PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 931/2011
ze dne 19. září 2011
o požadavcích na sledovatelnost stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 pro potraviny živočišného původu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (1), a zejména na čl. 18 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V článku 18 nařízení (ES) č. 178/2002 se stanoví obecné zásady sledovatelnosti potravin. Stanoví se, že sledovatelnost potravin musí být zajištěna ve všech fázích výroby, zpracování a distribuce. Rovněž je v něm uvedeno, že provozovatelé potravinářských podniků musí být schopni identifikovat osoby, které jim dodaly potraviny. Tito provozovatelé musí být také schopni identifikovat podniky, kterým byly dodány jejich výrobky. Tyto informace se na požádání poskytují příslušným orgánům.
(2)
Sledovatelnost je nezbytná proto, aby se zajistila bezpečnost potravin a spolehlivost informací, které se poskytují spotřebitelům. Zejména je nutné zajistit sledovatelnost u potravin živočišného původu, jež má napomoci k odstranění nebezpečných potravin z trhu, a tím k ochraně spotřebitelů.
(3)
Aby bylo dosaženo sledovatelnosti potravin, jak je stanoveno v článku 18 nařízení (ES) č. 178/2002, je třeba uvádět jména a adresy jak provozovatele potravinářského podniku, který potraviny dodává, tak provozovatele potravinářského podniku, kterému byly potraviny dodány. Tento požadavek se zakládá na přístupu „jeden krok zpět - jeden krok vpřed“, který předpokládá, že provozovatelé potravinářských podniků používají systém, který jim umožňuje identifikovat jejich přímého dodavatele (přímé dodavatele) a jejich přímého zákazníka (přímé zákazníky), s výjimkou případu, kdy se jedná o konečné spotřebitele.
(4)
Potravinové krize, ke kterým došlo v minulosti, odhalily, že dokumentační záznamy nebyly vždy dostačující k tomu, aby umožnily úplnou sledovatelnost podezřelých potravin. Na základě zkušeností získaných během provádění nařízení (ES) č. 178/2002, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (2), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (3), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (4), se ukázalo, že provozovatelé potravinářských podniků obecně nemají k dispozici informace nutné k zajištění toho, aby jejich systémy pro identifikaci manipulace nebo skladování potravin byly dostačující, zejména v odvětví potravin živočišného původu. V důsledku toho dochází v tomto odvětví ke zbytečně vysokým ekonomickým ztrátám, jelikož sledovatelnost potravin není rychlá a úplná.
(5)
Proto je vhodné stanovit určitá pravidla konkrétně pro odvětví potravin živočišného původu, aby se zajistilo správné uplatňování požadavků stanovených v článku 18 nařízení (ES) č. 178/2002. Tato pravidla by měla umožnit (určitou) flexibilitu, pokud jde o formát poskytování příslušných informací.
(6)
Zejména je vhodné poskytovat dodatečné informace o objemu nebo množství potravin živočišného původu, odkaz na dávku, šarži nebo případně zásilku, podrobný popis potravin a datum odeslání.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pravidla pro provádění požadavků na sledovatelnost stanovených nařízením (ES) č. 178/2002 pro provozovatele potravinářských podniků, pokud jde o potraviny živočišného původu.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na potraviny, kterými se podle čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 852/2004 rozumí nezpracované a zpracované výrobky.
2. Toto nařízení se nepoužije na potraviny obsahující jak výrobky rostlinného původu, tak zpracované výrobky živočišného původu.
Článek 3
Požadavky na sledovatelnost
1. Provozovatelé potravinářských podniků zajistí, aby byly provozovateli potravinářského podniku, kterému jsou potraviny dodávány, a na požádání i příslušnému orgánu poskytnuty tyto informace týkající se zásilek potravin živočišného původu:
a)
přesný popis potraviny;
b)
objem nebo množství potraviny;
c)
jméno a adresa provozovatele potravinářského podniku, který potravinu odeslal;
d)
jméno a adresa odesílatele (vlastníka), pokud je jiný než provozovatel potravinářského podniku, který potravinu odeslal;
e)
jméno a adresa provozovatele potravinářského podniku, kterému se potravina odesílá;
f)
jméno a adresa příjemce (vlastníka), pokud je jiný než provozovatel potravinářského podniku, kterému se potravina odesílá;
g)
odkaz na dávku, šarži nebo případně zásilku; a
h)
datum odeslání.
2. Informace uvedené v odstavci 1 musí být poskytnuty jako doplnění k veškerým informacím požadovaným podle příslušných ustanovení právních předpisů Unie, které se týkají sledovatelnosti potravin živočišného původu.
3. Informace uvedené v odstavci 1 musí být denně aktualizovány a musí zůstat k dispozici přinejmenším tak dlouho, dokud nelze oprávněně předpokládat, že potravina byla spotřebována.
Pokud o to příslušný orgán požádá, musí mu provozovatel potravinářského podniku tyto informace neprodleně poskytnout. Vhodnou formu, jejímž prostřednictvím musí být tyto informace zpřístupněny, si může zvolit dodavatel potravin, pokud jsou informace požadované podle odstavce 1 jasně a jednoznačně přístupné provozovateli podniku, kterému jsou potraviny dodávány, a může si je vyhledat.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. července 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. září 2011.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 931/2011
(2011. gada 19. septembris)
par izsekojamības prasībām, kas ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 noteiktas dzīvnieku izcelsmes pārtikai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulu (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (1), un jo īpaši tās 18. panta 5. punktu,
tā kā:
(1)
Regulas (EK) Nr. 178/2002 18. pantā ir noteikti pārtikas izsekojamības vispārīgie principi. Tajā noteikts, ka visos ražošanas, pārstrādes un izplatīšanas posmos jānodrošina pārtikas izsekojamība. Tajā noteikts arī, ka uzņēmējiem, kas iesaistīti pārtikas apritē, jāspēj identificēt personas, kuras tām piegādājušas pārtiku. Šiem uzņēmējiem jāspēj arī identificēt uzņēmumus, kuriem tie piegādājuši savus produktus. Attiecīgā informācija pēc pieprasījuma jādara zināma kompetentajām iestādēm.
(2)
Izsekojamība ir vajadzīga, lai nodrošinātu pārtikas nekaitīgumu un patērētājiem sniegtās informācijas ticamību. Jo īpaši tā vajadzīga, lai būtu iespējams īstenot dzīvnieku izcelsmes pārtikas izsekojamību, tādējādi palīdzot izņemt no tirgus pārtiku, kas nav nekaitīga, un aizsargājot patērētājus.
(3)
Lai pārtika būtu izsekojama, kā izklāstīts Regulas (EK) Nr. 178/2002 18. pantā, ir vajadzīgs abu pārtikas apritē iesaistīto uzņēmēju nosaukums un adrese - gan tā, kas pārtiku piegādā, gan tā, kam pārtiku piegādā. Šī prasība pamatojas uz pieeju “viens posms pirms un viens posms pēc”, kas nozīmē, ka pārtikas apritē iesaistītajiem uzņēmējiem ir sistēma, ar kuras palīdzību tie var identificēt tiešo(-os) piegādātāju(-us) un tiešo(-os) klientu(-us), ja vien pats uzņēmējs nav galapatērētājs.
(4)
Pagātnē pieredzētās pārtikas krīzes ir atklājušas, ka ar uzskaites dokumentāciju vien nav iespējams nodrošināt aizdomīgas pārtikas pilnīgu izsekojamību. Regulu (EK) Nr. 178/2002, Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu (2), Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (3), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 854/2004, ar ko paredz īpašus noteikumus par lietošanai pārtikā paredzētu dzīvnieku izcelsmes produktu oficiālās kontroles organizēšanu (4), īstenojot gūtā pieredze liecina, ka uzņēmēju, kas iesaistīti pārtikas apritē, rīcībā parasti nav informācijas, kāda vajadzīga, lai nodrošinātu pārtikas produktu apstrādes vai glabāšanas identificēšanas sistēmu piemērotību, jo īpaši attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku. Tādējādi nozarei radušies nevajadzīgi lieli ekonomiski zaudējumi, jo pārtika nav ātri un pilnībā izsekojama.
(5)
Tādēļ dzīvnieku izcelsmes pārtikas konkrētajai nozarei ir lietderīgi paredzēt vairākus noteikumus, kas nodrošinātu Regulas (EK) Nr. 178/2002 18. pantā noteikto prasību pareizu piemērošanu. Attiecībā uz to, kādā veidā vajadzīgo informāciju dara pieejamu, šajos noteikumos vajadzētu pieļaut lielāku vai mazāku elastību.
(6)
Konkrētāk, ir lietderīgi norādīt papildu informāciju par dzīvnieku izcelsmes pārtikas tilpumu vai daudzumu, dot norādi, kas attiecīgi identificē partiju, sēriju vai sūtījumu, kā arī sniegt pārtikas sīku aprakstu un nosūtīšanas datumu.
(7)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets
Šī regula paredz īstenošanas noteikumus izsekojamības prasībām, kas attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku Regulā (EK) Nr. 178/2002 noteiktas uzņēmējiem, kuri iesaistīti pārtikas apritē.
2. pants
Darbības joma
1. Šo regulu piemēro pārtikas produktiem, kas Regulas (EK) Nr. 852/2004 2. panta 1. punktā definēti kā neapstrādāti produkti un pārstrādes produkti.
2. Šī regula neattiecas uz pārtiku, kuras saturā ir gan augu izcelsmes produkti, gan dzīvnieku izcelsmes pārstrādes produkti.
3. pants
Izsekojamības prasības
1. Uzņēmēji, kas iesaistīti pārtikas apritē, nodrošina, ka pārtikas apritē iesaistītajam uzņēmējam, kuram pārtiku piegādā, un (pēc pieprasījuma) kompetentajai iestādei par dzīvnieku izcelsmes pārtikas sūtījumiem sniedz šādu informāciju:
a)
precīzs pārtikas apraksts;
b)
pārtikas tilpums vai daudzums;
c)
tā pārtikas apritē iesaistītā uzņēmēja nosaukums un adrese, kurš pārtiku nosūta;
d)
nosūtītāja (īpašnieka) nosaukums un adrese, ja tie atšķiras no tā pārtikas apritē iesaistītā uzņēmēja nosaukuma un adreses, kurš pārtiku nosūta;
e)
tā pārtikas apritē iesaistītā uzņēmēja nosaukums un adrese, kuram pārtiku nosūta;
f)
saņēmēja (īpašnieka) nosaukums un adrese, ja tie atšķiras no tā pārtikas apritē iesaistītā uzņēmēja nosaukuma un adreses, kurš pārtiku nosūta;
g)
attiecīgi partijas, sērijas vai sūtījuma identifikācijas numurs;
h)
nosūtīšanas datums.
2. Informāciju, kas minēta 1. punktā, sniedz papildus informācijai, kas prasīta saskaņā ar attiecīgiem Savienības tiesību aktu noteikumiem par dzīvnieku izcelsmes pārtikas izsekojamību.
3. Informāciju, kas minēta 1. punktā, ik dienu atjaunina un glabā pieejamu vismaz līdz brīdim, kad loģiski pieņemams, ka pārtika ir patērēta.
Pēc kompetentās iestādes pieprasījuma uzņēmējs, kas iesaistīts pārtikas apritē, sniedz informāciju bez liekas kavēšanās. Pārtikas piegādātājs var izvēlēties, kādā veidā informāciju darīt pieejamu, ja vien uzņēmējam, kam pārtika ir piegādāta, skaidri un nepārprotami ir pieejama un izgūstama 1. punktā prasītā informācija.
4. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 1. jūlija.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 19. septembrī