NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1191/2010
ze dne 16. prosince 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1794/2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení), a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 (3) stanoví nezbytná opatření k rozvoji systému poplatků za letové navigační služby, který je v souladu se systémem poplatků za traťové navigační služby vypracovaným organizací Eurocontrol. Vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby poskytované během všech fází letu má pro provádění jednotného evropského nebe nesmírný význam. Systém by měl dosáhnout větší transparentnosti při stanovování a ukládání poplatků uživatelům vzdušného prostoru a při vymáhání těchto poplatků a hospodárnosti v poskytování letových navigačních služeb. Měl by rovněž podporovat efektivnost letů při zachování optimální úrovně bezpečnosti a stimulovat integrované poskytování služeb.
(2)
Za účelem zajištění efektivnosti celkového cíle zvýšení nákladové efektivnosti letových navigačních služeb by měl systém poplatků podporovat posílení nákladové a provozní efektivnosti v souladu s evropským hlavním plánem uspořádání letového provozu a na jeho podporu.
(3)
Nařízení (ES) č. 1794/2006 je třeba aktualizovat, aby byly finanční důsledky plánu výkonnosti promítnuty do systému poplatků, zejména s ohledem na náklady a mechanismus sdílení rizik provozu jakož i režimy pobídek popsané v nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (4). Nařízení (ES) č. 1794/2006 by mělo být tudíž odpovídajícím způsobem změněno.
(4)
Měla by být přijata vhodná ustanovení k zajištění hladkého přechodu na aktualizovaný systém poplatků.
(5)
Opatření stanovena v tomto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1794/2006
Nařízení (ES) č. 1794/2006 se mění takto:
1)
Článek 1 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Toto nařízení stanoví opatření potřebná pro vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby, který je v souladu se systémem poplatků za traťové služby vypracovaným organizací Eurocontrol.“.
b)
Odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto:
„5. S výhradou čl. 1 odst. 3 třetí větou nařízení Komise (EU) č. 691/2010 (5), mohou členské státy rozhodnout, že se toto nařízení nevztahuje na letové navigační služby poskytované na letištích, kde obchodní letecká doprava dosahuje méně než 50 000 pohybů za rok, bez ohledu na maximální vzletovou hmotnost a počet sedadel.
Členské státy o takovém rozhodnutí uvědomí Komisi. Komise pravidelně zveřejní aktualizovaný seznam letišť, na která se na základě rozhodnutí členských států toto nařízení na navigační služby nevztahuje.
6. Jde-li o letové navigační služby poskytované na letištích, kde obchodní letecká doprava dosahuje méně než 150 000 pohybů za rok, bez ohledu na maximální vzletovou hmotnost a počet sedadel, mohou členské státy před každým referenčním obdobím uvedeným v čl. 11 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 594/2004 rozhodnout nečinit následující:
a)
počítat stanovené náklady v souladu s článkem 6 tohoto nařízení;
b)
počítat poplatky za přibližovací a letištní služby stanovené v článku 11 tohoto nařízení;
c)
stanovovat jednotkové sazby poplatků uvedené v článku 13 tohoto nařízení.
První pododstavec se použije, aniž by bylo dotčeno používání zásad uvedených v článcích 14 a 15 nařízení (ES) č. 550/2004 a pokud je dodržen čl. 1 odst. 3 třetí věta nařízení (ES) č. 691/2010.
Členské státy, které se rozhodnou nečinit úkony uvedené v prvním pododstavci, vypracují podrobné hodnocení, v jakém rozsahu jsou splněny podmínky stanovené v příloze I tohoto nařízení. Součástí tohoto hodnocení je konzultace se zástupcem uživatelů vzdušného prostoru.
Tyto členské státy předloží Komisi podrobnou zprávu o hodnocení uvedeném ve třetím pododstavci. Zpráva je podpořena důkazy, zahrne výsledek konzultace s uživateli a plné odůvodní závěry dotyčného členského státu. Po konzultaci s dotčeným členským státem může
Komise rozhodnout, že podmínky stanovené v příloze I tohoto nařízení nejsou splněny, a může nejpozději dva měsíce po obdržení zprávy požádat členský stát o opětovné provedení hodnocení na základě revidovaných podmínek.
Pokud Komise takové rozhodnutí učiní, vymezí které části hodnocení mají být revidovány a uvede pro to důvody.
Požádala-li Komise o revidované hodnocení, dotyčný členský stát předloží zprávu o závěrech uvedeného revidovaného hodnocení ve lhůtě dvou měsíců poté, co obdržel žádost Komise.
Konečná zpráva se zveřejní a platí po dobu trvání dotyčného referenčního období.
2)
V článku 2 se doplňují tato písmena:
„h)
„stanovenými náklady“ se rozumí náklady předem stanovené členským státem podle čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 550/2004;
i)
„referenčním obdobím“ se rozumí referenční období pro systém sledování výkonnosti stanovený v čl. 11 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 549/2004;
j)
„pohyby obchodní letecké dopravy“ se rozumí celkový součet vzletů a přistání obchodní letecké dopravy vypočítaný jako průměr za tři roky, které předcházejí přijetí plánu výkonnosti uvedenému v článku 12 nařízení (EU) č. 691/2010;
k)
„jinými příjmy“ se rozumí příjmy získané od veřejných orgánů nebo příjmy z komerčních činností a/nebo, v případě výkonových jednotek, příjmy získané ze smluv a dohod mezi poskytovateli letových navigačních služeb a provozovateli letišť, které zvýhodňují poskytovatele letových navigačních služeb pokud jde o výši jednotkových sazeb.“.
3)
V článku 3 se odstavce 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
„1. Systém poplatků se řídí zásadami stanovenými v článku 15 nařízení (ES) č. 550/2004.
2. Stanovené náklady na traťové letové navigační služby jsou financovány z traťových poplatků uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů.
3. Stanovené náklady na přibližovací a letištní služby jsou financovány z poplatků za přibližovací a letištní služby uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů. Ty mohou zahrnovat křížové subvence poskytnuté v souladu s právem Unie.“.
4)
V článku 4 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
„3. Oblast zpoplatnění traťových služeb se rozprostírá od zemského povrchu a zahrnuje i horní vzdušný prostor. Členské státy mohou vyčlenit určitou oblast v složitých oblastech přibližovacích a letištních služeb uvnitř oblasti zpoplatnění.
4. Pokud oblasti zpoplatnění procházejí vzdušným prostorem více než jednoho členského státu, k čemuž může dojít v důsledku vytvoření společné oblasti zpoplatnění ve funkčním bloku vzdušného prostoru, zajistí dotčené členské státy v co nejvyšší míře shodné a jednotné používání tohoto nařízení na dotčený vzdušný prostor.
Pokud jednotné použití tohoto nařízení na dotyčný vzdušný prostor není možné, informují členské státy uživatele o rozdílech v používání tohoto nařízení transparentním způsobem a oznámí tyto rozdíly Komisi a Eurocontrolu.“.
5)
V článku 5 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Členské státy mohou určit následující náklady jako stanovené náklady v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 550/2004, pokud vzniknou v důsledku poskytování letových navigačních služeb:
a)
náklady vzniklé příslušným vnitrostátním orgánům;
b)
náklady vzniklé kvalifikovaným subjektům uvedeným v článku 3 nařízení (ES) č. 550/2004;
c)
náklady plynoucí z mezinárodních dohod.
3. V souladu s čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004, aniž jsou dotčeny jiné zdroje financování a v souladu s právem Unie, lze část příjmů pocházejících z poplatků využít na financování společných projektů pro funkce související se sítí, které jsou mimořádně důležité pro zvýšení celkové výkonnosti uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb v Evropě. V takovýchto případech členské státy zajistí uplatnění komplexního a transparentního účetnictví, aby se zajistilo, že uživatelé vzdušného prostoru nebudou zpoplatňováni dvakrát. Stanovené náklady, ze kterých se financuje společný projekt, musí být jasně určeny v souladu s přílohou II.“.
6)
Článek 6 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Stanovené náklady a skutečné náklady zahrnují náklady na způsobilé služby, zařízení a činnosti uvedené v článku 5 tohoto nařízení a určené v souladu s účetními požadavky stanovenými v článku 12 nařízení (ES) č. 550/2004.
Jednorázové nákladové dopady vyplývající ze zavedení mezinárodních účetních standardů lze však rozložit na období nepřesahující 15 let.
Aniž jsou dotčeny články 16 a 18 nařízení (EU) č. 691/2010, stanovené náklady se určují před začátkem každého referenčního období jako součást plánů výkonnosti uvedených v článku 11 nařízení (ES) č. 549/2004 a v čl. 10 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 691/2010 pro každý kalendářní během referenčního období jak v reálné, tak i nominální hodnotě. Jednotkové sazby se vypočítávají na základě nákladů vyjádřených v nominální hodnotě. Pro každý rok v referenčním období se rozdíl mezi stanovenými náklady vyjádřenými v nominální hodnotě před referenčním obdobím a stanovenými náklady upravenými na základě skutečné inflace zaznamenané Komisí (Eurostatem) pro daný rok převede nejpozději v roce n+2.
Stanovené náklady a skutečné náklady se určují v národní měně. Pokud je pro funkční blok vzdušného prostoru vytvořena společná oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, zajistí dotčené členské státy převod vnitrostátních nákladů na euro nebo na národní měnu jednoho z dotčených členských států, aby byl zajištěn transparentní výpočet jediné jednotkové sazby podle čl. 13 odst. 1 prvního pododstavce tohoto nařízení. Dotčené členské státy to oznámí Komisi a Eurocontrolu.“.
b)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Osobní náklady zahrnují hrubou mzdu, příplatky za práci přesčas, příspěvek zaměstnavatele na sociální pojištění, jakož i penzijní náklady a jiné dávky. Penzijní náklady mohou být vypočteny s použitím obezřetných předpokladů v souladu s řízením systému nebo příslušným vnitrostátním právem, podle případu. Takové předpoklady jsou podrobně rozvedeny ve vnitrostátním plánu výkonnosti.“.
ii)
čtvrtý a pátý pododstavec se nahrazují tímto:
„Náklady na odpisy se vztahují k celkovým dlouhodobým aktivům užívaným pro účely letových navigačních služeb. Dlouhodobá aktiva se odepisují v souladu s jejich očekávanou životností za použití metody rovnoměrného odpisování uplatněné k pořizovací hodnotě odpisovaných aktiv. Pro výpočet odpisů lze použít účtování pořizovacích nebo stávajících cen. Způsob výpočtu zůstane nezměněn po celou dobu odpisování a musí být v souladu s použitými náklady na kapitál. Použije-li se účtování stávajících cen, poskytnou se i čísla účtování ekvivalentních pořizovacích cen, aby bylo umožněno srovnání a hodnocení.
Náklady na kapitál se rovnají celkovému součinu:
a)
součtu průměrné čisté účetní hodnoty dlouhodobých aktiv a případných opravných položek k celkovým aktivům stanoveným vnitrostátním dozorovým orgánem a používaných poskytovatelem letových navigačních služeb, která jsou v provozu či ve výstavbě, a průměrné hodnoty čistých oběžných aktiv kromě úročených účtů potřebných pro poskytování letových navigačních služeb; a
b)
váženého průměru úrokové sazby z přijatých úvěrů a návratnosti vlastního kapitálu. V případě poskytovatele letových navigačních služeb bez vlastního kapitálu se vážený průměr vypočítává na základě návratnosti uplatňované vůči rozdílu mezi celkovými aktivy uvedenými v písmenu a) a úvěry.
Mimořádné položky jsou tvořeny nevratnými náklady vztahujícími se na poskytování letových navigačních služeb, které vznikly v průběhu stejného roku.
Každá úprava nad rámec ustanovení mezinárodních účetních standardů se uvede ve vnitrostátním plánu výkonnosti za účelem přezkumu ze strany Komise a v doplňujících informacích, které jsou poskytovány v souladu s přílohou II.“
c)
V odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Pro účely odst. 2 pátého pododstavce jsou ukazatele, kterým má být přikládána váha, založeny na poměru financování prostřednictvím buď úvěru, nebo vlastního kapitálu. Úroková sazba z přijatých úvěrů se rovná průměrné úrokové sazbě z přijatých úvěrů poskytovatele letových navigačních služeb. Návratnost vlastního kapitálu vychází ze skutečného finančního rizika vzniklého poskytovateli letových navigačních služeb.“
7)
V čl. 7 odst. 2 se doplňuje následující pododstavec:
„Pro účely prvního pododstavce písm. b), členské státy před začátkem každého referenčního období stanoví pro každé letiště kritéria použitá pro přidělení nákladů mezi přibližovací a letištní služby a traťové služby a uvědomí o tom Komisi.“.
8)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
Transparentnost nákladů a systému poplatků
1. Členské státy nejpozději šest měsíců před začátkem každého referenčního období nabídnou zástupcům uživatelů vzdušného prostoru možnost konzultace týkající se stanovených nákladů, plánovaných investic, prognózy výkonových jednotek, politiky poplatků a výsledných jednotkových sazeb a při tom jsou jim nápomocni poskytovatelé letových navigačních služeb. Členské státy poskytnou zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi a tam, kde je to na místě, i organizaci Eurocontrol, transparentním způsobem přehled vnitrostátních nákladů nebo nákladů funkčního bloku vzdušného prostoru stanovených v souladu s článkem 5 a jejich jednotkové sazby.
Během referenčního období členské státy každý rok navrhnou konzultace se zástupci uživatelů vzdušného prostoru o každé odchylce od prognózy, zejména s ohledem na:
a)
skutečnou dopravu a náklady ve srovnání s prognózou dopravy a stanovenými náklady;
b)
uplatňování mechanismu sdílení rizika stanoveného v článku 11a;
c)
režimy pobídek stanovené v článku 12.
Tuto konzultaci lze uspořádat v regionálním rámci. Zástupci uživatelů vzdušného prostoru si ponechají právo požádat o více konzultací. Soustavně se organizují rovněž konzultace s uživateli po aktivaci varovného mechanismu, která má za následek revizi jednotkové sazby.
2. Informace uvedené v odstavci 1 jsou vykazovány na základě tabulek a podrobných pravidel stanovených v přílohách II a VI, nebo, pokud se členský stát na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru rozhodl nepočítat stanovené náklady či poplatky za přibližovací a letištní služby nebo nestanovit jednotkové sazby poplatků za přibližovací a letištní služby podle čl. 1 odst. 6, je informace uvedená v odstavci 1 založena na výkazních tabulkách a podrobných pravidlech stanovených v příloze III. Příslušná dokumentace se dá k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům tři týdny před konzultační schůzkou. Pro každoroční konzultaci uvedenou v odst. 1 druhém pododstavci je příslušná dokumentace dána k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům každý rok, nejpozději do 1. listopadu.“.
9)
Článek 9 se mění takto:
a)
V odstavci 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
letům provedeným výlučně za účelem přepravy během oficiálních cest vládnoucího panovníka a jeho nejbližší rodiny, hlav států, předsedů vlád a vládních ministrů; ve všech případech musí být tato výjimka doložena patřičným označením statusu nebo poznámkou v letovém plánu.“.
b)
Odstavec 4 se mění takto:
i)
první pododstavec se zrušuje;
ii)
ve druhém pododstavci se úvodní věta nahrazuje tímto:
„Náklady vzniklé v souvislosti s lety, kterým byla udělena výjimka z placení poplatků, jsou tvořeny:“.
10)
Články 10 a 11 se nahrazují tímto:
„Článek 10
Výpočet poplatků za traťové navigační služby
1. Aniž je dotčena možnost financování traťových letových navigačních služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 3 odst. 2, poplatek za traťové navigační služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění traťových služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast zpoplatnění traťových služeb a počtu přeletových jednotek u daného letu.
2. Jednotková sazba a traťové výkonové jednotky se vypočítají v souladu s přílohou IV.
Článek 11
Výpočet poplatků za přibližovací a letištní služby
1. Aniž je dotčena možnost financování přibližovacích a letištních služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 3 odst. 3, poplatek za letištní a přibližovací služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění přibližovacích a letištních služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast a počtu výkonových jednotek přibližovacích a letištních služeb daného letu. Pro účely poplatků se přiblížení a odlet počítá za jeden let. Výpočetní jednotkou je buď let při příletu, nebo let při odletu.
2. Jednotková sazba a výkonové jednotky přibližovacích a letištních služeb se vypočítají v souladu s přílohou V.“.
11)
Vkládá se nový článek 11a, který zní:
„Článek 11a
Sdílení rizika
1. Tento článek stanoví mechanismus sdílení rizika nákladů. Použije se v souladu se zásadami obsaženými v článku 11 nařízení (EU) č. 691/2010.
2. Následující náklady nejsou předmětem sdílení rizika provozu a jsou vráceny bez ohledu na vývoj provozu:
a)
stanovené náklady určené podle čl. 5 odst. 2, s výjimkou dohod týkajících se poskytování přeshraničních letových provozních služeb;
b)
stanovené náklady poskytovatelů meteorologických služeb;
c)
převody povolené z předchozího roku nebo referenčního období a slevy nebo pokuty vyplývající z režimů pobídek;
d)
přeplatky nebo nedoplatky vyplývající ze změn provozu se uhradí nejpozději v roce n + 2.
Navíc, členské státy mohou vyjmout ze sdílení rizika provozu stanovené náklady poskytovatelů letových navigačních služeb, kteří obdrželi povolení k poskytování letových navigačních služeb bez osvědčení, v souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Pokud během daného roku skutečný počet výkonových jednotek nepřevyšší nebo se nesníží o více než 2 % ve srovnání s prognózou zpracovanou na začátku referenčního období, dodatečný příjem nebo ztráta v příjmech poskytovatele letových navigačních služeb týkající se stanovených nákladů se nepřevádí.
4. Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek převýší prognózu zpracovanou na začátku referenčního období o více než 2 %, vrátí se nejpozději v roce n + 2 nejméně 70 % dodatečného příjmu získaného příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, který překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů, uživatelům vzdušného prostoru.
Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek se sníží ve srovnání s prognózou zpracovanou na začátku referenčního období o více než 2 %, uhradí uživatelé vzdušného prostoru zpravidla nejpozději v roce n + 2 nejvýše 70 % ztráty v příjmech vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů. Členské státy však mohou rozhodnout, že převod těchto ztrát v příjmech rozloží na několik let za účelem udržení stability jednotkové sazby.
5. Rozdělení rizika provozu uvedeného v odstavci 4 se určí vnitrostátním plánem výkonnosti nebo plánem výkonnosti funkčního bloku vzdušného prostoru na celé referenční období po konzultacích podle článku 8.
6. Pokud je během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek nižší než 90 % ve srovnání s prognózou stanovenou na začátku referenčního období, plnou výši ztráty v příjmech vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů, uhradí uživatelé vzdušného prostoru zpravidla nejpozději v roce n + 2. Členské státy však mohou rozhodnout, že převod těchto ztrát v příjmech rozloží na několik let za účelem udržení stability jednotkové sazby.
Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek převýší 110 % prognózy zpracované na začátku referenčního období, vrátí se uživatelům vzdušného prostoru v roce n + 2 plná výše dodatečných příjmů získaných příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou týkající se stanovených nákladů.
7. Poskytovatelé letových navigačních služeb bez vlastního kapitálu nebo s vlastním kapitálem nepřesahujícím 5 % celkových závazků ke dni 31. prosince 2011 mohou být vyňati ze sdílení rizika provozu během prvního referenčního období, aby bylo možné dosáhnout nižšího podílu financování úvěru. Tito poskytovatelé letových navigačních služeb vyňati ze sdílení rizika provozu se uvedou v plánu výkonnosti za účelem přezkumu ze strany Komise a v doplňujících informacích předkládaných v souladu s přílohou II. Členské státy popíší a zdůvodní opatření plánovaná k dosažení nižšího podílu financování úvěru a jeho časového rozvržení.
8. Na sdílení rizika nákladů se vztahují tyto zásady:
a)
pokud se skutečné náklady během celého referenčního období sníží pod stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl si ponechá příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt;
b)
pokud skutečné náklady během celého referenčního období převýší stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl uhradí příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt, aniž je dotčena aktivace varovného mechanismu podle článku 18 nařízení (EU) č. 691/2010;
c)
písmena a) a b) se nemohou vztahovat na rozdíl mezi skutečnými a stanovenými náklady, u nichž lze mít za to, že jsou mimo kontrolu poskytovatelů letových navigačních služeb, členských států a kvalifikovaných subjektů v důsledku:
i)
nepředvídaných změn vnitrostátních důchodových předpisů a předpisů pro důchodové účetnictví,
ii)
nepředvídaných změn vnitrostátního daňového práva,
iii)
nepředvídaných a nových nákladových položek nezahrnutých do vnitrostátního plánu výkonnosti, ale vyžadovaných právem,
iv)
nepředvídaných změn v nákladech nebo příjmech vyplývajících z mezinárodních dohod,
v)
podstatných změn v úrokových sazbách za půjčky.
Aniž je dotčen čl. 6 odst. 1 třetí pododstavec, je seznam nekontrolovatelných nákladových faktorů stanoven vnitrostátním dozorovým orgánem ze seznamu stanoveného v prvním pododstavci bodech i) až v) a je součástí plánu výkonnosti.
Pokud jsou skutečné náklady během celého referenčního období nižší než stanovené náklady určené na začátku referenčního období, vrátí se výsledný rozdíl uživatelům vzdušného prostoru převodem na následující referenční období.
Pokud skutečné náklady během celého referenčního období převýší stanovené náklady určené na začátku referenčního období, postoupí se výsledný rozdíl uživatelům vzdušného prostoru převodem na následující referenční období. Vnitrostátní dozorový orgán dá výslovný souhlas k převodu poté, co se ujistí, že:
i)
rozdíl ve skutečných nákladech ve srovnání se stanovenými náklady je skutečně výsledkem vývoje překračujícího rámec vlivu příslušného poskytovatele letových navigačních služeb, členského státu nebo kvalifikovaného subjektu;
ii)
rozdíl v nákladech, který se postupuje uživatelům, je výslovně určen a kategorizován.
Převáděná částka se musí specifikovat podle faktorů a popsat v doplňujících informacích předkládaných v souladu s přílohou VI.“.
12)
V článku 12 se odstavce 1, 2 a 3 nahrazují tímto:
„1. Členské státy na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru mohou na nediskriminačním a transparentním základě stanovit či schválit režimy pobídek na podporu zlepšení poskytování letových navigačních služeb nebo snížení vlivu letectví na životní prostředí, což bude mít za následek jiný výpočet poplatků podle odstavců 2 a 3. Pobídky se mohou vztahovat na poskytovatele letových navigačních služeb a/nebo uživatele vzdušného prostoru.
2. V souladu s článkem 11 nařízení (EU) č. 691/2010 může členský stát na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčního bloku vzdušného prostoru schválit finanční pobídky, aby jeho poskytovatelé letových navigačních služeb dosahovali cílů výkonnosti. Jednotková sazba může být upravena, aby byla poskytnuta sleva nebo uložena pokuta podle skutečné úrovně výkonnosti poskytovatele letových navigačních služeb ve srovnání s příslušným cílem. Tyto slevy nebo pokuty se uplatní pouze tehdy, když změny ve výkonnosti mají značné dopady na uživatele. Použitelná výše slev a pokut je úměrná cílům a výkonnosti, kterých je třeba dosáhnout. Úrovně změn výkonnosti a použitelná výše slev a pokut se stanoví po nabídce konzultovat uvedené v článku 8 a stanovena vnitrostátním plánem výkonnosti nebo plánem výkonnosti funkčního bloku vzdušného prostoru.
3. Pokud se členský stát rozhodne použít režim pobídek v případě uživatelů letových navigačních služeb, změní, po nabídce konzultovat uvedené v článku 8, poplatky účtované uživatelům, aby zohlednil úsilí vyvinuté dotčenými uživateli, zejména k:
a)
optimalizaci využívání letových navigačních služeb;
b)
snížení dopadů letectví na životní prostředí;
c)
snížení celkových nákladů letových navigačních služeb a zvýšení jejich účinnosti, zejména snížením nebo změnou poplatků podle letového vybavení, které zvyšuje kapacitu, nebo kompenzací obtíží spojených s volbou méně přetížených tratí;
d)
urychlení zavádění kapacit řízení letového provozu podle projektu SESAR ATM.“.
13)
Článek 13 se mění takto:
a)
Odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:
„1. Členské státy zajistí, že jednotkové sazby jsou stanoveny pro každou oblast zpoplatnění každoročně.
Jednotkové sazby se stanoví v národní měně. Pokud se členský stát, který je součástí funkčního bloku vzdušného prostoru, rozhodne vytvořit společnou oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, jednotková sazba se stanoví v eurech nebo v národní měně jednoho z příslušných členských států. Příslušné členské státy oznámí použitelnou měnu Komisi a Eurocontrolu.
2. Podle čl. 11 odst. 4 písm. e) nařízení (ES) č. 549/2004 a článku 18 nařízení (EU) č. 691/2010 může být jednotková sazba změněna v průběhu roku v případě aktivace varovného mechanismu.“.
b)
Doplňuje se nový odstavec 4, který zní:
„4. Pro první rok referenčního období se jednotkové sazby vypočítají na základě plánu výkonnosti oznámeného příslušným členským státem nebo funkčním blokem vzdušného prostoru ke dni 1. listopadu roku předcházejícího počátku referenčního období. Pokud je plán výkonnosti přijat později než 1. listopadu roku předcházejícího počátku referenčního období, jednotkové sazby se v případě potřeby přepočítají na základě konečného přijatého plánu nebo použitelných nápravných opatřeních.“.
14)
V článku 14 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Členské státy mohou vybírat poplatky prostřednictvím jediného poplatku za každý let. Pokud se poplatky účtují a vybírají v regionálním rámci, fakturační měna může být euro a administrativní jednotková sazba pro úhradu fakturačních nákladů a nákladů na výběr poplatků může být doplněna do příslušné jednotkové sazby.“.
15)
Článek 15 se zrušuje.
16)
V článku 17 se úvodní část prvního pododstavce nahrazuje tímto:
„Poskytovatelé letových navigačních služeb usnadní inspekce a průzkumy prováděné vnitrostátními dozorovými orgány nebo kvalifikovaným subjektem, který jedná jménem uvedených orgánů, včetně kontrol na místě. Oprávněné osoby jsou zmocněny:“.
17)
Vkládá se nový článek 17a, který zní:
„Článek 17a
Přezkum
Přezkum systému sledování výkonnosti uvedeného v článku 24 nařízení (EU) č. 691/2010 prováděný Komisí zahrnuje mechanismus sdílení rizika stanovený v článku 11a tohoto nařízení, režimy pobídek stanovené podle článku 12 tohoto nařízení a jejich vliv a efektivnost v dosahování vytýčených cílů výkonnosti.“.
18)
Přílohy I až VI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Přechodná ustanovení
Členské státy, u nichž je vnitrostátními předpisy, které existovaly už před 8. červencem 2010, stanoveno snížení jednotkové sazby přesahující rámec cílů Evropské unie vytýčených v souladu s nařízením (EU) č. 691/2010, mohou vyjmout své poskytovatel letových navigačních služeb z působnosti čl. 11a odst. 3 nařízení (ES) č. 1794/2006. Toto vynětí se vztahuje na období, po které vnitrostátní předpisy snižují jednotkovou sazbu a nesmí překročit konec prvního referenčního období v roce 2014. Členské státy o tom informují Komisi a Eurocontrol.
Členské státy mohou rozhodnout, že se do 31. prosince 2014 ustanovení nařízení (ES) č. 1794/2006 ve znění tohoto nařízení nepoužijí na přibližovací a letištní služby. Oznámí to Komisi. Pokud členské státy vyjmou přibližovací a letištní služby z působnosti ustanovení uvedeného nařízení, lze plné náklady za poskytování přibližovacích a letištních služeb uhradit do 31. prosince 2014.
Článek 3
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Začne se používat na náklady, poplatky a jednotkové sazby letových navigačních služeb roku 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. prosince 2010.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 1191/2010
(2010. gada 16. decembris),
ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1794/2006, ar ko nosaka kopēju tarifikācijas sistēmu aeronavigācijas pakalpojumiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 550/2004 par aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanu vienotajā Eiropas gaisa telpā (Pakalpojumu sniegšanas regula) (1), un jo īpaši tās 15. panta 4. punktu;
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 549/2004, ar ko nosaka pamatu Eiropas vienotās gaisa telpas izveidošanai (pamatregula) (2), un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Komisijas Regula (EK) Nr. 1794/2006 (3) nosaka nepieciešamos pasākumus, lai izveidotu tādu aeronavigācijas pakalpojumu tarifikācijas sistēmu, kas atbilst Eurocontrol maršuta maksājumu sistēmai. Lai īstenotu Eiropas vienoto gaisa telpu, ļoti svarīgi ir izstrādāt kopēju tarifikācijas sistēmu visos lidojuma posmos sniegtajiem aeronavigācijas pakalpojumiem. Sistēmai būtu jāpanāk lielāka pārredzamība attiecībā uz gaisa telpas izmantotāju maksājumu noteikšanu, piemērošanu un iekasēšanu un izmaksu efektivitāti, nodrošinot aeronavigācijas pakalpojumus. Tai būtu jāveicina arī lidojumu efektivitāte, vienlaikus saglabājot optimālu drošības līmeni, un jāstimulē integrētu pakalpojumu sniegšana.
(2)
Lai nodrošinātu, ka vispārējais mērķis - uzlabot aeronavigācijas pakalpojumu rentabilitāti - ir efektīvs, tarifikācijas sistēmai būtu jāveicina rentabilitātes un ekspluatācijas efektivitātes uzlabošana atbilstoši Eiropas Gaisa satiksmes pārvaldības ģenerālplānam un šis plāns jāatbalsta.
(3)
Regula (EK) Nr. 1794/2006 ir jāatjaunina, lai darbības uzlabošanas sistēmas finanšu sekas atspoguļotu tarifikācijas sistēmā, jo īpaši attiecībā uz izmaksu un satiksmes riska dalīšanas mehānismiem, kā arī veicināšanas pasākumu sistēmām, kas aprakstītas Komisijas 2010. gada 29. jūlija Regulā (ES) Nr. 691/2010, ar ko nosaka aeronavigācijas pakalpojumu un tīkla funkciju darbības uzlabošanas sistēmu un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2096/2005, ar kuru paredz kopīgas prasības aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai (4). Tādējādi Regula (EK) Nr. 1794/2006 būtu attiecīgi jāgroza.
(4)
Būtu jāparedz attiecīgi noteikumi, lai nodrošinātu netraucētu pāreju uz atjaunināto tarifikācijas sistēmu.
(5)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Vienotās gaisa telpas komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Grozījumi Regulā (EK) Nr. 1794/2006
Regulu (EK) Nr. 1794/2006 groza šādi:
1)
1. pantu groza šādi:
a)
1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Šī regula nosaka nepieciešamos pasākumus, lai izveidotu tādu kopēju aeronavigācijas pakalpojumu tarifikācijas sistēmu, kas atbilst Eurocontrol maršruta maksājumu sistēmai.”.
b)
5. un 6. punktu aizstāj ar šādu:
“5. Ievērojot Komisijas Regulas (ES) Nr. 691/2010 (5) 1. panta 3. punkta trešo teikumu, dalībvalstis var pieņemt lēmumu nepiemērot šo regulu attiecībā uz aeronavigācijas pakalpojumiem lidostās, kurās gada laikā veic mazāk par 50 000 komerciālā gaisa transporta kustību neatkarīgi no maksimālās pacelšanās masas un pasažieru vietu skaita.
Dalībvalstis par minēto lēmumu informē Komisiju. Komisija periodiski publicē to lidostu atjauninātu sarakstu, kurās dalībvalstis ir nolēmušas nepiemērot šo regulu aeronavigācijas pakalpojumiem.
6. Attiecībā uz aeronavigācijas pakalpojumiem lidostās, kurās gada laikā veic mazāk par 150 000 komerciālā gaisa transporta kustību neatkarīgi no maksimālās pacelšanās masas un pasažieru vietu skaita, dalībvalstis, pirms katra Regulas (EK) Nr. 549/2004 11. panta 3. punkta d) apakšpunktā minētā pārskata perioda, var izlemt:
a)
neaprēķināt noteiktās izmaksas, saskaņā ar šīs regulas 6. pantu;
b)
neaprēķināt termināla maksājumus, kā tie noteikti šīs regulas 11. pantā;
c)
nenoteikt šīs regulas 13. pantā minētās termināla vienības likmes.
Pirmo daļu piemēro, neskarot Regulas (EK) Nr. 550/2004 14. un 15. pantā minēto principu piemērošanu un ievērojot Regulas (ES) Nr. 691/2010 1. panta 3. punktu.
Dalībvalstis, kuras nolemj nepiemērot pirmajā daļā uzskaitītos noteikumus, veic detalizētu novērtējumu par to, cik lielā mērā ir izpildīti šīs regulas I pielikuma nosacījumi. Šajā novērtējumā ietilpst apspriešanās ar gaisa telpas izmantotāju pārstāvi.
Minētās dalībvalstis iesniedz Komisijai detalizētu ziņojumu par trešajā daļā minēto novērtējumu. Šo ziņojumu pamato ar pierādījumiem, tajā ietver apspriešanās ar lietotājiem rezultātus un sniedz pilnīgu pamatojumu dalībvalsts secinājumiem.
Pēc apspriešanās ar attiecīgo dalībvalsti, Komisija var secināt, ka nav izpildīti šīs regulas I pielikumā izklāstītie nosacījumi, un tā var ne vēlāk kā divu mēnešu laikā pēc ziņojuma saņemšanas prasīt minētajai dalībvalstij atkārtoti veikt novērtējumu, ņemot vērā pārstrādātos nosacījumus.
Ja Komisija izdara šādu secinājumu, tā norāda, kura(-as) novērtējuma daļa(-as) ir jāpārstrādā, kā arī to pamato.
Ja Komisija ir pieprasījusi pārstrādātu novērtējumu attiecīgā dalībvalsts, ne vēlāk kā divu mēnešu laikā pēc Komisijas lēmuma saņemšanas, iesniedz ziņojumu par šī pārskatītā novērtējuma secinājumiem.
Galīgo ziņojumu publisko, un tas ir spēkā attiecīgajā pārskata periodā.
2)
2. pantā, pievieno šādus punktus:
“h)
“noteiktās izmaksas” ir dalībvalstu iepriekš noteiktas izmaksas, kā minēts Regulas (EK) Nr. 550/2004 15. panta 2. punkta a) apakšpunktā;
i)
“pārskata periods” ir darbības uzlabošanas shēmas pārskata periods, kas paredzēts Regulas (EK) Nr. 549/2004 11. panta 3. punkta d) apakšpunktā;
j)
“komerciālā gaisa transporta kustības” ir pacelšanos un nolaišanos kopsumma gaisa komercpārvadājumos, kuru aprēķina kā iepriekšējo trīs gadu vidējo rādītāju pirms Regulas (ES) Nr. 691/2010 12. pantā minēto darbības uzlabošanas plānu pieņemšanas;
k)
“citi ieņēmumi” nozīmē no valsts iestādēm iegūtos ieņēmumus vai no komercdarbības iegūtos ieņēmumus, un/vai termināla vienības likmju gadījumā ieņēmumus, kas iegūti no līgumiem vai nolīgumiem starp aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem un lidostu operatoriem, kuri nāk par labu aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem attiecībā uz vienības likmju līmeni.”
3)
3. pantā, 1., 2. un 3. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Tarifikācijas sistēma ievēro principus, kas izklāstīti Regulas (EK) Nr. 550/2004 15 pantā.
2. Maršruta aeronavigācijas pakalpojumu noteiktās izmaksas finansē, izmantojot aeronavigācijas pakalpojumu izmantotājiem piemērotos maršruta maksājumus saskaņā ar III nodaļas noteikumiem un/vai citus ieņēmumus.
3. Termināla aeronavigācijas pakalpojumu noteiktās izmaksas finansē, izmantojot aeronavigācijas pakalpojumu izmantotājiem piemērotos termināla maksājumus saskaņā ar III nodaļas noteikumiem un/vai citus ieņēmumus. Tie var ietvert šķērssubsīdijas, kas piešķirtas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.”.
4)
4. pantā, 3. un 4. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Maršruta tarifikācijas zona sniedzas no zemes līdz gaisa telpas augšējai daļai, to ieskaitot. Dalībvalstis var izveidot īpašu zonu kompleksās termināla teritorijās, kas atrodas tarifikācijas zonā.
4. Ja tarifikācijas zona attiecas uz vairāku dalībvalstu gaisa telpu, kā rezultātā var tikt izveidota kopēja tarifikācijas zona funkcionālā gaisa telpas blokā, attiecīgās dalībvalstis maksimāli iespējamā apjomā nodrošina konsekventu un vienādu šīs regulas piemērošanu attiecīgajā gaisa telpā.
Ja attiecīgajā gaida telpā nav iespējama šīs regulas vienāda piemērošana, dalībvalstis pārredzamā veidā informē lietotājus par šādām šīs regulas piemērošanas atšķirībām un paziņo par tām Komisijai un Eurocontrol.”.
5)
5. pantā, 2. un 3. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Dalībvalstis var noteikt šādas izmaksas kā noteiktās izmaksas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 550/2004 15. panta 2. punkta a) apakšpunktu, ja tās radušās aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanas rezultātā:
a)
attiecīgo valsts iestāžu izmaksas;
b)
Regulas (EK) Nr. 550/2004 3. pantā minētās kvalificēto struktūrvienību izmaksas;
c)
no starptautiskiem nolīgumiem izrietošās izmaksas.
3. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 550/2004 15.a panta 3. punktu, neskarot citus finansējuma avotus un saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, daļu no ienākumiem, kas izriet no maksājumiem var izmantot, lai finansētu kopīgus projektus ar tīklu saistītām funkcijām, kas ir īpaši svarīgi, lai kopumā uzlabotu gaisa satiksmes pārvaldības darbību un aeronavigācijas pakalpojumus Eiropā. Šādos gadījumos dalībvalstis nodrošina, ka pastāv visaptveroša un pārredzama uzskaite, lai gaisa telpas izmantotājiem nebūtu jāmaksā divreiz. Minētās noteiktās izmaksas, kas finansē kopējo projektu ir skaidri jānorāda saskaņā ar II pielikumu.”.
6)
6. pantu groza šādi:
a)
1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Noteiktās izmaksas un faktiskās izmaksas ietver izmaksas, kas attiecas uz šīs regulas 5. pantā minētajiem atbilstīgajiem pakalpojumiem, iekārtām un darbībām un, kas ir noteiktas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 550/2004 12. pantā izklāstītajām uzskaites prasībām.
Starptautisko grāmatvedības standartu ieviešanas radītās vienreizējās sekas var izdalīt uz laika posmu, kas nepārsniedz 15 gadus.
Neskarot Regulas (ES) Nr. 691/2010 16. un 18. pantu, noteiktās izmaksas nosaka līdz katra pārskata perioda sākumam, ietverot tās darbības uzlabošanas plānos, kas minēti Regulas (EK) Nr. 549/2004 11. pantā un Regulas (ES) Nr. 691/2010 10. panta 3. punkta b) apakšpunktā, par katru kalendāro gadu pārskata periodā un gan reālā, gan nominālā izteiksmē. Vienības likmes aprēķina, pamatojoties uz izmaksām, kas izteiktas nominālā izteiksmē. Par katru pārskata perioda kalendāro gadu starpību starp noteiktajām izmaksām, kas izteiktas nominālā izteiksmē pirms pārskata perioda, un noteiktajām izmaksām, kas pielāgotas, pamatojoties uz faktisko Komisijas (Eurostat) reģistrēto inflāciju, pārnes ne vēlāk kā uz n+2 gadu.
Noteiktās izmaksas un faktiskās izmaksas nosaka valsts valūtā. Ja funkcionālā gaisa telpas blokam nolemj izveidot kopēju tarifikācijas zonu ar vienotu vienības likmi, attiecīgās dalībvalstis nodrošina valsts izmaksu konvertēšanu euro vai kādā no attiecīgo dalībvalstu valūtām, lai pārredzami aprēķinātu vienotu vienības likmi, piemērojot šīs regulas 13. panta 1. punkta pirmo daļu. Minētās dalībvalstis paziņo par to Komisijai un Eurocontrol.”.
b)
2. punktu groza šādi:
i)
otro daļu aizstāja ar šādu:
“Personāla izmaksās ietilpst pamata atalgojums, maksa par virsstundām, darba devēja iemaksas sociālā nodrošinājuma shēmās, kā arī pensiju iemaksas un citi pabalsti. Pensiju izmaksas var aprēķināt, izmantojot piesardzīgus pieņēmumus saskaņā ar sistēmas pārvaldību vai atbilstīgajiem valsts tiesību aktiem. Minētie pieņēmumi ir sīki izklāstīti valsts darbības uzlabošanas plānā.”.
ii)
ceturto un piekto daļu aizstāj ar šādu:
“Amortizācijas izmaksas attiecināmas uz kopējiem fiksētajiem aktīviem, kas tiek izmantoti aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai. Fiksētos aktīvus amortizē saskaņā ar to paredzēto darbības laiku, izmantojot lineāro metodi, kuru piemēro amortizējamo aktīvu izmaksām. Amortizācijas aprēķināšanai var piemērot vēsturisko vai pašreizējo izmaksu uzskaiti. Metodoloģiju amortizācijas laikā nemaina un tā ir saskaņā ar to, kuru piemēro, lai aprēķinātu kapitāla izmaksas. Ja piemēro pašreizējo izmaksu uzskaiti, salīdzināšanai un novērtēšanai sniedz arī līdzvērtīgus vēsturisko izmaksu uzskaites datus.
Kapitāla izmaksās ietilpst:
a)
summa, ko veido pamatlīdzekļu vidējā neto uzskaites vērtība un kopējo aktīvu iespējamā korekcija, kuru nosaka valsts uzraudzības iestāde un kuru izmanto tādu aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējs, kuri tiek jau ekspluatēti vai tiek būvēti, un neto apgrozāmo līdzekļu vidējā vērtība, izņemot procentu kontus, kas nepieciešami aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanai, un
b)
vidējās svērtās parādu procentu likmes un ieņēmumi no akcijām. Aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem bez pamatkapitāla vidējo svērto lielumu aprēķina, pamatojoties uz peļņu, ko piemēro starpībai starp kopējiem aktīviem, kas minēti a) apakšpunktā, un parādiem.
Ārkārtas posteņi ir vienreizējas, gada laikā radušās ar aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanu saistītas izmaksas.
Korekcijas, kas nav saistītas ar Starptautisko grāmatvedības standartu noteikumiem, precizē valsts pieņemtajā darbības plānā izskatīšanai Komisijā un papildinformācijā, kas jāsniedz saskaņā ar II pielikumu.”.
c)
3. punktā, pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“2. punkta piektās daļas mērķiem būtiski ir tie faktori, kas attiecas uz finansēšanas ar aizņēmumu vai akciju kapitālu proporcijas. Parādu procentu likmes atbilst aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēja parādu vidējām procentu likmēm. Nosakot ienākumus no akciju kapitāla, ņem vērā aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēja faktisko finansiālo risku.”.
7)
7. panta 2. punktā, pievieno šādu daļu:
“Pirmās daļas b) punkta mērķiem dalībvalstis, pirms katra pārskata perioda sākuma, nosaka kritērijus, ko izmanto, lai sadalītu izmaksas starp terminālu un maršruta pakalpojumiem katrai lidostai, un par tiem informē Komisiju.”.
8)
8. pantu aizstāj ar šādu:
“8. pants
Izmaksu un maksājumu iekasēšanas mehānisma pārredzamība
1. Dalībvalstis, vēlākais sešus mēnešus pirms katra pārskata perioda sākuma, piedāvā apspriesties ar gaisa telpas izmantotāju pārstāvjiem, klātesot aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem, par noteiktajām izmaksām, plānotajiem ieguldījumiem, prognozētajām pakalpojuma vienībām, tarifikācijas politiku un galīgajām vienības likmēm. Dalībvalstis pārredzamā veidā nodrošina saskaņā ar 5. pantu noteikto valsts vai funkcionālo gaisa telpas bloku izmaksu un vienības likmju pieejamību gaisa telpas izmantotāju pārstāvjiem, Komisijai un, attiecīgā gadījumā, Eurocontrol.
Pārskata periodā dalībvalstis katru gadu gaisa telpas izmantotāju pārstāvjiem piedāvā apspriesties ar tiem par jebkuru novirzi no prognozes, jo īpaši attiecībā uz:
a)
faktisko satiksmi un izmaksām salīdzinājumā ar prognozēto satiksmi un noteiktajām izmaksām;
b)
11.a pantā noteiktā riska sadales mehānisma īstenošanu;
c)
12. pantā izklāstītajām stimulējošajām sistēmām.
Apspriešanos var organizēt reģionāli. Gaisa telpas lietotāju pārstāvji patur tiesības pieprasīt vairāk konsultāciju. Arī apspriešanos ar izmantotājiem organizē sistemātiski pēc tam, kad aktivizēts brīdinājuma mehānisms, saistībā ar kuru pārskata vienības likmes.
2. Informācija, kas minēta 1. punktā, pamatojas uz ziņojuma tabulām un sīki izstrādātiem noteikumiem, kas izklāstīti II un VI pielikumā vai, ja dalībvalsts valsts vai funkcionālo gaisa telpas bloku līmenī ir nolēmusi neaprēķināt noteiktās izmaksas vai nenoteikt termināla vienības likmes saskaņā ar 1. panta 6. punktu, 1. punktā minētā informācija pamatojas uz ziņojuma tabulām un sīki izstrādātiem noteikumiem, kas izklāstīti III pielikumā. Attiecīgajai dokumentācijai ir jābūt pieejamai gaisa telpas izmantotāju pārstāvjiem, Komisijai, Eurocontrol un valsts uzraudzības iestādēm trīs nedēļas pirms apspriešanās sanāksmes. Attiecībā uz 1. punkta otrajā daļā minēto ikgadējo apspriedi, attiecīgajai dokumentācijai ir jābūt pieejamai gaisa telpas izmantotāju pārstāvjiem, Komisijai, Eurocontrol un valsts uzraudzības iestādēm katru gadu ne vēlāk kā 1. novembrī.”.
9)
9. pantu groza šādi:
a)
1. punktā, c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“c)
lidojumus, kas ir veikti tikai un vienīgi, lai oficiālā norīkojumā pārvadātu valdošo monarhu un viņa tiešos ģimenes locekļus, valsts vadītājus, valdību vadītājus un valdību ministrus; visos gadījumos izņēmums ir jāapstiprina ar atbilstīgu statusa indikatoru vai norādi lidojuma plānā.”.
b)
4. punktu groza šādi:
i)
pirmo daļu svītro;
ii)
otrajā daļā, ievadfrāzi aizstāj ar šādu:
“Izmaksas, kas radušās saistībā ar atbrīvotajiem lidojumiem, veido:”.
10)
10. un 11. pantu aizstāj ar šādu:
“10. pants
Maršuta maksājumu aprēķināšana
1. Neskarot iespēju atbilstīgi 3. panta 2. punktam aeronavigācijas maršruta pakalpojumu finansēšanai izmantot citus ienākumus, maršruta maksājums par konkrētu lidojumu konkrētā maršruta tarifikācijas zonā atbilst šai maršruta tarifikācijas zonai noteiktās vienības likmes produktam un šā konkrētā lidojuma maršruta pakalpojuma vienībām.
2. Vienības likmi un maršruta pakalpojumu vienības aprēķina saskaņā ar IV pielikumu.
11. pants
Termināla maksājumu aprēķināšana
1. Neskarot iespēju atbilstīgi 3. panta 3. punktam finansēt termināla aeronavigācijas pakalpojumus, izmantojot citus ienākumus, termināla maksājumam, kas attiecīgajā tarifikācijas zonā tiek piemērots konkrētajam lidojumam, ir jāatbilst šai termināla tarifikācijas zonai noteiktajai vienības likmei un šim lidojumam noteiktajām termināla pakalpojuma vienībām. Iekasēšanas nolūkā nolaišanās un pacelšanās tiek uzskatīta par vienu lidojumu. Vienība, kas tiek skaitīta ir vai nu ielidojošais vai izlidojošais reiss.
2. Vienības likmi un termināla pakalpojumu vienības aprēķina saskaņā ar V pielikumu.”.
11)
Iekļauj šādu 11.a pantu:
“11.a pants
Riska dalīšana
1. Šis pants nosaka satiksmes un izmaksu riska dalīšanas mehānismu. To piemēro saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 691/2010 11. pantā minētajiem principiem.
2. Šādas izmaksas neiesniedz satiksmes riska dalīšanai un atgūst, neatkarīgi no satiksmes attīstības:
a)
noteiktās izmaksas, kas rodas, piemērojot 5. panta 2. punktu, izņemot nolīgumus, kas attiecas uz pārrobežu gaisa satiksmes pakalpojumu sniegšanu;
b)
meteoroloģisko pakalpojumu sniedzēju noteiktās izmaksas;
c)
atļautos pārnesumus no iepriekšējā gada vai pārskata perioda un prēmijas vai sodus, kas izriet no stimulējošām shēmām;
d)
pārlieku vai nepietiekoši atgūtās summas, kuras izriet no satiksmes izmaiņām un kuras atgūst ne vēlāk kā n+2 gadā.
Turklāt dalībvalstis no satiksmes riska dalīšanas var atbrīvot to aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēju noteiktās izmaksas, kuri saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 550/2004 7. panta 5. punktu ir saņēmuši atļauju sniegt aeronavigācijas pakalpojumus bez sertifikācijas.
3. Ja kādā noteiktā gadā faktiskais pakalpojuma vienību skaits nav augstāks vai zemāks par vairāk kā 2 % no pārskata perioda sākumā prognozētā, aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēja papildu ieņēmumus vai ieņēmumu zaudējumus attiecībā uz noteiktajām izmaksām nevar pārnest.
4. Ja kādā noteiktā periodā n gadā faktiskais pakalpojuma vienību skaits ir augstāks par vairāk nekā 2 % no pārskata perioda sākumā prognozētā, vismaz 70 % no papildu ieņēmumiem, ko iegūst attiecīgais(-ie) gaisa satiksmes pakalpojumu sniedzējs(-i), kuri pārsniedz 2 % no starpības starp faktiskajām pakalpojumu vienībām un prognozētajām attiecībā uz noteiktajām izmaksām, jāatmaksā gaisa telpas lietotājiem ne vēlāk kā n+2 gadā.
Ja noteiktā laika periodā n gadā faktiskais pakalpojuma vienību skaits ir zemāks par vairāk nekā 2 % no pārskata perioda sākumā prognozētā, ne vairāk kā 70 % no ieņēmumu zaudējumiem, kas radušies attiecīgajam(-iem) gaisa aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējam(-iem), kas pārsniedz 2 % no starpības starp faktiskajām pakalpojumu vienībām un prognozētajām attiecībā uz noteiktajām izmaksām, principā sedz gaisa telpas izmantotāji ne vēlāk kā n+2 gadā. Tomēr dalībvalstis var izlemt sadalīt šādu ieņēmumu zaudējumu pārnesi uz vairākiem gadiem, lai saglabātu vienības likmes stabilitāti.
5. 4. punktā minēto satiksmes risku sadali nosaka valsts vai funkcionālās gaisa telpas bloku darbības plānā visam pārskata periodam pēc 8. pantā minētās apspriešanās.
6. Ja noteiktā laika periodā n gadā faktiskais pakalpojumu vienību skaits ir zemāks par 90 % no pārskata periodā sākumā prognozētā, to ieņēmumu zaudējumus pilnā apmērā, kas radušies aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējam(-iem), pārsniedzot 10 % no starpības starp faktisko pakalpojumu vienībām un prognozētajām attiecībā uz noteiktajām izmaksām, sedz gaisa telpas izmantotāji principā ne vēlāk kā n+2 gadā. Tomēr dalībvalstis var izlemt sadalīt šādu ieņēmumu zaudējumu pārnesi uz vairākiem gadiem, lai saglabātu vienības likmes stabilitāti.
Ja noteiktā laika periodā n gadā faktisko pakalpojumu vienību skaits ir lielāks nekā 110 % no pārskata periodā sākumā prognozētā, papildu ieņēmumus pilnā apmērā, kurus iegūst aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējs(-i), kurš(-i) pārsniedz 10 % no starpības starp faktisko pakalpojumu vienībām un prognozētajām attiecībā uz noteiktajām izmaksām, atmaksā gaisa telpas izmantotājiem n+2 gadā.
7. Aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējus, kam 2011. gada 31. decembrī nav pašu kapitāla vai kam pašu kapitāls ir mazāks par 5 % no kopējiem pasīviem, var atbrīvot no satiksmes riska dalīšanas pirmajā pārskata periodā, lai ļautu panākt mazāku parādu finansēšanas daļu. Aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji, kas ir atbrīvoti no satiksmes riska dalīšanas, tiek precizēti darbības plānā, ko pārskata Komisija, un papildu informācijā, kas jāsniedz saskaņā ar II pielikumu. Dalībvalstis apraksta un pamato pasākumus, ko tās plāno, lai panāktu mazāku parāda finansēšanas daļu, kā arī šo pasākumu īstenošanas grafiku.
8. Izmaksu riska dalīšanai piemēro šādus principus:
a)
ja visā pārskata periodā faktiskās izmaksas ir zemākas par pārskata perioda sākumā noteiktajām izmaksām, summas atlikumu patur aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējs, dalībvalsts vai attiecīgā kvalificētā iestāde;
b)
ja visā pārskata periodā faktiskās izmaksas ir lielākas par noteiktajām izmaksām, kas noteiktas pārskata perioda sākumā, neskarot brīdinājuma mehānisma aktivizēšanu, piemērojot Regulas (ES) Nr. 691/2010 18. pantu, summas atlikumu sedz aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējs, dalībvalsts vai attiecīgā kvalificētā iestāde.
c)
šā punkta a) un b) apakšpunkti var neattiekties uz starpību starp faktiskajām un noteiktajām izmaksām, kuras var uzskatīt tādām, kas ir ārpus aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēja, dalībvalsts vai attiecīgā kvalificētā iestādes kontroles saistībā ar:
i)
neparedzētām izmaiņām valsts pensiju noteikumos un pensiju uzskaites noteikumos;
ii)
neparedzētām izmaiņām valsts nodokļu tiesībās;
iii)
neparedzētiem un jauniem izmaksu posteņiem, uz kuriem neattiecas valsts pieņemtais darbības plāns, bet kuri nepieciešami saskaņā ar likumu;
iv)
neparedzētām izmaiņām izmaksās vai ienākumos, kas izriet starptautiskiem nolīgumiem;
v)
būtiskām kredītu procentu likmju izmaiņām.
Neskarot 6. panta 1. punkta trešo daļu, nekontrolējamu izmaksu faktoru sarakstu nosaka valsts uzraudzības iestāde no pirmās daļas i) līdz v) punktā izklāstītā saraksta un tie ir darbības plāna daļa.
Ja visā pārskata periodā faktiskās izmaksas ir zemākas par noteiktajām izmaksām, kas noteiktas pārskata perioda sākumā, summas atlikumu atmaksā gaisa telpas izmantotājiem ar pārnesumu uz nākamo pārskata periodu.
Ja visā pārskata periodā faktiskās izmaksas ir lielākas par noteiktajām izmaksām, kas noteiktas pārskata perioda sākumā, summas atlikumu izmaksā gaisa telpas izmantotājiem ar pārnesumu uz nākamo pārskata periodu. Attiecīgā valsts uzraudzības iestāde skaidri piekrīt pārnesumam pēc tam, kad tā ir pārliecinājusies, ka:
i)
faktisko izmaksu izmaiņas attiecībā pret noteiktajām izmaksām faktiski ir saistītas ar notikumiem ārpus aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēju, dalībvalsts vai kvalificētās iestādes ietekmes;
ii)
izmaksu izmaiņas, kuras jānodod lietotājiem, tiek konkrēti identificētas un iedalītas kategorijās.
Pārnesuma summu nosaka faktori, un tā tiek aprakstīta papildinformācijā, kuru jāsniedz saskaņā ar VI pielikumu.”.
12)
12. pantā, 1., 2. un 3. punktu aizstāja ar šādu:
“1. Dalībvalstis valsts vai funkcionālo gaisa telpas bloku līmenī var, nediskriminējošā un pārredzamā veidā, ieviest vai atļaut stimulējošas shēmas, lai atbalstītu uzlabojumus aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanā vai samazinātu aviācijas ietekmi uz vidi, kas tiktu panākts, atšķirīgā veidā aprēķinot maksājumus atbilstīgi 2. un 3. punktam. Šādus stimulus var attiecināt uz aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem vai gaisa telpas izmantotājiem.
2. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 691/2010 11. pantu dalībvalstis valsts vai funkcionālo gaisa telpas bloku līmenī var pieņemt finansiālus stimulus, lai to aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji sasniegtu attiecībā uz to darbību noteiktos mērķus. Vienību likmi var koriģēt, lai nodrošinātu prēmiju vai sodu atkarībā no aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēja faktiskā darbības rezultātu līmeņa salīdzinājumā ar attiecīgo mērķi. Šādas prēmijas vai sodus aktivizē tikai tad, ja darbības rezultātu izmaiņām ir būtiska ietekme uz izmantotājiem. Prēmiju un sodu piemērojamais līmenis atbilst sasniedzamajiem mērķiem un sasniedzamajai darbībai. Darbības rezultātu izmaiņu līmeņus un prēmiju un sodu piemērošanas līmeni nosaka pēc 8. pantā minētā apspriešanās piedāvājuma un ietver valsts vai funkcionālo gaisa telpas bloku darbības plānā.
3. Ja dalībvalsts attiecībā uz aeronavigācijas pakalpojumu izmantotājiem nolemj piemērot stimulējošu shēmu, tai pēc 8. pantā minētās apspriešanās piedāvājuma jāpielāgo izmantotājiem radušās izmaksas tā, lai tās atspoguļotu šo izmantotāju centienus, jo īpaši:
a)
optimizēt aeronavigācijas pakalpojumu izmantošanu;
b)
samazināt lidojumu ietekmi uz vidi;
c)
samazināt šo pakalpojumu kopējās izmaksas un palielināt to efektivitāti, īpaši samazinot vai pielāgojot maksājumus atbilstoši jaudu palielinošam lidojumu aprīkojumam vai arī kompensējot neērtības, kas rodas, izvēloties mazāk noslogotus maršrutus;
d)
paātrināt SESAR ATM iespēju ieviešanu.”.
13)
13. pantu groza šādi:
a)
1. un 2. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Dalībvalstis nodrošina, ka vienības likmes tiek noteiktas katru gadu katrai tarifikācijas zonai.
Vienības likmes nosaka valsts valūtā. Ja dalībvalstis, kas ietilps funkcionālajā gaisa telpas blokā, nolemj izveidot kopēju tarifikācijas zonu ar vienotu vienības likmi, šo vienības likmi nosaka euro vai vienas attiecīgās dalībvalsts nacionālajā valūtā. Attiecīgās dalībvalstis paziņo par piemērojamo valūtu Komisijai un Eurocontrol.
2. Atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 549/2004 11. panta 4. punkta e) apakšpunktam un Regulas (ES) Nr. 691/2010 18. pantam brīdinājuma mehānisma aktivizēšanas gadījumā vienības likmi var grozīt gada laikā.”;
b)
pievieno šādu 4. punktu:
“4. Pārskata perioda pirmajam gadam vienības likmes aprēķina, pamatojoties uz darbības plānu, par ko paziņojusi dalībvalsts vai attiecīgais funkcionālais gaisa telpas bloks tā gada 1. Novembrī, kurš ir pirms pārskata perioda sākuma. Ja darbības plānu pieņem vēlāk nekā tā gada 1. novembrī, kurš ir pirms pārskata perioda sākuma, vienības likmes pārrēķina, ja nepieciešams, pamatojoties uz galīgajā versijā pieņemto plānu vai piemērojamiem korektīvajiem pasākumiem.”.
14)
14. Pantā, 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Dalībvalstis var iekasēt maksājumus kā vienotu maksājumu par katru lidojumu. Ja maksājumi tiek aprēķināti un iekasēti reģionāli, norēķinu valūta var būt euro, un administratīvās vienības likmi, kas atlīdzina norēķinu un maksājumu iekasēšanas izmaksas, var pievienot attiecīgajai vienības likmei.”.
15)
15. pantu svītro.
16)
17. Pantā, pirmās daļas ievadfrāzi aizstāj ar šādu:
“Aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem ir jāsekmē pārbaudes un apsekojumi, tostarp objektu apmeklējumi, ko veic valsts uzraudzības iestāde vai kvalificēta struktūra, kas rīkojas šo iestāžu vārdā. Šo iestāžu pilnvarotas personas ir tiesīgas:”.
17)
iekļauj šādu 17.a pantu:
“17.a pants
Pārskats
Regulas (ES) Nr. 691/2010 24. pantā minētajā Komisijas veiktajā darbības shēmas pārskatā iekļauj riska dalīšanas mehānismu, kas noteikts šīs regulas 11.a pantā, stimulējošās shēmas, kas izveidotas atbilstoši šīs regulas 12. pantam, un to ietekmi un efektivitāti noteikto darbības mērķu sasniegšanā.”.
18)
I līdz VI pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Pārejas noteikumi
Tās dalībvalstis, kurās ar valsts tiesību aktiem, kuri ir spēkā pirms 2010. gada 8. jūlija, ir noteikts vienības likmes samazinājums, pārsniedzot Savienības mēroga mērķus, kas ir noteikti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 691/2010, var atbrīvot savus aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējus no Regulas (EK) Nr. 1794/2006 11.a panta 3. punkta. Šo atbrīvojumu piemēro tajā periodā, kurā valsts tiesību akti paredz vienības likmes samazinājumu, bet ne ilgāk kā līdz pirmajā pārskata perioda beigām 2014. gadā. Dalībvalstis par šādiem atbrīvojumiem informē Komisiju un Eurocontrol.
Dalībvalstis var nolemt nepiemērot Regulas (EK) Nr. 1794/2006 noteikumus, kā tie grozīti ar šo regulu, termināla maksājumiem līdz 2014. gada 31. decembrim. Tās par to informē Komisiju. Ja dalībvalstis atbrīvo termināla maksājumus no minētās regulas noteikumiem, tad visas termināla aeronavigācijas pakalpojumu sniegšanas izmaksas var atgūt līdz 2014. gada 31. decembrim.
3. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To sāk piemērot aeronavigācijas pakalpojumu izmaksām, tarifiem un vienību likmēm 2012. gadā.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 16. decembrī