(115)
Tādējādi pagaidu regulas 102. apsvēruma secinājumus pamato nedaudz grozīti skaitļi.
7.3.3.4. Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, peļņa no ieguldījumiem
8. tabula
Rentabilitāte
2006
2007
2008
2009/IP
Rentabilitāte
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Izmaiņas (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Naudas plūsma (tūkst. EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indekss
100
81
66
129
Ieguldījumi (tūkst. EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indekss
100
99
84
58
Peļņa no ieguldījumiem
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Izmaiņas (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Avots: pārbaudītas atbildes uz anketas jautājumiem.
(116)
Rentabilitātes līmenis attiecīgajā periodā tika koriģēts, lai precīzāk atspoguļotu rentabilitātes līmeni. Tomēr izmaiņas neskāra rentabilitātes pamattendences. No 2006. līdz 2008. gadam reprezentatīvajiem Savienības ražotājiem radās zaudējumi, un finanšu stāvoklis uzlabojās tikai 2009. gadā, kad ekonomikas lejupslīdes dēļ pasaulē izņēmuma kārtā ievērojami samazinājās galvenā izejmateriāla, celulozes, cena. Uzskatīja, ka celulozes cenas kritums (-19 %) ir pārmērīgi liels un tas tiešā veidā palīdzēja uzlabot finanšu stāvokli IP. Jānorāda, ka kopš IP celulozes cenas ir atkal tādā līmenī, kāds bija pirms IP.
(117)
Ievērojot to, ka tikai nedaudz grozīti skaitļi, pagaidu regulas 104. un 105. apsvēruma konstatējumi par naudas plūsmu, ieguldījumiem un peļņu no ieguldījumiem ar šo tiek apstiprināti.
(118)
Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka rentabilitātes uzlabojumi nav skaidrojami kā izņēmuma gadījums, kas, kā paskaidrots pagaidu regulas 107. apsvērumā, esot noticis negaidītā izejmateriālu cenas krituma dēļ. Izmaksu kritums nāca par labu gan visiem vietējiem, gan Ķīnas ražotājiem, nevis tikai sūdzības iesniedzējiem, tādēļ tādi rentabilitātes apmēri netika panākti tikai izmaksu krituma dēļ, bet gan drīzāk sūdzības iesniedzēju cenu veidošanas prakses dēļ.
(119)
Bez tam ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka rentabilitāti drīzāk sekmēja krītotā papīra cenas, nevis celulozes cena. Konstatēja, ka celulozes cenas tomēr strauji samazinājās 2009. gadā, tādēļ krītotā papīra cenas nesvārstījās un peļņa palielinājās. Tādēļ, cenām paliekot stabilām, šajā konkrētajā periodā nav cenu un rentabilitātes kopsakarības.
(120)
Rentabilitātes līmenis ir rādītājs, ko analizē reprezentatīvo Savienības ražotāju, nevis sūdzības iesniedzēja līmenī, kā ierosināja ieinteresētā persona. Izvērtējot savākto informāciju, atklāja tiešu saikni starp izņēmuma kārtā notikušo celulozes, svarīgākā izejmateriāla, cenu kritumu un pieaugušo rentabilitāti, turklāt rentabilitātes uzlabošanai liela nozīme bija stabilām gatavo ražojumu cenām. Pat ja tas attiecināms arī uz pārējiem ražotājiem tirgū, spēkā paliek secinājums, ka rentabilitāte īslaicīgi uzlabojās, jo IP laikā izņēmuma kārtā samazinājās izejmateriālu cenas.
7.3.3.5. Spēja palielināt kapitālu
(121)
Konstatējumi par reprezentatīvo ražotāju spēju palielināt kapitālu pagaidu regulas 106. apsvērumā ar šo tiek apstiprināti.
7.4. Secinājums par kaitējumu
(122)
Kāds ražotājs eksportētājs un ĶTR valdība apgalvoja, ka nav apstiprinošu pierādījumu, ka Savienības ražotājiem, kas iesniedza sūdzību, nodarīts būtisks kaitējums. Tieši otrādi - sūdzības iesniedzēji IP uzrādījuši kopumā stabilus saimnieciskās darbības rezultātus un rentabilitātes kāpumu.
(123)
Pirmkārt, Savienības ražošanas nozares stāvokli analizē reprezentatīvo Savienības ražotāju, nevis sūdzības iesniedzēju līmenī, kā ierosināja ieinteresētās personas.
(124)
Otrkārt, iepriekš 89. un 107. apsvērumā jau tika uzsvērts, ka minēto personu secinājumi, šķiet, izdarīti, pamatojoties uz rādītājiem, kas aprēķināti ar datu kopām un informāciju, kas atšķiras no tām, kas iegūtas izmeklēšanā un izklāstītas iepriekš šajā regulā un pagaidu regulā. Tādēļ minētie konstatējumi faktu ziņā ir kļūdaini. Turklāt personu veiktajos izvērtējumos netika saskanīgi izmantotas divas atšķirīgās datu kopas par makroekonomikas un mikroekonomikas rādītājiem.
(125)
Turklāt tas apgalvoja, ka rentabilitāte uzlabojusies, pateicoties ražošanas nozares pārstrukturēšanas centieniem, tostarp ražošanas un štatu samazināšanu un lielākam ražīgumam. Šai gadījumā nevar uzskatīt, ka šie rādītāji ir vienīgie, kas liecina par kaitējumu, tādēļ visi kaitējuma rādītāji jāaplūko kopumā.
(126)
Pamatregulas 3. panta 5. punktā uzskaitīti ekonomiskie faktori un indeksi, kas jāvērtē, pārbaudot importa par dempinga cenām ietekmi uz Savienības ražošanas nozari. Pamatregulas 3. panta 5. punktā skaidri noteikts, ka šis saraksts nav pilnīgs un vairāki faktori vai tikai viens no tiem nevar būt izšķirīgi. Tāpēc secinājumi jāpieņem, analizējot visus faktorus, bet rādītāji aplūkojami atsevišķi.
(127)
Kopumā ražotāja eksportētāja un Ķīnas valdības sūdzības, kas izklāstītas iepriekš, neietekmē pagaidu posmā izdarīto secinājumu, kas tādēļ ar šo tiek apstiprināts, proti, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē.
(128)
Ieinteresētās personas vēlreiz izteica piezīmes par iespējamiem būtiska turpmāka kaitējuma draudiem, ņemot vērā vērienīgo Ķīnas ražotāju jaudas palielināšanu ar valsts politikas un subsīdiju atbalstu. Izmeklēšanas jomā bija atklāt būtisku kaitējumu, nevis būtiska turpmāka kaitējuma draudus. Tādēļ minētās piezīmes konstatējumus neietekmēja, un tās noraidīja.
(129)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, ar šo tiek apstiprināti pagaidu konstatējumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 107. līdz 111. apsvērumā.
8. CĒLOŅSAKARĪBA
(130)
Komisija saņēma vairākas piezīmes par pagaidu konstatējumiem saistībā ar cēloņsakarību starp dempingu un kaitējumu.
8.1. Importa par dempinga cenām ietekme
(131)
Vairākas ieinteresētās personas apstrīdēja pagaidu konstatējumus saistība ar importa par dempinga cenām ietekmi. Galvenais arguments bija, ka Ķīnas imports nav būtiski ietekmējis apjomu un cenas. Tika apgalvots, ka Ķīnas importa pieplūduma nebija, tā apjoms drīzāk pakāpeniski palielinājās no gada uz gadu, un tāpēc tā ietekme bija diezgan ierobežota, kas nebūtu jāpārvērtē kaitējuma noteikšanai. Bez tam tika apgalvots, ka Ķīnas cenas, kaut arī zemākas par Savienības cenām, tomēr neietekmēja salīdzinoši stabilās Savienības ražošanas nozares cenas. Viens no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, apšaubīja Komisijas konstatējumu, ka Ķīnas cenu dēļ cenas netika paaugstinātas. Tas uzsvēra, ka 2009. gadā, kad Ķīnas cenas samazinājās vēl vairāk, Savienības ražošanas nozares ne tikai paaugstinājās, bet tai pat nesa peļņu.
(132)
Pagaidu regulas 84. un 114. apsvērumā tika detalizēti analizēta Ķīnas importa attīstība. Tika konstatēts, ka attiecīgajā periodā imports gandrīz trīskāršojies, īpaši 2006.-2007. gadā (+118 %) un no 2008. gadam līdz IP (+81 %). Tādēļ nevar uzskatīt, ka apjoma pieaugums bija niecīgs.
(133)
Cenu ziņā Ķīnas imports par 7,6 % samazināja reprezentatīvo Savienības ražotāju cenas, tirgū, kurā cenu pārredzamība ir liela, tas uzskatāms par būtisku samazinājumu. Kā skaidrots iepriekš 112. apsvērumā, attiecīgajā periodā reprezentatīvo Savienības ražotāju cenas patiešām bija stabilas, bet 2007. gadā (kad Ķīnas eksporta pieauguma nebija) tās izņēmuma kārtā palielinājās. 2009. gadā Savienības ražotāji spēja saglabāt stabilas cenas, zaudējot papildu tirgus daļu, un rentabilitāti, pateicoties šīm stabilajām cenām un zemākām izejmateriālu izmaksām.
(134)
Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka krītotā papīra imports no ĶTR neietekmēja Savienības ražošanas nozares cenas, jo tas nav salīdzināms ar krītoto papīru, ko ražo un pārdod reprezentatīvie Savienības ražotāji, jo, lai noteiktu cenu samazinājumu un kaitējumu neradošu cenu līmeni, salīdzināti tikai 10 % no reprezentatīvo Savienības ražotāju pārdevumiem. Tiek norādīts, ka šajā izmeklēšanā izmantoti absolūti salīdzināmi ražojumi, kas tieši atbilst visām īpašībām, lai nodrošinātu taisnīgu salīdzinājumu. Tomēr krītotais papīrs, ko ražo Ķīnas ražotāji un krītotais papīrs, ko ražo Savienības ražotāji, būtībā ir salīdzināmi ražojumi, kā secināts 42. apsvērumā, un tādēļ tie savā starpā konkurē tieši Savienības tirgū.
(135)
Turklāt tika apgalvots, ka konstatētais fakts, ka krītotā papīra tirgus ir preču tirgus, kas ir ļoti pārredzams, nav patiess, jo Savienības ražotāji apmēram pusi no savas produkcijas pārdod tieši galalietotājiem. Pretēji šim apgalvojumam reprezentatīvie Savienības ražotāji pārdeva lielāko daļu savu ražojumu ar tirgotāju starpniecību tieši vai pastarpināti (tā dēvētie pārdevumi, izmantojot starpnieka pakalpojumus, kad ražojumus piegādā tieši klientam, bet pasūtīšana un rēķina izsniegšana notiek ar tirgotāju starpniecību). Tirgotājiem patiešām ir svarīga nozīme gan ražojumu krājumu veidošanā, gan cenas pārredzamībai tirgū.
(136)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, ar šo tiek apstiprināti pagaidu konstatējumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 113. līdz 117. apsvērumā.
8.2. Citu faktoru ietekme
8.2.1. Patēriņa attīstība Savienības tirgū un ekonomikas krīze
(137)
Viens no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās un ĶTR valdība apgalvoja, ka Savienības produkcija samazinājās globālās finanšu krīzes un patēriņa krituma dēļ Savienības tirgū, par ko liecina negatīvās Savienības ražotāju iekšzemes pārdevumu, jaudas izmantojuma, nodarbinātības un krājumu līmeņa tendences.
(138)
Lai pamatotu savu apgalvojumu, ĶTR valdība citēja papīra un celulozes rūpniecības 2009. gada jūnijā publiskoto paziņojumu par konkurētspēju un nodarbinātību (“paziņojums”). Šīs vispārīgās stratēģijas dokuments aplūko visas papīra un celulozes ražošanas nozares jomas. Pamatojoties uz minētajā dokumentā sniegto informāciju, par produkciju un attiecīgā ražojuma pārdevumiem nevar izdarīt atsevišķus secinājumus. Tādēļ nav iespējams secināt, vai paziņojumā apgalvotais vai konstatētais patiešām precīzi attiecas uz attiecīgo ražojumu. Izmeklēšana turklāt neatklāja izteiktu saikni starp finanšu krīzi un būtisku kaitējumu, kas nodarīts Savienības ražošanas nozarei, tāpēc šo apgalvojumu noraidīja.
8.2.2. Izejmateriālu cenas
(139)
Nav jaunu argumentu, kas liktu pārskatīt pagaidu regulas 120. līdz 122. apsvēruma un šīs regulas 118. apsvēruma secinājumus.
8.2.3. Reprezentatīvo Savienības ražotāju eksporta darbība
(140)
Kā skaidrots 110. apsvērumā, mikroekonomikas rādītāja pārskatīšana ietekmēja reprezentatīvo Savienības ražotāju eksporta darbības analīzi tādā mērā, ka to eksporta pārdevumi attiecīgajā periodā samazinājās par 16 %. Minēto uzņēmumu eksporta pārdevumi nesaistītām personām bija 26 % no kopējiem pārdevumiem.
(141)
Pretēji kāda ražotāja eksportētāja apgalvotajam reprezentatīvo Savienības ražotāju attiecīgā ražojuma eksporta attīstība tika aplūkota pagaidu regulas 123. līdz 124. apsvērumā. Iepriekšminētā pārskatīšana neskar minētos secinājumus, kas pieņemti pagaidu posmā.
(142)
Iesniegtie apgalvojumi un pierādījumi par Savienības ražošanas nozares eksporta darbības ietekmi nedeva pamatu grozīt pagaidu posmā izdarītos secinājumus.
8.2.4. Imports no citām trešām valstīm
(143)
Pagaidu regulas 125. līdz 127. apsvērumā jau aplūkoti argumenti par importa no citām trešām valstīm ietekmi.
8.2.5. Strukturālais jaudas pārpalikums
(144)
Tika apgalvots, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu bija izraisījis strukturālais jaudas pārpalikums. Šis faktors jau tika analizēts pagaidu regulas 128. apsvērumā.
(145)
Par šo jautājumu galvenais izvirzītais arguments bija, ka 2009. gadā Savienības ražošanas nozare pabeidza pārstrukturēšanu, apvienojot divus lielākos ražotājus, un Savienības ražošanas nozares stāvoklis uzreiz uzlabojās. Kā skaidrots pagaidu regulas 93. apsvērumā, kopš 2000. gada līdz IP Savienības ražotāji bija veikuši restrukturizācijas pasākumus. Veicot minēto apvienošanu, gaidīja, ka uzlabosies jaudas izmantojums un pārdevumi vismaz stabilizēsies, tomēr šie abi rādītāji IP laikā pasliktinājās. No otras puses, tika noskaidrots, ka IP laikā Savienības ražošanas nozares kļuva rentablāka galvenokārt un tieši tāpēc, ka vienu reizi izņēmuma kārtā bija samazinājušās celulozes cenas. Tādēļ saglabā pagaidu regulas 128. apsvēruma secinājumus par to, ka nozares restrukturizācijas pasākumus apdraudēja imports par dempinga cenām.
8.3. Secinājums par cēloņsakarību
(146)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, saglabā pagaidu regulas 129. līdz 132. apsvēruma pagaidu konstatējumus par to, ka ĶRT imports par dempinga cenām izraisīja būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarē pamatregulas 3. panta 6. punkta nozīmē. Apstiprina arī pagaidu konstatējumus par citu faktoru ietekmi, kas bija zināmi un varēja radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei: minētie faktori neizjauc cēloņsakarību, ko noteica starp ĶTR importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
9. SAVIENĪBAS INTERESES
9.1. Eiropas Savienības ražošanas nozare
(147)
Par Savienības ražotājiem, importētājiem un tirgotājiem papildu piezīmes vai ziņas netika saņemtas. Tādēļ ar šo tiek apstiprināti pagaidu konstatējumi par minēto grupu interesi pagaidu regulas 134. līdz 138. apsvērumos.
9.2. Importētāji un tirgotāji
(148)
Par importētājiem un tirgotājiem papildu piezīmes vai ziņas netika saņemtas. Tādēļ ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 139. līdz 143. apsvēruma pagaidu secinājumi par minēto grupu interesēm.
9.3. Lietotāji
(149)
Pēc pagaidu pasākumu publicēšanas pieteicās vēl trīs iespiedēji un kāda Eiropas iespiedēju un izdevēju apvienība. Tie apgalvoja, ka pasākumi nelabvēlīgi ietekmētu pakārtotās nozares, jo cenu pieauguma dēļ, iespējams, būtu jāpārceļ uzņēmumi un pakārtotajās nozarēs palielinātos iespieddarbu imports. Apgalvojums tika pamatots ar faktu, ka iespieddarbu imports no ĶTR pēdējos gados strauji palielinājās un acīmredzot ieņēma būtisku no visa iespieddarbu patēriņa tirgus Eiropā.
(150)
Tie turklāt apgalvoja, ka pasākumu dēļ tirgū rastos piegādes trūkums un būtu garāki piegādes termiņi lietotājiem.
(151)
Lielākā daļa no šiem apgalvojumiem nebija par konkrētiem uzņēmumiem, un tie līdzinās apgalvojumiem, kuri tika izvirzīti izmeklēšanas pagaidu posmā un aplūkoti pagaidu regulas 146. un 150. apsvērumā. Tiek atgādināts, ka iespiedēju sadarbība bija ierobežota, un, pamatojoties uz ierobežoti pieejamo informāciju, kas tika saņemta, secināja, ka to rentabilitātes līmeņa dēļ un krītotā papīra daļas dēļ to izmaksās, iespiedējus patiešām ļoti ietekmē cenu pieaugums. Tomēr lielākā daļa iespiedēju Ķīnas papīru IP laikā tieši neiegādājās vai iegādājās tikai ļoti nelielā daudzumā, un kopumā iespiedēji izmantoja nelielu Ķīnas papīra daudzumu, tādēļ maksājuma tiešā ietekme būtu niecīga. Lielākā daļa iespiedēju arī apgalvoja, ka importa daļa tieši no trešām valstīm paliktu neliela, jo šajā nozarē nepieciešama piegāde īsā laikā.
(152)
Par apgalvojumiem saistībā ar pakārtoto nozaru ražotajiem iespieddarbiem no ĶTR jānorāda, ka importa statistika par iespieddarbiem aptver plašu ražojumu klāstu, kuru skaitā ir gatavie iespieddarbi, kurus neiespiež uz krītotā papīra. Pēc pieejamās informācijas nevarēja novērtēt, kuras no ĶTR importēto ražojumu daļām tiek iespiestas uz attiecīgā ražojuma un kuras - uz cita veida papīra. Tomēr pēc iesniegtās informācijas zināms, ka ĶTR izcelsmes iespieddarbi pārsvarā aptver atsevišķas specifiskas grāmatu, bērnu grāmatu, kalendāru, ietinamā papīra un apsveikuma kartīšu kategorijas. Transportēšanai nepieciešamā laika dēļ maz iespējams, ka no ĶTR importēs ražojumus, kas atkarīgi no termiņiem, piemēram, nedēļas/mēneša žurnālu un citāda avīžpapīra. Lai gan ir lielāka iespējamība, ka dažu drukāto ražojumu iespiešana tiek pārvietota, tomēr ir ražojumu veidi, kuriem izšķirīgs ir ģeogrāfiskais tuvums un apkalpošana, tādēļ tos ārvalstu konkurence neskartu. Turklāt poligrāfijas nozarē papīrs ir svarīgs izmaksu faktors, tā ir arī darbietilpīga ražošanas nozare, tādēļ, lemjot par pārvietošanu, darbaspēka izmaksas var būt svarīgāks apsvērums. Rezumējot nevar izslēgt, ka uz krītotā papīra iespiesto ražojumu imports palielināsies, bet nav iespējams precīzi aplēst, nedz cik liels tas būs un kā ietekmēs iespieddarbu ražotāju konkurētspēju, nedz arī to, vai cenu kāpumam būs tieša ietekme uz pakārtoto Savienības poligrāfijas nozari.
(153)
No iesniegtās informācijas arī kļuva zināms, ka poligrāfijas nozari apgrūtina strukturālās jaudas pārpalikums, kā dēļ joprojām notiek nozares restrukturizācija. Viens no restrukturizācijas iemesliem bija papīra ražotāju apvienošanās vērtības ķēdē. Uzskata, ka poligrāfijas nozarei ir grūti paaugstināt cenas galvenokārt tādēļ, ka pašā poligrāfijas nozarē ir strukturālās jaudas pārpalikums.
(154)
Ieinteresētās personas, kas apgalvoja, ka, iespējams, samazinātos piedāvājums, neapstiprinājās vai neļāva aplēst iespējamo samazinājumu. Katrā ziņā apgalvojumus nepamato Savienības ražotāju jaudas izmatojuma rādītājs, kas IP laikā bija apmēram 83 %, un neizmantotā jauda bija apmēram miljons tonnu. Tādēļ maz ticams, ka radīsies iztrūkums.
9.4. Secinājums par Savienības interesēm
(155)
Ņemot vērā iepriekšminēto, apstiprina pagaidu konstatējumus par Savienības interesi, proti, nav pārliecinošu iemeslu pret galīgos pasākumus piemērošanu ĶTR izcelsmes krītotā papīra importam.
10. GALĪGIE ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
10.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(156)
Viena Ķīnas ražotāju eksportētāju grupa pieprasīja papildus ziņas par metodi, pēc kuras aprēķināts 8 % mērķa peļņa, kura izmantota, lai aprēķinātu kaitējumu neradošo cenu. Tā norādīja, ka sūdzībā ierosinātā mērķa peļņa bijusi mazāka.
(157)
No otras puses, sūdzības iesniedzējs pieprasīja noteikt mērķa peļņu vismaz 10 %, pamatojoties uz viņa apgalvojumiem par gaidāmo peļņas normu, ko neatkarīgas reitinga aģentūras izmanto klasifikācijas metodikā, un par rentabilitāti, ko sasniedzis ražotājs citā papīra ražošanas segmentā, kuru Ķīnas imports nav skāris.
(158)
Jāpaskaidro, ka sūdzībā norādīto mērķa peļņu pārbaudīja, pamatojoties uz atbildēm uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumiem reprezentatīvo Savienības ražotāju telpās. Proti, ņēma vērā izmaksas par ieguldījumiem iekārtās. Konstatēja, ka, ja nav subsidēta importa un/vai importa par dempinga cenām, uz šā pamata noteiktā mērķa peļņa atklāja risku, kas saistīts ar šo kapitālietilpīgo nozari, un to, ka tajā nepieciešami lieli sākotnējie ieguldījumi. Tādēļ uzskatīja, ka mērķa peļņa 8 % ir līmenis, ko ražošanas nozare var sasniegt, ja nav importa par dempinga cenām. Kā noteikts 86. apsvērumā, lai nodrošinātu, ka dempinga, cenu samazinājumu un mērķa cenu samazinājumu aprēķini notiktu saskaņoti, un 68. līdz 71. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ cenu samazinājuma aprēķini tika pārskatīti, lai izslēgtu tā uzņēmuma eksporta pārdevumus, kurš bija grupā ar Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās.
(159)
Par visiem pārējiem aspektiem ar šo apstiprina pagaidu regulas 153. līdz 161. apsvērumu.
10.2. Galīgie pasākumi
(160)
Ņemot vērā secinājumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesi un saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu, ĶTR izcelsmes krītotā papīra importam jāpiemēro galīgais antidempinga maksājums zemākajā dempinga un konstatētā kaitējuma līmeņa apmērā saskaņā ar mazākā nodokļa noteikumu. Šajā gadījumā maksājuma likme attiecīgi jānosaka konstatētā kaitējuma līmenī.
(161)
Jānorāda, ka ĶTR izcelsmes krītotā papīra importa antidempinga izmeklēšana tika veikta vienlaicīgi ar antisubsidēšanas izmeklēšanu. Tā kā atbilstoši pamatregulas 14. panta 1. punktam un 24. panta 1. punkta otrajai daļai Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulā (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (8), (“antisubsidēšanas pamatregula”) nevienam ražojumam nepiemēro gan antidempinga, gan kompensācijas maksājumus, kas attiecas uz vienu un to pašu situāciju, kura izriet no dempinga vai no eksporta subsidēšanas, uzskatīja, ka nepieciešams noteikt, vai un kādā mērā vienā un tajā pašā situācijā notiek subsidēšana un rodas dempinga starpības.
(162)
Attiecībā uz subsīdijas shēmām, kas veidoja eksporta subsīdijas antisubsidēšanas pamatregulas 4. panta 4. punkta a) apakšpunkta nozīmē, diviem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem noteica galīgo dempinga starpību (t. i., 0,05 %) daļēji tādēļ, ka pastāvēja kompensējamas eksporta subsīdijas. Attiecībā uz pārējam subsīdijas shēmām, lai šajā gadījumā izmantotu mazāka maksājuma noteikumu un, tā kā vienlaicīgi veiktajā antisubsidēšanas izmeklēšanā konstatēja subsidēšanas apjomu, uzskatīja, ka nav jāturpina pārbaudīt, vai un kādā mērā tās pašas subsīdijas ietekme tika divas reizes mazināta, kad tam pašam importētajam ražojumam vienlaicīgi noteica antidempinga un kompensācijas maksājumus.
(163)
Attiecībā uz valsts mēroga galīgo dempinga un subsīdiju līmeni tiek atgādināts, ka tos noteica pēc galīgās dempinga starpības un galīgās subsīdiju starpības, kuras noskaidroja par Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās un kam bija noteiktas augstākās atsevišķās maksājuma likmes, t. i., 63 % par galīgo dempinga starpību un 16 % par galīgo subsīdiju starpību.
(164)
Tādu pašu kaitējuma novēršanas līmeni piemēro gan antidempinga, gan antisubsidēšanas izmeklēšanās. Šeit tiek norādīts, ka kaitējuma novēršanas līmenis nepārsniedz galīgo dempinga starpību, bet pārsniedz galīgo subsīdijas starpību. Tādēļ ir lietderīgi noteikt galīgo kompensācijas maksājumu noteiktās galīgās subsīdijas starpības līmenī un tad noteikt galīgo antidempinga maksājumu līdz attiecīgā kaitējuma novēršanas līmenim.
(165)
Pamatojoties uz iepriekšminēto un ņemot vērā konstatējumus, kas izklāstīti Padomes Regulā (ES) Nr. 452/2011 (2011. gada 6. maijs), ar ko Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importam nosaka galīgo kompensācijas maksājumu (9), un ņemot vērā pamatregulas 14. panta 1. punkta pēdējo teikumu, minēto maksājumu nenoteiks tādā mērā, kāds nepieciešams, lai izpildītu minētajā teikumā paredzēto noteikumu, galīgā antidempinga maksājuma likme ĶTR un likme, ar kuru tiek noteikti šādi maksājumi ir šāda:
Uzņēmums
Kopējā subsīdijas norma
No kuras eksporta subsīdijas
Dempinga starpība
Kaitējuma starpība
Galīgā CVD maksājuma likme
Galīgā AD maksājuma likme
Galīgā AD maksājuma likme, kas tiks noteikta
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, PRC; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, PRC
12 %
0,05 %
43,5 %
20 %
12 %
20 %
8 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, PRC; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, PRC
4 %
0 %
63 %
39,1 %
4 %
39,1 %
35,1 %
Visi pārējie uzņēmumi
12 %
0,05 %
63 %
39,1 %
12 %
39,1 %
27,1 %
11. PAGAIDU MAKSĀJUMA GALĪGĀ IEKASĒŠANA
(166)
Ņemot vērā konstatēto dempinga starpību lielumu, Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma pakāpi un to, ka paralēli veiktajā antisubsidēšanas izmeklēšanā pagaidu pasākumi netika noteikti, uzskata, ka summas, kas nodrošinātas ar pagaidu regulā noteikto pagaidu antidempinga maksājumu, galīgi jāiekasē tādā apjomā, ciktāl tās vienādas ar piemērotā pagaidu maksājuma lielumu.
(167)
Viens no Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, apgalvoja, ka pagaidu maksājumu, kura likmes noteiktas Regulas (ES) Nr. 1042/2010 1. panta 2. punktā, galīga iekasēšana būtu pretrunā pamatregulas 10. panta 3. punkta otrajam teikumam. Tomēr, kā paskaidrots šajā regulā, sevišķi tās 1. panta 2. punktā, ar šo regulu noteiktais galīgais maksājums faktiski ir augstāks par pagaidu maksājumu, kas tika noteikts. Tādēļ galīgi jāiekasē pagaidu maksājums, kura likmes noteiktas Regulas (ES) Nr. 1042/2010 1. panta 2. punktā,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo importētam, Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotajam papīram, kas ir papīrs vai kartons ar pārklājumu uz vienas vai abām pusēm (izņemot kraftpapīru vai kraftkartonu) loksnēs vai ruļļos, kā svars ir vienāds ar vai pārsniedz 70 g/m2, bet nepārsniedz 400 g/m2, baltuma pakāpe ir lielāka par 84 (mērījumi saskaņā ar standartu ISO 2470-1) un ko patlaban klasificē ar KN kodiem ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 un ex 4810 99 90 (TARIC kodi 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 un 4810999020), nosaka galīgo antidempinga maksājumu.
Antidempinga pagaidu maksājums neattiecas uz ruļļiem, kas izmantojami ruļļpadeves presēs. Ruļļi, kas izmantojami ruļļpadeves presēs, ir definēti kā ruļļi, kuru testēšanas rezultāts ar mainīta ātruma metodi saskaņā ar ISO testēšanas standartu ISO 3783:2006 attiecībā uz virsmas noturību, izmantojot IGT testeri (elektrisko modeli), ir mazāks par 30 N/m, mērot perpendikulāri padeves virzienam, un mazāks par 50 N/m, mērot padeves virzienā. Galīgais antidempinga maksājums neattiecas uz daudzslāņu papīru un daudzslāņu kartonu.
2. Šāda ir galīgā antidempinga maksājuma likme:
Uzņēmums
Antidempinga maksājuma likme
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, PRC; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, PRC
20 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, PRC; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, PRC
39,1 %
Visi pārējie uzņēmumi
39,1 %
3. Attiecībā uz antidempinga maksājumu, kas paredzēts 1. panta 2. punktā, 12 % neiekasē no Gold East Paper (Jiangsu) Co. un Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co, 4 % - no Shangdong Chenming Paper Holdings Limited un Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd un 12 % no visiem pārējiem uzņēmumiem, ja attiecīgā summa tiek iekasēta saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 452/2011.
4. Ņemot vērā 1. panta 2. un 3. punktu, galīgā antidempinga maksājuma likme, kas jāpiemēro brīvas robežpiegādes neto cenai līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas 1. punktā aprakstītajiem ražojumiem, kurus ražo turpmāk minētie uzņēmumi, ir šāda:
Uzņēmums
Antidempinga maksājuma likme
TARIC papildu kods
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, PRC; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, PRC
8 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, PRC; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, PRC
35,1 %
B013
Visi pārējie uzņēmumi
27,1 %
B999
5. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Summas, kas nodrošinātas ar pagaidu antidempinga maksājumu saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1042/2010 tiek galīgi iekasētas atbilstīgi likmei, kas noteikta minētās Regulas 1. pantā.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 6. maijā