ROZHODNUTÍ RADY 2011/235/SZBP
ze dne 12. dubna 2011
o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Íránu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 21. března 2011 Rada opětovně vyjádřila hluboké obavy nad zhoršováním situace v oblasti lidských práv v Íránu.
(2)
Rada poukázala zejména na dramatický nárůst poprav v nedávných měsících a systematické represe iránských občanů, kteří čelí pronásledování a zatýkání proto, že uplatňují své legitimní právo na svobodu projevu a pokojného shromažďování. Unie také zopakovala, že důrazně odsuzuje používání mučení a jiného krutého, nelidského a ponižujícího zacházení.
(3)
V této souvislosti Rada potvrdila, že bude i nadále reagovat na porušování lidských práv v Íránu, a prohlásila, že je připravena zavést omezující opatření namířená proti osobám odpovědným za závažná porušení lidských práv v Íránu.
(4)
Omezující opatření by měla být zaměřena na osoby, které se podílejí na závažných porušeních lidských práv nebo jsou odpovědné za příkazy k takovým závažným porušením či za jejich provádění během represí vůči pokojným demonstrantům, novinářům, obráncům lidských práv, studentům nebo jiným osobám, jež veřejně vystupují na obranu svých legitimních práv, včetně svobody projevu, a dále na osoby, které se podílejí na závažných porušeních práva na spravedlivý proces, podílejí se na mučení a jiném krutém, nelidském a ponižujícím zacházení nebo na nepřiměřeném, nadměrném a stále častějším udělování trestu smrti, včetně veřejných poprav, kamenování, poprav oběšením nebo poprav mladistvých pachatelů v rozporu se závazky Íránu vyplývajícími z mezinárodních lidských práv, nebo na osoby odpovědné za příkazy k takovým závažným porušením či za jejich provádění.
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby osobám odpovědným za závažná porušení lidských práv v Íránu a osobám s nimi spojenými, jak jsou uvedeny v příloze, zabránily ve vstupu na svá území nebo průjezdu přes ně.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy členský stát plní závazky mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách, nebo
d)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
4. Odstavec 3 se vztahuje také na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
5. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
6. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření uložených podle odstavce 1, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými humanitární potřebami nebo účastí na mezivládních zasedáních, včetně zasedání podporovaných Unií nebo zasedání, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví úřadu OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
7. Členský stát, který si přeje udělit výjimky podle odstavce 6, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky přesto rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
8. Pokud členský stát na základě odstavců 3, 4, 6 a 7 povolí pro své území vstup nebo průjezd osobám uvedeným v příloze, je povolení omezeno na účel, pro který je vydáno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 2
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží osobám odpovědným za závažná porušení lidských práv v Íránu nebo které tyto osoby vlastní, držení či ovládají, a veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží osobám a subjektům spojeným s uvedenými osobami nebo které tyto osoby a subjekty vlastní, drží či ovládají, jak jsou uvedeny v příloze.
2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být poskytnuty osobám a subjektům uvedeným v příloze, a to přímo, ani nepřímo, ani v jejich prospěch.
3. Příslušné orgány členských států mohou povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud zjistí, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypotéky, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, nebo
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi alespoň dva týdny před udělením povolení důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.
Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4. Odchylně od odstavce 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byla osoba uvedená v odstavci 1 zařazena na seznam v příloze, nebo se na ně vztahuje soudní, správní nebo rozhodčí rozhodnutí vydané před tímto dnem,
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek, které takové zástavní právo zajišťuje nebo které takové rozhodnutí uznává za platné, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky,
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedeného v příloze a
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v daném členském státě.
Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
5. Odstavec 1 nebrání osobě nebo subjektu uvedeným na seznamu provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena před zápisem této osoby nebo subjektu na seznam obsažený v příloze, za předpokladu, že dotčený členský stát určil, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží osoba nebo subjekt uvedené v odstavci 1.
6. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují opatření podle odstavců 1 a 2,
pokud se na veškeré takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahují opatření stanovená podle odstavce 1.
Článek 3
1. Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku sestavuje a mění seznam obsažený v příloze.
2. Rada své rozhodnutí, včetně důvodů zařazení na seznam, sdělí dotčené osobě či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
3. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu či subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 4
1. V příloze jsou uvedeny důvody pro zařazení dotčených osob a subjektů na seznam.
2. V příloze jsou rovněž uvedeny případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o subjekty, mohou tyto informace zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
Článek 5
Pro dosažení co největšího účinku opatření stanovených v tomto rozhodnutí vybízí Unie třetí státy, aby přijaly obdobná omezující opatření.
Článek 6
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Toto rozhodnutí se použije do 13. dubna 2012. Je průběžně přezkoumáváno. Pokud bude mít Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, odpovídajícím způsobem prodlouží jeho použitelnost nebo je změní.
V Lucemburku dne 12. dubna 2011.
PADOMES LĒMUMS 2011/235/KĀDP
(2011. gada 12. aprīlis)
par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Irānā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
tā kā:
(1)
Padome 2011. gada 21. martā atkārtoti pauda nopietnas bažas par stāvokļa pasliktināšanos cilvēktiesību jomā Irānā.
(2)
Padome īpaši uzsvēra to, ka pēdējo mēnešu laikā ir ievērojami palielinājies izpildīto nāvessodu skaits un notiek sistemātiska Irānas iedzīvotāju apspiešana - viņi tiek vajāti, un viņus arestē par to, ka tie izmanto savas likumīgās tiesības uz vārda brīvību un miermīlīgu pulcēšanos. Tāpat Savienība atkārtoti pauda stingru nosodījumu par to, ka tiek izmantota spīdzināšana, un par citu cietsirdīgu, necilvēcīgu un pazemojošu rīcību.
(3)
Ņemot vērā minēto, Padome atkārtoti apstiprināja savu apņēmību turpināt pievērsties cilvēktiesību pārkāpumiem Irānā un paziņoja par gatavību ieviest ierobežojošus pasākumus, kas ir vērsti pret personām, kuras ir atbildīgas par smagiem cilvēktiesību pārkāpumiem Irānā.
(4)
Ierobežojošiem pasākumiem būtu jāattiecas uz personām, kas ir atbildīgas par smagu cilvēktiesību pārkāpumu izvēršanu vai īstenošanu vai ir saistītas ar tiem, apspiežot miermīlīgus demonstrāciju dalībniekus, žurnālistus, cilvēktiesību aizstāvjus, studentus vai citas personas, kas atklāti aizstāv savas likumīgās tiesības, tostarp tiesības uz vārda brīvību, kā arī uz personām, kas ir atbildīgas par smagu pārkāpumu izvēršanu vai īstenošanu vai saistītas ar tiem, saistībā ar tiesību uz pienācīgu lietas izskatīšanu neievērošanu, spīdzināšanu, cietsirdīgu, necilvēcīgu un pazemojošu rīcību vai neizvēlīgu, pārmērīgu un aizvien plašāku nāvessoda piemērošanu, tostarp publisku nāvessoda izpildi, nomētāšanu ar akmeņiem, pakāršanu vai nāvessoda izpildi nepilngadīgiem likumpārkāpējiem, pārkāpjot Irānas starptautiskās saistības cilvēktiesību jomā.
(5)
Dažu pasākumu īstenošanai ir vajadzīga Savienības papildu rīcība,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai liegtu pielikumā minētajām personām, kas atbildīgas par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem Irānā, un ar tām saistītām personām ieceļot to teritorijā vai šķērsot to.
2. Šā panta 1. punkts neliek dalībvalstij aizliegt saviem valstspiederīgajiem ieceļot tās teritorijā.
3. Šā panta 1. punktu nepiemēro gadījumos, ja dalībvalstij ir jāievēro starptautiskos tiesību aktos paredzētas saistības, proti:
a)
tā ir starptautiskas starpvaldību organizācijas uzņēmējvalsts;
b)
tā uzņem Apvienoto Nāciju Organizācijas sasauktu vai tās aizgādībā rīkotu starptautisku konferenci;
c)
saskaņā ar daudzpusēju nolīgumu, ar ko piešķir privilēģijas un imunitāti; vai
d)
saskaņā ar 1929. gada Samierināšanās līgumu (Laterāna pakts), ko noslēdza Svētais Krēsls (Vatikāna Pilsētvalsts) un Itālija.
4. Šā panta 3. punktu uzskata par piemērojamu arī gadījumos, ja kāda dalībvalsts ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) uzņēmējvalsts.
5. Padomi pienācīgi informē par visiem gadījumiem, kad dalībvalsts pieļauj izņēmumu saskaņā ar šā panta 3. vai 4. punktu.
6. Dalībvalstis var piešķirt izņēmumus pasākumiem, ko piemēro saskaņā ar 1. punktu, ja ceļošana ir attaisnojama steidzamu humānu iemeslu dēļ vai tāpēc, lai piedalītos starpvaldību sanāksmēs, tostarp tajās, kuras Savienība atbalsta vai kuras rīko dalībvalsts, kas ir EDSO prezidentvalsts, un kurās notiek politisks dialogs, ar ko tieši atbalsta demokrātiju, cilvēktiesības un tiesiskumu Irānā.
7. Dalībvalsts, kas vēlas piešķirt 6. punktā minētos izņēmumus, rakstiski par to paziņo Padomei. Izņēmumu uzskata par piešķirtu, ja vien viens vai vairāki Padomes locekļi rakstiski neiebilst pret šādu rīcību divu darbdienu laikā no brīža, kad saņemts paziņojums par ierosināto izņēmumu. Ja viens vai vairāki Padomes locekļi iebilst, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu tomēr var pieņemt lēmumu piešķirt ierosināto izņēmumu.
8. Gadījumos, kad saskaņā ar 3., 4., 6. vai 7. punktu dalībvalsts atļauj savā teritorijā ieceļot vai to šķērsot pielikumā uzskaitītajām personām, atļauja attiecas tikai uz konkrēto nolūku, kādā tā ir piešķirta, un tikai uz tām personām, kurām tā ir piešķirta.
2. pants
1. Tiek iesaldēti visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir pielikumā uzskaitīto personu, kuras ir atbildīgas par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem Irānā, īpašumā, valdījumā, turējumā vai kontrolē, un visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir pielikumā uzskaitīto ar tām saistīto personu un vienību īpašumā, valdījumā, turējumā vai kontrolē.
2. Pielikumā minētajām personām un vienībām liedz tiešu vai netiešu piekļuvi līdzekļiem un saimnieciskiem resursiem.
3. Dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut dažu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai arī darīt tos pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kādus tā uzskata par atbilstīgiem, ja tā ir konstatējusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:
a)
vajadzīgi, lai segtu pielikumā uzskaitīto personu un to apgādājamo ģimenes locekļu pamatvajadzības, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, zālēm un medicīnisko aprūpi, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;
b)
paredzēti vienīgi saprātīgai samaksai par darbu un atlīdzībai par izdevumiem, kas saistīti ar juridiskiem pakalpojumiem;
c)
paredzēti vienīgi komisijas maksai vai apkalpošanas maksai par iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu parastu turēšanu vai pārvaldību; vai
d)
nepieciešami ārkārtas izdevumu segšanai, ja kompetentā iestāde vismaz divas nedēļas pirms atļaujas piešķiršanas ir citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai sniegusi pamatojumu, kāpēc tā uzskata, ka būtu jāpiešķir īpaša atļauja.
Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
4. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut atsevišķu iesaldētu līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:
a)
uz līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas tiesas noteikts, administratīvs vai arbitrāžas apgrūtinājums, kas noteikts pirms dienas, kad 1. punktā minētā persona vai vienība tika iekļauta sarakstā, vai tiesas, administratīvs vai arbitrāžas spriedums, kas pasludināts pirms minētās dienas;
b)
līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos vienīgi, lai izpildītu prasījumus, kas izriet no attiecīgā apgrūtinājuma vai ko atzīst par spēkā esošiem ar attiecīgo spriedumu, ievērojot ierobežojumus, kas paredzēti spēkā esošajos normatīvajos aktos, ar ko reglamentē attiecīgu prasījumu iesniedzēju tiesības;
c)
apgrūtinājums vai spriedums nav pieņemts par labu kādai no personām vai vienībām, kas uzskaitītas pielikumā; un
d)
apgrūtinājuma vai sprieduma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai.
Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
5. Ar 1. punktu neierobežo to, ka sarakstā iekļauta persona vai vienība veic maksājumus saskaņā ar līgumu, kas stājies spēkā pirms šīs personas vai vienības iekļaušanas pielikumā iekļautajā sarakstā, ja vien attiecīgā dalībvalsts nav secinājusi, ka maksājumu tieši vai netieši saņem šā panta 1. punktā minētā persona vai vienība.
6. Šā panta 2. punktu nepiemēro iesaldētu kontu papildināšanai:
a)
ar procentu ienākumiem vai citiem ieņēmumiem no šiem kontiem; vai
b)
maksājumiem, kas paredzēti līgumos, nolīgumos vai saistībās, kas noslēgtas vai radušās pirms dienas, kad uz šiem kontiem tika attiecināti 1. un 2. punktā minētie pasākumi,
ja uz šādiem procentiem, citiem ienākumiem un maksājumiem arī turpmāk attiecina 1. punktā paredzētos pasākumus.
3. pants
1. Pēc priekšlikuma, kas saņemts no dalībvalsts vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos, Padome izstrādā un groza pielikumā iekļauto sarakstu.
2. Padome savu lēmumu, tostarp pamatojumu iekļaušanai sarakstā, paziņo attiecīgajai personai vai vienībai tieši, ja adrese ir zināma, vai publicējot paziņojumu, dodot šādai personai vai vienībai iespēju paust savus komentārus.
3. Ja ir iesniegti komentāri vai ja ir iesniegti jauni būtiski pierādījumi, Padome pārskata savu lēmumu un par to informē attiecīgo personu vai vienību.
4. pants
1. Pielikumā norāda pamatojumu attiecīgo personu un vienību iekļaušanai sarakstā.
2. Pielikumā iekļauj arī vajadzīgo informāciju attiecīgo personu vai vienību identificēšanai, ja tāda ir pieejama. Attiecībā uz personām šāda informācija var ietvert vārdu un uzvārdu, tostarp pieņemtus vārdus, dzimšanas datumu un vietu, valstspiederību, pases un personas apliecības numuru, dzimumu, adresi, ja tā zināma, un darbības jomu vai profesiju. Attiecībā uz vienībām tāda informācija var ietvert nosaukumus, reģistrācijas vietu un datumu, reģistrācijas numuru un uzņēmējdarbības veikšanas vietu.
5. pants
Lai šajā lēmumā paredzēto pasākumu ietekme būtu pēc iespējas lielāka, Savienība aicina trešās valstis pieņemt līdzīgus ierobežojošus pasākumus.
6. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Šo lēmumu piemēro līdz 2012. gada 13. aprīlim. To pastāvīgi pārskata. To pēc vajadzības atjaunina vai groza, ja Padome uzskata, ka tā mērķi nav sasniegti.
Luksemburgā, 2011. gada 12. aprīlī