ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ RADY
ze dne 29. října 2010,
kterým se mění status ostrova Svatý Bartoloměj vůči Evropské unii
(2010/718/EU)
EVROPSKÁ RADA,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 355 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na podnět Francouzské republiky,
s ohledem na stanovisko Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Článek 355 Smlouvy o fungování Evropské unie (EU) umožňuje, aby Evropská rada z podnětu dotyčného členského státu přijala po konzultaci s Komisí jednomyslně rozhodnutí, kterým se vůči Unii mění status dánské, francouzské nebo nizozemské země nebo území uvedených v čl. 355 odst. 1 a 2.
(2)
Francouzská republika (dále jen „Francie“) dopisem prezidenta republiky ze dne 30. června 2010 požádala Evropskou radu, aby toto rozhodnutí přijala ohledně ostrova Svatý Bartoloměj, který je uveden v čl. 355 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Francie žádá, aby byl status tohoto ostrova změněn ze statusu nejvzdálenějšího regionu, který se řídí článkem 349 Smlouvy o fungování EU, na status zámořské země a území, který se řídí částí čtvrtou Smlouvy o fungování EU.
(3)
Žádost Francie je podepřena vůlí vyjádřenou volenými zástupci ostrova Svatý Bartoloměj, který v rámci Francouzské republiky tvoří zámořský územní celek podle článku 74 francouzské ústavy s vlastní samosprávou, aby byl ostrovu udělen status vůči Evropské unii, jenž by lépe vyhovoval postavení, jaké toto území má v rámci vnitrostátního práva, zejména vzhledem k jeho fyzické vzdálenosti od metropolitní Francie a jeho malému ostrovnímu hospodářství orientovanému na cestovní ruch, které čelí konkrétním potížím se zásobováním, jež ztěžují uplatňování předpisů Unie.
(4)
Francie se zavázala uzavřít dohody nezbytné k ochraně zájmů Unie v rámci nového statusu. Tyto dohody by se měly týkat měnové oblasti, protože Francie má v úmyslu zachovat euro jakožto jednotnou měnu Svatého Bartoloměje a protože je třeba zajistit kontinuitu uplatňování práva Unie v oblastech, které jsou zásadní pro správné fungování hospodářské a měnové Unie. Dále by se měly týkat daňové oblasti a jejich cílem by mělo být zajistit, aby se mechanismy stanovené ve směrnici Rady 77/799/EHS ze dne 19. prosince 1977 vzájemné pomoci mezi příslušnými orgány členských států v oblasti přímých daní a daní z pojistného (1) a směrnici Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb (2), zaměřené zejména na boj proti přeshraničním podvodům a únikům, i v budoucnu uplatňovaly na území Svatého Bartoloměje. Občané Svatého Bartoloměje by měli zůstat občany Unie a mít v ní stejné povinnosti a svobody jako ostatní francouzští občané a stejně tak by všichni občané Unie měli na Svatém Bartoloměji požívat stejných práv a svobod jako v současnosti.
(5)
Změna statusu ostrova Svatý Bartoloměj vůči Evropské unii, která je v souladu s požadavkem demokraticky vyjádřeným jeho volenými zástupci, by neměla poškodit zájmy Unie a měla by v souvislosti s přechodem ostrova ke samosprávnému postavení v rámci vnitrostátního práva představovat logický krok,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Dnem 1. ledna 2012 ostrov Svatý Bartoloměj pozbývá statusu nejvzdálenějšího regionu Unie a nabývá statusu zámořské země a území podle části čtvrté Smlouvy o fungování Evropské unie (EU).
Článek 2
Smlouva o fungování EU se mění takto:
1)
v čl. 349 prvním pododstavci se vypouštějí slova „Svatého Bartoloměje,“;
2)
v čl. 355 odst. 1 se vypouštějí slova „Svatý Bartoloměj,“;
3)
v příloze II se mezi odrážky týkající se Saint-Pierre a Miquelonu a Aruby vkládá nová odrážka, která zní:
„-
Svatý Bartoloměj,“.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Použije se ode dne 1. ledna 2012.
V Bruselu dne 29. října 2010.
EIROPADOMES LĒMUMS
(2010. gada 29. oktobris),
ar ko groza statusu, kas Senbertelemī salai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību
(2010/718/ES)
EIROPADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 355. panta 6. punktu,
ņemot vērā Francijas Republikas ierosinājumu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu,
tā kā:
(1)
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 355. pants ļauj Eiropadomei pēc attiecīgās dalībvalsts ierosinājuma un pēc apspriešanās ar Komisiju vienprātīgi pieņemt lēmumu, ar kuru groza statusu, kas attiecībā uz Savienību ir piešķirts Dānijas, Francijas vai Nīderlandes zemēm vai teritorijām, kas minētas 355. panta 1. un 2. punktā.
(2)
Francijas Republika (turpmāk “Francija”) ar sava prezidenta 2010. gada 30. jūnija vēstuli lūdza Eiropadomi pieņemt šādu lēmumu attiecībā uz Senbertelemī salu, kura ir minēta LESD 355. panta 1. punktā. Francija lūdz, lai Senbertelemī salas statuss no attālākā reģiona, kuru reglamentē LESD 349. pants, tiktu mainīts uz aizjūras zemes un teritorijas statusu, kurš ir minēts LESD ceturtajā daļā.
(3)
Francijas lūgums atbilst vēlmei, ko ir izrādījuši Senbertelemī salas - kura ir Francijas aizjūras kopiena, kuru reglamentē Francijas Konstitūcijas 74. pants un kurai ir autonomija - ievēlētie pārstāvji, proti, piešķirt tai vietējā līmenī labāk pielāgotu statusu attiecībā uz Savienību, jo īpaši saistībā ar tās fizisko attālumu no pamatteritorijas, salas nelielo ekonomiku, kas ir orientēta vienīgi uz tūrismu, un faktiskām piegādes grūtībām, kas daļēji apgrūtina Savienības standartu piemērošanu.
(4)
Francija ir apņēmusies noslēgt vajadzīgos nolīgumus, lai šīs pārejas laikā tiktu aizsargātas Savienības intereses. Šie nolīgumi attieksies, no vienas puses, uz monetāro jomu, jo Francija vēlas kā vienoto valūtu Senbertelemī saglabāt euro, un ir jānodrošina arī turpmāka Savienības tiesību aktu piemērošana galvenajās jomās, lai nodrošinātu ekonomiskās un monetārās savienības labu darbību. No otras puses, tie attieksies uz nodokļiem, un to mērķis būs nodrošināt to, lai arī turpmāk Senbertelemī teritorijā piemērotu mehānismus, kas paredzēti Padomes Direktīvā 77/799/EEK (1977. gada 19. decembris) par dalībvalstu kompetento iestāžu savstarpēju palīdzību attiecībā uz tiešo nodokļu un apdrošināšanas prēmiju aplikšanu ar nodokļiem (1) un Padomes Direktīvā 2003/48/EK (2003. gada 3. jūnijs) par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem (2), un kuri jo īpaši ir vērsti pret pārrobežu nodokļu nemaksāšanu un nodokļu apiešanu. Senbertelemī iedzīvotāji joprojām būs Eiropas Savienības pilsoņi, un viņiem Savienībā būs tādas pašas tiesības un brīvības kā pārējiem Francijas pilsoņiem, savukārt visiem Savienības pilsoņiem Senbertelemī joprojām būs tādas pašas tiesības un brīvības kā pašlaik.
(5)
Līdz ar to Senbertelemī salas statusa maiņa attiecībā uz Savienību, atbildot uz tās ievēlēto pārstāvju demokrātiski pausto lūgumu, nekaitēs Savienības interesēm un būs saskaņā ar to, ka sala iegūst autonomu statusu valsts tiesību aktos,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
No 2012. gada 1. janvāra Senbertelemī sala vairs nav viens no Savienības attālākajiem reģioniem un iegūst aizjūras zemes un teritorijas statusu, kas minēts Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) ceturtajā daļā.
2. pants
Tādēļ LESD groza šādi:
1)
svītro vārdu “Senbertelemī” 349. panta pirmajā daļā;
2)
svītro vārdu “Senbertelemī” 355. panta 1. punktā;
3)
II pielikumā starp ievilkumu attiecībā uz Senpjēru un Mikelonu un ievilkumu attiecībā uz Arubu iekļauj šādu ievilkumu:
“-
Senbertelemī,”.
3. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
To piemēro no 2012. gada 1. janvāra.
Briselē, 2010. gada 29. oktobrī