ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY,
ze dne 25. března 2011,
kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro
(2011/199/EU)
EVROPSKÁ RADA,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 48 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, který Evropské radě na zasedání dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
po obdržení stanoviska Evropské centrální banky (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 48 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii může Evropská rada jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí a v určitých případech s Evropskou centrální bankou přijmout rozhodnutí o změně všech nebo části ustanovení části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie. Takové rozhodnutí nesmí rozšířit pravomoci svěřené Unii Smlouvami a jeho vstup v platnost je podmíněn následným schválením členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
(2)
Na zasedání Evropské rady ve dnech 28. a 29. října 2010 se hlavy států a předsedové vlád shodli na tom, že je potřeba, aby členské státy zavedly stálý krizový mechanismus pro zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a vyzvali předsedu Evropské rady, aby se členy Evropské rady konzultoval omezenou úpravu Smlouvy, kterou bude za tím účelem nezbytné provést.
(3)
Dne 16. prosince 2010 předložila belgická vláda v souladu s čl. 48 odst. 6 prvním pododstavcem Smlouvy o EU návrh na změnu článku 136 Smlouvy o fungování EU spočívající v doplnění odstavce, podle kterého by členské státy, jejichž měnou je euro, mohly zavést mechanismus stability, který by byl aktivován v případech, kdy by to bylo nezbytné k zajištění finanční stability eurozóny jako celku, a podle kterého by poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu podléhalo přísné podmíněnosti. Evropská rada zároveň přijala závěry o budoucím mechanismu stability (body 1 až 4).
(4)
Mechanismus stability poskytne nezbytný nástroj k řešení takových situací, kdy je ohrožena finanční stabilita eurozóny jako celku, jako tomu bylo v roce 2010, a pomůže tak zachovat hospodářskou a finanční stabilitu Unie samotné. Na zasedání ve dnech 16. a 17. prosince 2010 se Evropská rada shodla na tom, že tento mechanismus má zajistit finanční stabilitu eurozóny jako celku, a proto již k tomuto účelu nebude třeba čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Hlavy států a předsedové vlád se proto dohodli, že by k tomuto účelu již neměl být používán.
(5)
Na zasedání dne 16. prosince 2010 se Evropská rada rozhodla, že v souladu s čl. 48 odst. 6 druhým pododstavcem Smlouvy o EU povede k návrhu konzultace s Evropským parlamentem a Komisí. Rozhodla se konzultovat rovněž Evropskou centrální banku. Evropský parlament (1), Komise (2) a Evropská centrální banka (3) přijaly k návrhu stanoviska.
(6)
Změna se týká ustanovení obsaženého v části třetí Smlouvy o fungování EU a nerozšiřuje pravomoci svěřené Unii Smlouvami,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V článku 136 Smlouvy o fungování Evropské unie se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Členské státy, jejichž měnou je euro, mohou zavést mechanismus stability, který bude aktivován v případech, kdy to bude nezbytné k zajištění stability eurozóny jako celku. Poskytnutí jakékoli požadované finanční pomoci v rámci tohoto mechanismu bude podléhat přísné podmíněnosti.“
Článek 2
Členské státy generálnímu tajemníkovi Rady neprodleně oznámí dokončení postupů pro schválení tohoto rozhodnutí v souladu se svými ústavními předpisy.
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2013 za předpokladu, že budou obdržena všechna oznámení podle prvního pododstavce, nebo nestane-li se tak, prvním dnem měsíce následujícího po obdržení posledního oznámení podle prvního pododstavce.
Článek 3
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 25. března 2011.
EIROPADOMES LĒMUMS
(2011. gada 25. marts),
ar ko Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantu groza attiecībā uz stabilizācijas mehānismu dalībvalstīm, kuru naudas vienība ir euro
(2011/199/ES)
EIROPADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 48. panta 6. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu pārskatīt Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantu, ko 2010. gada 16. decembrī Eiropadomei iesniedza Beļģijas valdība,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu (2),
pēc Eiropas Centrālās bankas atzinuma saņemšanas (3),
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienību (LES) 48. panta 6. punkts ļauj Eiropadomei pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu, Komisiju un, noteiktos gadījumos, Eiropas Centrālo Banku vienprātīgi pieņemt lēmumu, ar ko pilnībā vai daļēji groza Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) trešās daļas noteikumus. Ar šādu lēmumu nevar paplašināt Savienības kompetences, kas tai piešķirtas Līgumos, un lēmuma spēkā stāšanās priekšnoteikums ir dalībvalstu apstiprinājums saskaņā ar to konstitucionālajām prasībām.
(2)
Eiropadomes 2010. gada 28. un 29. oktobra sanāksmē valstu vai valdību vadītāji panāca vienošanos par to, ka dalībvalstīm ir jāizveido pastāvīgs krīzes pārvarēšanas mehānisms, lai nodrošinātu visas eurozonas finanšu stabilitāti, un aicināja Eiropadomes priekšsēdētāju sākt apspriešanos ar Eiropadomes locekļiem par nelielām Līguma izmaiņām, kas vajadzīgas šai nolūkā.
(3)
Beļģijas valdība 2010. gada 16. decembrī saskaņā ar LES 48. panta 6. punkta pirmo daļu iesniedza priekšlikumu pārskatīt LESD 136. pantu, tam pievienojot jaunu punktu, kur būtu paredzēts, ka dalībvalstis, kuru naudas vienība ir euro, var izveidot stabilizācijas mehānismu, ko izmantos, ja obligāti vajadzīgs, lai nodrošinātu visas eurozonas stabilitāti, un kur būtu noteikts, ka jebkādas nepieciešamās finansiālās palīdzības piešķiršanai saskaņā ar šo mehānismu piemēros stingrus nosacījumus. Tajā pašā sanāksmē Eiropadome pieņēma secinājumus par iecerēto stabilizācijas mehānismu (secinājumu 1. līdz 4. punkts).
(4)
Stabilizācijas mehānisms nodrošinās instrumentu, kas vajadzīgs, lai novērstu tādus apdraudējumus visas eurozonas finanšu stabilitātei, kādi tika pieredzēti 2010. gadā, un tādējādi palīdzēs saglabāt pašas Savienības ekonomikas un finanšu stabilitāti. Eiropadome 2010. gada 16. un 17. decembra sanāksmē vienojās par to, ka - tā kā šis mehānisms ir paredzēts, lai pasargātu visas eurozonas finanšu stabilitāti - turpmāk šim nolūkam nebūs vajadzīgs LESD 122. panta 2. punkts. Valstu vai valdību vadītāji tāpēc vienojās, ka to vairs nevajadzētu izmantot šim nolūkam.
(5)
Eiropadome 2010. gada 16. decembrī saskaņā ar LES 48. panta 6. punkta otro daļu nolēma apspriesties par šo priekšlikumu ar Eiropas Parlamentu un Komisiju. Tā nolēma apspriesties arī ar Eiropas Centrālo banku. Eiropas Parlaments (1), Komisija (2) un Eiropas Centrālā banka (3) pieņēma atzinumus par priekšlikumu.
(6)
Grozījums attiecas uz noteikumu, kas ietverts LESD trešajā daļā, un tas nepaplašina Savienības kompetences, kas tai piešķirtas Līgumos,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Līguma par Eiropas Savienības darbību 136. pantam pievieno šādu punktu:
“3. Dalībvalstis, kuru naudas vienība ir euro, var izveidot stabilizācijas mehānismu, ko izmantos, ja obligāti vajadzīgs, lai nodrošinātu visas eurozonas stabilitāti. Jebkādas nepieciešamās finansiālās palīdzības piešķiršanai saskaņā ar šo mehānismu piemēros stingrus nosacījumus.”
2. pants
Dalībvalstis nekavējoties paziņo Padomes ģenerālsekretāram par to, ka ir pabeigtas šā lēmuma apstiprināšanas procedūras saskaņā ar to attiecīgajām konstitucionālajām prasībām.
Šis lēmums stājas spēkā 2013. gada 1. janvārī, ja ir saņemti visi šā panta pirmajā daļā minētie paziņojumi, vai, ja tas nav noticis, nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad ir saņemts pēdējais šā panta pirmajā daļā minētais paziņojums.
3. pants
Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2011. gada 25. martā