PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 405/2011
ze dne 19. dubna 2011,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých tyčí a prutů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1 Prozatímní opatření
(1)
Komise uložila prostřednictvím nařízení (EU) č. 1261/2010 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 15. února 2010 podala Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících podstatnou část, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby některých tyčí z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
Jak je stanoveno ve 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření ohledně subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2009 do 31. března 2010 (dále jen „období šetření“). Průzkum trendů významných pro posouzení újmy se týkal období od roku 2007 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2 Následný postup
(4)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních vyrovnávacích opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), se k prozatímním zjištěním písemně vyjádřila řada zúčastněných stran. Strany, které o to požádaly, dostaly možnost slyšení. Komise nadále shromažďovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně zohledněny.
(5)
Všem zúčastněným stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla. Po tomto konečném poskytnutí informací byla stranám ponechána lhůta, ve které mohly zaujmout stanovisko.
1.3 Strany dotčené řízením
(6)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se stran dotčených daným řízením, potvrzují se 5. až 22. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(7)
Je třeba připomenout, že, jak uvádí 24. bod odůvodnění prozatímního nařízení, za „dotčený výrobek“ byly určeny tyče a pruty z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracované, jiné než tyče a pruty s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházející z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89.
(8)
Jeden vyvážející výrobce z Indie uvedl, že tyče z nerezavějící oceli s kruhovým příčným průřezem o průměru menším než 80 mm, které však nejsou v rozmezí tolerance H6 až H11, by měly být vyloučeny z šetření, protože se na ně nevztahuje definice výrobku.
(9)
Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť v definici výrobku se na toleranci neodkazuje. Kontrolní číslo výrobku (PCN) v dotazníku sice obsahuje položku výlučně určenou pro tolerance v rozmezí H6 až H11, ta je však uvedena pouze pro účely srovnání a pro výrobek, jenž je předmětem šetření, nemá závazné důsledky. Z toho důvodu se dospělo k názoru, že výrobky, které nejsou v rozmezí tolerance H6 až H11, by neměly být z šetření vyloučeny.
(10)
Je třeba poznamenat, že výrobky, které nejsou v rozmezí tolerance H6 až H11, byly pro výpočet prozatímního rozpětí subvencování a újmy zohledněny.
2.2 Obdobný výrobek
(11)
Jelikož k obdobnému výrobku nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 25. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1 Úvod
(12)
Ve 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se odkazuje na tyto režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány subvence:
a)
režim „Kniha celních nároků“;
b)
režim předběžného povolení;
c)
režim podpory vývozu kapitálového zboží;
d)
režim pro subjekty orientované na vývoz;
e)
režim vývozních úvěrů.
(13)
Výrobní odvětví Unie vyjádřilo pochybnosti o tom, zda Komise neopomněla zohlednit řadu programů subvencí. Odvětví tak dospělo k názoru, že subvence, které indičtí výrobci podle šetření obdrželi, byly podhodnoceny.
(14)
V reakci na tuto skutečnost je nutné poznamenat, že podnět obsahoval velký počet národních a místních režimů subvencí, které byly zahrnuty do dotazníku pro vyvážející výrobce v Indii a prošetřeny Komisí. Avšak pouze v případě programů uvedených výše ve 12. bodě odůvodnění bylo shledáno, že vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo a již byli zařazeni do vzorku, obdrželi subvence.
(15)
Výrobní odvětví Unie také tvrdilo, že závěry Komise odporují závěru ministerstva obchodu USA (US DOC), které v nedávném řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se vývozu oceli z Indie zjistilo daleko vyšší subvence. K tomu je však třeba poznamenat, že se tyto závěry týkají jiného výrobku a jiného vyšetřovacího období. Toto tvrzení se proto zamítá.
(16)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se 26. až 28. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2 Režim „Kniha celních nároků“ (dále jen „KCN“)
(17)
Několik stran tvrdilo, že režim KCN by neměl být považován za napadnutelné subvence, neboť účelem tohoto režimu je vyrovnat dovozní cla. Jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento režim nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nesplňuje pravidla stanovená v příloze I písm. i), v příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost bezcelně dovezené zboží při výrobním procesu skutečně spotřebovat a výše kreditu není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Navíc neexistuje žádný systém nebo postup pro potvrzení, které vstupy jsou spotřebovávány při procesu výroby vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu KCN bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří obstarávají veškeré vstupy na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají nárok na čerpání výhod v rámci režimu KCN. Tato tvrzení se proto zamítají.
(18)
Pokud jde o prodej licence KCN, jedna strana tvrdila, že skutečná prodejní cena nedosahovala hodnoty licence a výhoda proto byla menší. V této souvislosti je třeba poznamenat, že výhoda získaná podle tohoto režimu byla vypočítána na základě výše kreditu poskytnutého v rámci této licence, bez ohledu na to, zda byla licence použita pro vyrovnání dovozních cel či zda byla skutečně prodána. Má se zato, že jakýkoli prodej licence za cenu pod její nominální hodnotou je čistě obchodní rozhodnutí, které nemění výši výhody poskytované v rámci tohoto režimu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(19)
Jedna strana dále tvrdila, že by se výhoda získaná v rámci tohoto režimu neměla určovat podle vývozní hodnoty, nýbrž podle skutečného využití licence KCN - a to i v případě, že byl režim KCN považován za napadnutelný. Co se toho týče, je nutné připomenout, že v souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a která byla zjištěna za období šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v momentě, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku je indická vláda povinna se zříct celních poplatků, čímž vzniká finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné i výši kreditu v rámci režimu KCN, která má být pro příslušnou vývozní transakci udělena, nemůže již indická vláda sama rozhodnout, zda subvenci poskytnout či nikoli. Společnost, která ví, že v rámci režimu KCN získá subvence, je v tomto ohledu zvýhodněna, protože může tyto subvence zohlednit a nabídnout nižší ceny. Pro zjištění, zda byla výhoda poskytnuta, je rozhodující okamžik vývozu, nikoli následné využití, protože vývozce, který takové právo získal, „je na tom finančně lépe“. Toto tvrzení se proto zamítá.
(20)
Jelikož ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se 29. až 41. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3 Režim předběžného povolení (dále jen „PP“)
(21)
Jedna strana tvrdila, že režim PP je třeba považovat za režim vracení cla, neboť dovezené materiály se používají na výrobu vyváženého zboží. 54. bod odůvodnění prozatímního nařízení v reakci na toto tvrzení uvádí, že podprogram využitý v tomto daném případě nelze považovat za přípustný systém vracení cla nebo režim vracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě systémů navracení u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Rovněž se má za to, že standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit kontrolní systém skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného kontrolního systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Tento podprogram je tudíž napadnutelný a příslušné tvrzení se odmítá.
(22)
Pokud jde o výpočet výše subvencí, oproti tvrzení jedné strany musely být pro určení výše napadnutelné výhody zohledněny výhody, které v rámci režimu PP získaly jiné než dotčené výrobky. V rámci režimu PP neexistuje žádná povinnost, která by omezovala využití výhody pro dovoz vstupního materiálu osvobozeného od cla v souvislosti s konkrétním výrobkem. V důsledku toho je možné využít pro dotčený výrobek všech výhod poskytovaných tímto režimem.
(23)
Jelikož ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se 42. až 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.4 Režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „PVKZ“)
(24)
Protože ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 59. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.5 Režim pro subjekty orientované na vývoz (dále jen „SOV“)
(25)
Dříve než se zmíní řada připomínek předložených společností ze vzorku, která měla status SOV, je nutné připomenout, že rozhodující povinností SOV, jak je stanovena v dokumentech FT-policy 2004-2009 a FT-policy 2009-2014, je dosáhnout čistých devizových příjmů, tj. v referenčním období (5 let) musí být celková hodnota vývozů vyšší než celková hodnota dovezeného zboží. V rámci režimu pro SOV mohou být zřízeny všechny podniky, pokud se v zásadě zaváží vyvážet veškerou svou produkci zboží nebo služeb.
(26)
Za to mohou SOV využít řadu úlev uvedených v 66. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto úlevy jsou stanoveny zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a jsou proto považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Vývozní cíl SOV, jak je uvedeno v kapitole 6.1 dokumentu FT-policy 2009-2014, je nutnou podmínkou k získání příslušných subvencí.
(27)
Osvobození, kterých SOV využívá, jsou všechna stanovena zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti. Režim pro SOV nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům stanoveným v příloze I (písmena h) a i)), v příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(28)
Dále nebylo potvrzeno, že indická vláda uplatňuje kontrolní systém či postup, aby ověřila, zda a v jakém rozsahu byly vstupy získané bezcelně nebo bez daně z prodeje spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě režimů vracení cla u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Uplatňovaný kontrolní systém má za cíl sledovat plnění povinnosti dosažení čistých devizových příjmů a nikoli sledovat spotřebu dovážených výrobků při výrobě vyváženého zboží.
(29)
Pokud jde o zmíněnou stranu se statusem SOV, aby bylo možné napadnout jakékoli výhody, musí být splněny tyto dvě podmínky: i) neexistence kontrolního systému a ii) poskytnutí nadměrných úlev. V této souvislosti je třeba poznamenat, že je nezbytné, aby indická vláda prokázala, že uplatňuje řádný kontrolní systém, který jí umožňuje určit jaké vstupy byly při výrobě spotřebovány a v jakém rozsahu. Neexistence řádného kontrolního systému bude dále zmíněna níže. Poskytnutí nadměrných úlev je relevantní pouze v případě, že bylo zjištěno, že určitý režim - v tomto případě režim pro SOV - je režim vracení cla bona fide, který splňuje požadavky příloh I, II a III základního nařízení. Jak již bylo vysvětleno ve výše uvedeném 27. bodu odůvodnění, režim pro SOV nelze považovat za přípustný režim vracení cla nebo režim vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
(30)
Strana dále zdůraznila, že režim pro SOV údajně automaticky umožňuje bezcelní dovoz surovin pro vývoz konečného zboží. Strana tvrdila, že režim pro SOV je srovnatelný se systémem řízení dovozů v rámci aktivního zušlechťovacího styku, nikoli s režimem vracení cla. Podle názoru této strany, se tyto dva režimy zásadně liší, třebaže oba teoreticky směřují ke stejnému výsledku (vývoz zboží, které bylo vyrobeno ze surovin, u kterých nebylo vybráno dovozní clo). Aby podpořila svůj názor, strana tvrdila, že v rámci režimu vracení cla má vývozce právo požádat o náhradu cla uloženého na suroviny, ze kterých bylo vyrobeno konečné zboží. V rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku je vývozce osvobozen od veškerého dovozního cla, avšak má ze zákona povinnost zaplatit clo za veškeré konečné zboží prodané na domácím trhu. Strana tvrdila, že v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku nemohou být poskytnuty nadměrné úlevy.
(31)
K tomu je třeba v první řadě poznamenat, že pouze v případech, ve kterých existuje uplatňovaný kontrolní systém, který má sledovat spotřebu dovážených výrobků při výrobě vyváženého zboží, je možné určit, zda byly poskytnuty nadměrné úlevy. Pokud jde o tvrzení této strany, že režim pro SOV není režim vracení cla, je nutné poznamenat, že poznámka pod čarou č. 2 přílohy I základního nařízení jasně stanoví, že pro účely tohoto nařízení se „úlevou nebo vrácením“ rozumí rovněž plné nebo částečné osvobození od dovozních poplatků nebo odklad jejich platby. Mělo by být zřejmé, že základní koncept režimů vracení, náhrady či osvobození je stejný, tj. že dovozní cla na dovoz surovin se ani neplatí, ani se nenahrazují, pokud se takové suroviny použijí na výrobu výrobků následně vyvážených. Závěrem by mělo být jasné, že režim pro SOV musí být v souladu s požadavky příloh I, II a III základního nařízení, aby bylo možné určit, zda může být považován za režim vracení cla v dobré víře.
(32)
Strana dále tvrdila, že SOV je předmětem řádného kontrolního systému a dalších kontrolních opatření, pokud jde o vývoz a prodej na domácím trhu. Strana tvrdila, že v této záležitosti nejsou relevantní pouze zahraniční obchodní politika (FTP) a Příručka postupů (Handbook of Procedure - HOP), která stanoví příslušné zákony a postupy. Mělo by se také zjistit, zda v Indii existují nějaké další zákony a právní předpisy, které zřizují přiměřený a účinný kontrolní systém. Na podporu svého stanoviska strana uvedla, že, pokud jde o dovoz, nákup na domácím trhu, vývoz a prodej na domácím trhu, je v souladu s oddílem 6.10.1 Příručky postupů ze zákona povinna vést řádnou evidenci a ukládat digitálně podepsané čtvrtletní a výroční zprávy o pokroku. Strana dále tvrdila, že má v souladu s hlavním zákonem o spotřební dani z roku 1944 (Central Excise Act) zákonnou povinnost vystavovat při prodejích na domácím trhu daňový doklad, který například jasně dokládá splatné daně. Podle tohoto zákona musí tato strana také příslušným orgánům měsíčně předkládat podrobné informace o svých prodejích na domácím trhu. Podle zákona o společnostech z roku 1956 (Companies Act) a platných účetních standardů je tato strana ze zákona povinna ve svých auditovaných účetních závěrkách poskytnout podrobné informace o dovozu a veřejných zakázkách na domácím trhu, jakož i vývozu a prodeji na domácím trhu.
(33)
Pokud jde o toto tvrzení, je nesporné, že zmíněný zákon o společnostech může poskytnout rámec pro účetní standardy v Indii. Pro posouzení napadnutelnosti režimu pro SOV je však podstatné, zda indická vláda uplatňuje systém, který umožňuje ověřit, zda a v jakém rozsahu byly vstupy osvobozené od cla či daní spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku.
(34)
Požadavky stanovené v hlavním zákonu o spotřební dani (Central Excise Act) slouží zcela jiným účelům, tj. mají zajistit, že jsou při prodejích na domácím trhu v Indii placeny příslušné daně. Zákon nekontroluje bezcelně dovezené materiály, ani nekontroluje souvislost mezi vstupy osvobozenými od cla a výslednými výrobky určenými na vývoz, takže nemůže být považován za kontrolní systém určující, zda jde o režimy vracení cla.
(35)
Pokud jde o další zavedená kontrolní opatření, je třeba připomenout, jak zmiňuje 69. bod odůvodnění prozatímního nařízení, že SOV nemá v žádném okamžiku povinnost určovat vzájemný vztah mezi každou dovozní zásilkou a místem určení odpovídajícího výsledného výrobku. Pouze takové kontroly zásilek by však indickým orgánům umožnily získat dostatek informací o konečném místě určení vstupů a zkontrolovat, zda osvobození od cla/daně z prodeje nepřevyšuje vstupy pro produkci na vývoz.
(36)
I přes pečlivé zvážení tvrzení této strany se tak potvrdilo, že indická vláda neuplatňovala žádný účinný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda a v jakém rozsahu byly vstupy získané bezcelně a bez daně z prodeje spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II odst. 4 základního nařízení a v případě vracení cla u náhradních vstupů příloha III část II odst. 2 základního nařízení). Indická vláda navíc neprovedla další přezkoumání založené na skutečných vstupech, přestože by takové přezkoumání bylo při neexistenci účinného kontrolního systému zpravidla nutné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení). Indická vláda mimoto nepředložila žádné důkazy o tom, že nebyly poskytnuty nadměrné úlevy.
(37)
Zmíněná strana tvrdila, že pro výpočet subvencí měla Komise zohlednit cla zaplacená z prodeje konečných výrobků na domácím trhu. V reakci na toto tvrzení je třeba poznamenat, že ačkoliv účelem zřízení SOV je dosáhnout čistých devizových příjmů, může SOV část své výroby prodat na domácím trhu. Podle režimu pro SOV je zboží považováno za dovážené zboží, ačkoli je nutné zaplatit pouze 50 % preferenční celní sazbu. Z toho důvodu není SOV v jiné situaci než ostatní společnosti působící na domácím trhu, tj. z nakoupeného zboží musí platit příslušná cla/daně. V této souvislosti by mělo být jasné, že rozhodnutí indické vlády zdanit zboží určené ke spotřebě na domácím trhu neznamená, že osvobození SOV od dovozních cel a daní z prodeje není výhodou ve vztahu k vývoznímu prodeji dotčeného výrobku. Kromě toho nemá prodej na domácím trhu žádný dopad na obecnější hodnocení toho, zda existuje přiměřený kontrolní systém.
(38)
Strana také tvrdila, že Komise použila při výpočtu výše subvence chybný jmenovatel. Strana tvrdila, že správným jmenovatelem je obrat z celkového prodeje, nikoli obrat z vývozního prodeje. Toto tvrzení je nutné odmítnout. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) vypočtená podle režimu přepočtena v průběhu období šetření na celkový vývozní obrat jako příslušný jmenovatel, neboť subvence závisí na vývozní výkonnosti. Skutečnost, že SOV má možnost prodat část své produkce na domácím trhu nemění nic na tom, že jasným cílem režimu pro SOV je vývoz.
(39)
Strana tvrdila, že výhody, které získává společnost, by měly odpovídat úrokovým nákladům, kterých se indická vláda vzdala v době, která uplynula od dovozu surovin do vývozu hotových tyčí z nerezavějící oceli z Indie. Aby podpořila své tvrzení, strana se odvolala na nedávné předběžné zjištění ministerstva obchodu USA (US DOC), ke kterému toto ministerstvo došlo v souvislosti s antisubvenčním přezkumem týkajícím se nového odesílatele. V tomto případě byla nezaplacená cla považována za bezúrokovou půjčku poskytnutou společnosti v momentě dovozu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že metodika výpočtu amerického ministerstva obchodu není pro Komisi nikterak závazná, pro Komisi jsou závazná ustanovení základního nařízení. Pokud jde o tento daný případ, použitou metodiku výpočtu vysvětlují 75. a 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení by v každém případě bylo relevantní pouze tehdy, pokud by zaplacení cla bylo pouze odloženo (poznámka pod čarou č. 3 přílohy I základního nařízení), nikoli pokud by od jeho zaplacení byla společnost osvobozena, jak je tomu v tomto daném případě.
(40)
Vzhledem k výše uvedenému se potvrzují 60. až 77. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.6 Režim vývozních úvěrů (dále jen „RVÚ“)
(41)
Jedna strana připustila, že na své vyvážené výrobky obdržela preferenční úvěr, avšak tvrdila, že sazba úvěru byla značně vyšší než běžné sazby úvěrů poskytované v EU, a proto by tento úvěr neměl být považován za výhodu.
(42)
Ohledně toho je nutné poznamenat, že výpočet výše subvencí vycházel z rozdílu mezi úroky zaplacenými za vývozní úvěry a částkou, kterou by dotčená společnost v Indii musela zaplatit za své využité běžné komerční úvěry. V tomto případě byla pro výpočet výše subvence použita domácí referenční hodnota. Toto tvrzení se proto zamítá.
(43)
Jelikož ohledně tohoto režimu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se 78. až 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.7 Výše napadnutelných subvencí
(44)
Výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení vyjádřená ad valorem dosahuje rozmezí 3,3 % až 4,3 %. Jelikož jsou tyto úrovně shodné s úrovněmi uvedenými v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tento bod odůvodnění se potvrzuje.
REŽIM→
KCN (3)
PP (3)
SOV (3)
RVÚ (3)
Celkem
SPOLEČNOST
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus group
2,6 % až 3,4 %
0 až 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
88. bod prozatímního nařízení uvádí metodiku stanovení subvenčního rozpětí pro spolupracující společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku. Podle čl. 15 odst. 3 základního nařízení činí rozpětí subvencí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku 4,0 %, toto rozpětí bylo vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku. Potvrzuje se proto 88. bod prozatímního nařízení.
(46)
Základ pro stanovení celostátního subvenčního rozpětí byl stanoven v 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 89. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(47)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se výrobního odvětví Unie, potvrzují se 90. až 93. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. ÚJMA
(48)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se újmy, potvrzují se 94. až 122. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
(49)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se příčinné souvislosti, potvrzují se 123. až 136. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se zájmu Unie, potvrzují se závěry 137. až 148. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(51)
Jedna strana tvrdila, že průměrné ziskové rozpětí před zdaněním ve výši 9,5 %, které vycházelo ze situace v roce 2007 a bylo využíváno pro výpočet cen nepůsobících újmu a pro zjištění rozpětí újmy, není reprezentativní pro dlouhodobé ziskové rozpětí výrobního odvětví před zdaněním. Strana tvrdila, že příslušný rok, ze kterého vycházel výpočet zisku, byl netypickým rokem, a že roky 2005 a 2006 by byly reprezentativnější, neboť to byly obvyklé hospodářské roky, ve kterých se ziskové rozpětí pohybovalo mezi 4 až 6 %.
(52)
Výpočet cílového zisku použitý v prozatímní fázi vycházel z váženého průměru ziskového rozpětí, které výrobci z Unie zařazení do vzorku získali v roce 2007. Tento rok byl považován za poslední z reprezentativních roků, ve kterých výrobci z Unie netrpěli subvencemi způsobujícími újmu. Tato připomínka se proto zamítá, výpočet ziskového rozpětí použitý v prozatímní fázi se potvrzuje.
(53)
Vzhledem k tomu, že nebyly obdrženy žádné další připomínky týkající se úrovně pro odstranění újmy, potvrzují se 149. až 153. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8.2 Závěr o úrovni pro odstranění újmy
(54)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
8.3 Výše cel
(55)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené subvencovaným dovozem, aniž by bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(56)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním rozpětí pro odstranění újmy a rozpětí subvencí. Navrhují se proto následující sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Rozpětí subvencí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus group
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Všechny ostatní společnosti
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovozy výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(58)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla pro společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (5) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a vývozním prodejem, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Toto nařízení se v případě potřeby odpovídajícím způsobem pozmění a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb se zaktualizuje.
8.4 Konečný výběr prozatímních cel
(59)
Vzhledem k rozsahu zjištěných subvenčních rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se má zato, že je nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního vyrovnávacího cla uloženého prozatímním nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz tyčí a prutů z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracovaných, jiných než tyčí a prutů s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Chandan Steel Ltd., Bombaj
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd., Bombaj
Precision Metals, Bombaj
Hindustan Inox Ltd., Bombaj
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane
4,3
B004
Společnosti uvedené v příloze
4,0
B005
Všechny ostatní společnosti
4,3
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Částky zajištěné v podobě prozatímních vyrovnávacích cel uložených podle nařízení (EU) č. 1261/2010 na dovoz tyčí a prutů z nerezavějící oceli, po tváření za studena nebo povrchové úpravě za studena již dále neopracovaných, jiných než tyčí a prutů s kruhovým příčným průřezem o průměru 80 mm nebo větším, pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89, se s konečnou platností vybírají.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. dubna 2011.
PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 405/2011
(2011. gada 19. aprīlis),
ar kuru uzliek galīgo kompensācijas maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas uzlikts konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importam
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 597/2009 (2009. gada 11. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 15. panta 1. punktu,
ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
1.1. Pagaidu pasākumi
(1)
Komisija ar Regulu (ES) Nr. 1261/2010 (2) (“pagaidu regula”) noteica pagaidu kompensācijas maksājumu par konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importu.
(2)
Procedūra tika uzsākta pēc tam, kad Eiropas Dzelzs un tērauda rūpniecības federācija (Eurofer) (“sūdzības iesniedzējs”) 2010. gada 15. februārī iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kuri pārstāv lielāko daļu - šajā gadījumā vairāk nekā 25 % - no konkrētu nerūsējošā tērauda stieņu kopējās Savienības produkcijas.
(3)
Kā minēts pagaidu regulas 23. apsvērumā, subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2009. gada 1. aprīļa līdz 2010. gada 31. martam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanas būtisko tendenču pārbaude attiecās uz laikposmu no 2007. gada līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).
1.2. Turpmākā procedūra
(4)
Pēc tam, kad atklātībā tika nodoti būtiskie fakti un apsvērumi, pamatojoties uz kuriem tika nolemts noteikt pagaidu kompensācijas pasākumus (“provizorisko secinājumu atklāšana”), vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstisku informāciju, izsakot savu viedokli par provizoriskajiem konstatējumiem. Personām, kas to lūdza, tika dota iespēja būt uzklausītām. Komisija turpināja vākt informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu galīgajiem konstatējumiem. Mutiskās un rakstveida piezīmes, ko bija iesniegušas ieinteresētās personas, tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.
(5)
Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem bija paredzēts ieteikt piemērot galīgo kompensācijas maksājumu konkrētu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importam, un par to summu galīgu iekasēšanu, kuras nodrošina pagaidu maksājums. Ieinteresētajām personām tika atvēlēts termiņš, kurā iesniegt savus apsvērumus par šiem galīgajiem secinājumiem.
1.3. Procedūrā iesaistītās personas
(6)
Tā kā piezīmes par ieinteresētajām personām, uz kurām attiecas procedūra, nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 5.-22. apsvērums.
2. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
2.1. Attiecīgais ražojums
(7)
Kā minēts pagaidu regulas 24. apsvērumā, “attiecīgais ražojums” ir pēc aukstās formēšanas vai aukstās apdares tālāk neapstrādāti nerūsējošā tērauda stieņi, izņemot stieņus ar apļveida šķērsgriezumu diametrā 80 mm vai vairāk, kuru izcelsme ir Indijā un kurus pašlaik klasificē ar KN kodiem 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 un 7222 20 89.
(8)
Viens ražotājs eksportētājs Indijā apgalvoja, ka uz nerūsējošā tērauda stieņiem ar apļveida šķērsgriezumu diametrā ne vairāk kā 80 mm, bet ārpus pielaides diapazona no H6 līdz H11, nebūtu jāattiecina izmeklēšana, jo tie neatbilst ražojumu klāstam.
(9)
Šis iebildums tika noraidīts, jo ražojuma klāstā nav norādes par pielaidi. Anketā pie produkta kontroles numura (PKN) ir vieta pielaides norādīšanai, kuras diapazons ir no H6 līdz H11, taču tas ir vienīgi salīdzināšanas nolūkos, un tam nav nekādu saistošu seku attiecībā uz ražojumu, uz ko attiecas šī izmeklēšana. Tādēļ jāsecina, ka izmeklēšana būtu jāattiecina arī uz ražojumiem, kas atrodas ārpus pielaides diapazona no H6 līdz H11.
(10)
Jāatzīmē, ka pagaidu subsīdijas un kaitējuma starpību aprēķināšanā tika ņemti vērā ražojumi, kas atrodas ārpus pielaides diapazona no H6 līdz H11.
2.2. Līdzīgais ražojums
(11)
Tā kā piezīmes par līdzīgo ražojumu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 25. apsvērums.
3. SUBSIDĒŠANA
3.1. Ievads
(12)
Pagaidu regulas 26. apsvērumā bija atsauce uz šādām shēmām, kurās, iespējams, notika subsīdiju piešķiršana:
a)
piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem;
b)
iepriekšēju atļauju shēma;
c)
ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma;
d)
uz eksportu orientētu struktūru shēma;
e)
eksporta kredītu shēma.
(13)
Savienības ražošanas nozare uzskatīja, ka Komisija nav ņēmusi vērā vairākas subsīdiju shēmas, un tādējādi Indijas ražotāju saņemtās subsīdijas nav pienācīgi novērtētas.
(14)
Atbildot uz iepriekšminēto, jāatzīmē, ka sūdzībā bija ietverts liels skaits valsts un vietējo subsīdiju shēmu, kuras bija iekļautas anketā ražotājiem eksportētājiem Indijā un kuras pārbaudīja Komisija. Tomēr tikai attiecībā uz 12. apsvērumā minētajām shēmām tika konstatēts, ka pārbaudītie izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji saņēmuši subsīdijas.
(15)
Savienības ražošanas nozare arī apgalvoja, ka Komisijas konstatējumi ir pretrunā ASV Tirdzniecības departamenta (ASV TD) konstatējumiem nesenā kompensācijas procedūrā attiecībā uz konkrētu tērauda eksportu no Indijas, kur tika konstatētas daudz lielākas subsīdijas. Tomēr jāatzīmē, ka šis konstatējums attiecas uz atšķirīgu ražojumu un atšķirīgu izmeklēšanas periodu. Tādēļ šis apgalvojums ar šo tiek noraidīts.
(16)
Tā kā citas piezīmes nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 26.-28. apsvērums.
3.2. Piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (“DEPBS”)
(17)
Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka DEPBS nebūtu uzskatāma par kompensējamu subsīdiju, jo shēmas mērķis ir kompensēt muitas nodevas importam. Kā skaidrots pagaidu regulas 38. apsvērumā, šī shēma nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu vai nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo tā neatbilst pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļa atmaksāšanas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma definīcija un noteikumi) paredzētajiem noteikumiem. Jo īpaši, eksportētājam nav pienākuma ražošanas procesā patiešām patērēt ar muitas nodokli neapliktās importētās preces, un kredīta apjoms netiek aprēķināts atkarībā no faktiski izmantotajiem izejmateriāliem. Turklāt nepastāv nekāda sistēma vai procedūra, lai pārliecinātos par to, kuri izejmateriāli tika patērēti eksportētā ražojuma ražošanas procesā un vai bija pārsniegti ievedmuitas maksājumi pamatregulas I pielikuma i) punkta, II pielikuma un III pielikuma nozīmē. Visbeidzot eksportētājam ir tiesības gūt labumu no DEPBS neatkarīgi no tā, vai tas importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti izejmateriāli. Tātad ieguvumu no DEPBS var izmantot pat tie eksportētāji, kas visus vajadzīgos izejmateriālus sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot kā izejmateriālus. Tādēļ šie argumenti ar šo tiek noraidīti.
(18)
DEPB licences pārdošanas gadījumā viena ieinteresētā persona iebilda, ka reālā pārdošanas cena bija zemāka par licences vērtību un tādējādi ieguvums bija mazāks. Šajā saistībā jāatzīmē, ka ieguvums šajā shēmā tika aprēķināts, pamatojoties uz piešķirto licences kredītapjomu, neatkarīgi no tā, vai licence tiek izmantota, lai kompensētu muitas nodevas importam, vai licence tiek pārdota. Tiek uzskatīts, ka licences pārdošana par cenu, kas ir zemāka par nominālvērtību, ir tīri komerciāls darījums, kurš neietekmē saskaņā ar šo shēmu saņemto ieguvumu apjomu. Tādēļ šis arguments ar šo tiek noraidīts.
(19)
Viena ieinteresētā persona turklāt iebilda, ka pat tad, ja DEPBS tiek uzskatīta par kompensējamu, saskaņā ar shēmu saņemtie ieguvumi nebūtu jābalsta uz eksporta vērtību, bet gan uz DEPB licences reālo izmantošanu. Šajā saistībā jāatzīmē, ka atbilstoši pamatregulas 3. panta 2. punktam un 5. pantam kompensējamo subsīdiju apjoms tika aprēķināts atbilstoši tam ieguvumam, kas ir piešķirts saņēmējam izmeklēšanas periodā. Šajā saistībā tika uzskatīts, ka ieguvums saņēmējam ir piešķirts tad, kad saskaņā ar šo shēmu notiek eksporta darījums. Šajā brīdī Indijas valdībai ir tiesības atcelt muitas nodokli, un tas ir finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē. Tiklīdz muitas iestādes ir izdevušas eksporta nosūtīšanas rēķinu, kurā cita starpā ir norādīta DEPBS kredīta summa, kas piešķirama šim eksporta darījumam, Indijas valdība vairs nevar lemt piešķirt vai nepiešķirt subsīdiju. Ņemot vērā to, ka uzņēmums apzinās, ka saņems šādu subsīdiju saskaņā ar DEBPS, uzņēmums ir labvēlīgākā situācijā, jo tas var atspoguļot subsīdijas savās cenās, piedāvājot zemākas cenas. Eksporta brīdis ir izšķirošs, lai noteiktu ieguvuma saņemšanu, nevis turpmāku izmantošanu, jo eksportētājs, kas jau saņēmis tiesības, ir “pārtikušāks” finansiālā ziņā. Tādēļ šis apgalvojums ar šo tiek noraidīts.
(20)
Tā kā citas piezīmes par šo shēmu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 29.-41. apsvērums.
3.3. Iepriekšēju atļauju shēma (“IAS”)
(21)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka IAS būtu uzskatāma par nodokļa atmaksāšanas sistēmu, jo importētie materiāli tiek izmantoti eksportējamo preču ražošanai. Atbildot uz šo iebildumu, jāatzīmē, ka pagaidu regulas 54. apsvērumā tika paskaidrots, ka šajā gadījumā izmantoto apakšshēmu nevar uzskatīt par pieļaujamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu vai šīs sistēmas aizvietotāju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst noteikumiem, kas iekļauti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi). Indijas valdība patiesībā nepiemēroja pārbaudes sistēmu vai procedūru, lai pārliecinātos par to, vai eksportētā ražojuma ražošanā tika patērētas izejvielas un kāds bija to apjoms (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmas gadījumā - pamatregulas III pielikuma II daļas 2. punkts). Tiek arī uzskatīts, ka attiecīgā ražojuma ievešanas un izvešanas standartnormas (SION) nebija pietiekami precīzas un ka tās nevar veidot faktiskā patēriņa pārbaudes sistēmu, jo minēto standarta normu būtība neļauj Indijas valdībai ar pietiekamu precizitāti pārbaudīt, kādi izejvielu apjomi tika patērēti eksporta ražojumu ražošanas procesā. Turklāt Indijas valdība neveica turpmāku pārbaudi, pamatojoties uz faktiski izmantotajām izejvielām, kaut gan parasti šāda pārbaude jāveic, ja netiek piemērota pārbaudes sistēma (pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punkts un III pielikuma II daļas 3. punkts). Tāpēc šī apakšshēma ir kompensējama, un iebildums tiek noraidīts.
(22)
Attiecībā uz subsīdijas apjoma aprēķināšanu un pretstatā vienas ieinteresētās personas iesniegtajam nosakot kompensējamā ieguvuma summu, bija jāņem vērā IAS ieguvums, ko radījuši ražojumi, kuri nav attiecīgais ražojums. Saskaņā ar IAS nav tādu saistību, kas ierobežo ieguvuma izmantojumu tādu beznodokļu izejmateriālu importēšanai, kuri saistīti ar konkrētu ražojumu. Tātad par attiecīgo ražojumu var saņemt visus IAS radītā ieguvuma veidus.
(23)
Tā kā citas piezīmes par šo shēmu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 42.-58. apsvērums.
3.4. Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”)
(24)
Tā kā piezīmes par šo shēmu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 59. apsvērums.
3.5. Uz eksportu orientētas struktūras shēma (“EOUS”)
(25)
Pirms to komentāru izskatīšanas, kurus bija iesniedzis izlasē iekļautais uzņēmums uz eksportu orientētas struktūras (EOU) statusā, jāatgādina, ka saskaņā ar ārējās tirdzniecības politikā 2004.-2009. gadam un ārējās tirdzniecības politikā 2009.-2014. gadam noteikto būtiski svarīgs EOU pienākums ir gūt ārvalstu valūtas neto (ĀVN) ieņēmumus, proti, attiecīgajā periodā (5 gadi) kopējai eksporta vērtībai ir jābūt lielākai par kopējo importēto preču vērtību. EOUS var attiecināt uz visiem uzņēmumiem, kas principā apņemas eksportēt visas savas preces vai pakalpojumus.
(26)
Savukārt uz eksportu orientētas struktūras ir tiesīgas saņemt virkni pagaidu regulas 66. apsvērumā minēto koncesiju. Tās ir pēc likuma ir atkarīgas no eksporta rezultātiem un tādēļ pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē ir atzītas par specifiskām un kompensējamām. Kā noteikts 6.1. punktā ārējās tirdzniecības politikā 2009.-2014. gadam, EOU eksporta mērķis ir obligāts nosacījums, lai saņemtu subsīdijas.
(27)
Visi EOU piešķirtie atbrīvojumi ir pēc likuma atkarīgi no eksporta rezultātiem. EOUS nav uzskatāma par pieļaujamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu vai nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst pamatregulas I pielikuma h) un i) punktā II pielikumā (nodokļa atmaksāšanas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļa atmaksāšanas aizvietojuma definīcija un noteikumi) paredzētajiem noteikumiem.
(28)
Turklāt nav apstiprināts, ka Indijas valdībai būtu pārbaudes sistēma vai procedūra, lai pārliecinātos par to, vai eksportētā ražojuma ražošanā tika patērētas izejvielas un kāds bija to apjoms (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un nodokļu atmaksas aizvietojuma sistēmas gadījumā - pamatregulas III pielikuma II daļas 2. punkts). Ieviestās pārbaudes sistēmas mērķis ir uzraudzīt ĀVN ieņēmumu saistības, nevis importa patēriņu eksportēto preču ražošanā.
(29)
Kas attiecas uz ieinteresēto personu ar EOU statusu, ieguvumu atmaksājamībai piemēro divus nosacījumus: i) pārbaudes sistēmas trūkums un ii) pārmērīga atbrīvojuma esamība. Atbildot uz iepriekšminēto, jānorāda, ka Indijas valdībai ir būtiski parādīt, ka tā ir ieviesusi pienācīgu pārbaudes sistēmu, lai noteiktu, kuri izejmateriāli un kādā apjomā tika patērēti ražošanas procesā. Pienācīgas pārbaudes sistēmas trūkums tiks izskatīts turpmāk tekstā. Jautājums par pārmērīgu atbrīvojumu ir aktuāls vienīgi tad, ja noteikts, ka shēma, šajā gadījumā EOUS, ir bona fide nodokļa atmaksāšanas shēma, kas atbilst pamatregulas I, II un III pielikumā paredzētajiem noteikumiem. Kā jau iepriekš paskaidrots 27. apsvērumā, EOUS nevar uzskatīt par atļaujamu nodokļu atmaksāšanas sistēmu vai aizvietotāju atmaksāšanas sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē.
(30)
Ieinteresētā persona papildus uzsvēra EOU sistēmas pamatbūtību, kas atļauj izejmateriālu beznodokļu importu eksporta preču ražošanai. Ieinteresētā persona norādīja, ka EOU sistēmu var pielīdzināt īpašai muitas procedūrai “atvieglojumi ievešanai pārstrādei”, nevis nodokļu atmaksāšanai. Tā uzskatīja - neraugoties uz to, ka teorētiski abas minētās sistēmas panāk vienu un to pašu (tādu preču eksports, kurās ietverti izejmateriāli, par kuriem pie importa nav maksāts nodoklis), starp abām sistēmām pastāv būtiskas atšķirības. Atbalstot savu apgalvojumu ieinteresētā persona norādīja, ka nodokļu atmaksāšanas sistēmā eksportētājam ir tiesības pieprasīt atmaksu vai nodevas par tiem izejmateriāliem, kuri izmantoti gala produktā. Ievešanas pārstrādei režīmā eksportētājs ir atbrīvots no jebkādas ievedmuitas nodevas, bet viņam ir tiesisks pienākums maksāt nodokli par vietējā tirgū pārdotajām gala precēm. Ieinteresētā persona apgalvoja, ka pēdējā no minētajām sistēmām nevar būt pārmērīga atbrīvojuma.
(31)
Atbildot uz iepriekšminēto, vispirms jānorāda, ka to, vai notikusi pārmaksa, var noteikt vienīgi tādos gadījumos, kad pastāv pārbaudes sistēma ar nolūku pārraudzīt importa patēriņu saistībā ar eksportējamo preču ražošanu. Jautājumā par ieinteresētās personas apgalvojumu, ka EOU nav nodokļu atmaksāšanas sistēma, jāatzīmē, ka pamatregulas I pielikuma 2. zemsvītras piezīmē skaidri norādīts, ka pamatregulas nolūkos “atvieglojumi vai atmaksa” ietver pilnīgu vai daļēju atbrīvojumu no ievedmuitas vai ievedmuitas iekasēšanas atlikšanu. Ir skaidrs, ka nodokļu atmaksāšanas vai atbrīvojuma shēmu pamatjēdzieni ir vienādi, proti, ievedmuita par izejmateriālu importu vai nu nav jāmaksā, vai tā tiek atlīdzināta ar nosacījumu, ka minētos izejmateriālus izmanto tādu preču ražošanai, kuras pēc tam tiek eksportētas. Tāpat ir skaidrs - lai noteiktu, vai EOUS būtu uzskatāma par bona fide nodokļu atmaksāšanas sistēmu, tai jāatbilst pamatregulas I, II un III pielikuma noteikumiem.
(32)
Ieinteresētā persona papildus apgalvoja, ka EOU tiek piemērota pienācīga pārbaudes sistēma un turpmākās pārbaudes attiecībā gan uz eksportu, gan pārdošanu vietējā tirgū. Tā apgalvoja, ka būtiska ir ne tikai ārējās tirdzniecības politika (“ATP”) un Procedūras rokasgrāmata (“PR”), kurā noteikti EOU noteikumi un procedūras. Jāizpēta, vai nepastāv citi Indijas tiesību akti un noteikumi, ar ko izveidota saprātīga un efektīva pārbaudes sistēma. Ieinteresētā persona savu pieprasījumu pamatoja ar apgalvojumu, ka atbilstoši PR 6.10.1. nodaļai tai ir tiesisks pienākums nodrošināt pareizu uzskaiti un iesniegt elektroniski parakstītus ceturkšņa un gada progresa ziņojumus par importu, iepirkumiem vietējā tirgū, eksportu un pārdošanu vietējā tirgū. Ieinteresētā persona papildus apgalvoja, ka atbilstoši 1944. gada Centrālajam akcīzes aktam (Central Excise Act), pārdodot vietējā tirgū, tai ir ar likumu noteikts pienākums izrakstīt nodokļu rēķinu, kurā, piemēram, ir skaidri norādīti maksājamie nodokļi. Centrālajā akcīzes aktā ir noteiktas arī ikmēneša prasības, saskaņā ar kurām ieinteresētajai personai jāsniedz iestādēm pilnīgi dati par pārdošanu vietējā tirgū. Tāpat saskaņā ar 1956. gada Likumu par uzņēmējsabiedrībām (Companies Act) un piemērojamajiem grāmatvedības standartiem ieinteresētajai personai ir tiesisks pienākums savos revidētajos finanšu pārskatos sniegt sīki izstrādātu informāciju par importu un vietējo iepirkumu, kā arī par eksportu un pārdošanu vietējā tirgū.
(33)
Atbildot uz iepriekšminēto, netiek apšaubīts, ka Likums par uzņēmējsabiedrībām, iespējams, ir pamatā Indijas grāmatvedības standarti. Tomēr, izvērtējot EOU kompensējamību, būtisks jautājums ir šāds - vai valdība ir izveidojusi sistēmu, ar kuru var pārliecināties, vai un kādā daudzumā beznodokļu imports ticis patērēts eksporta preču ražošanā.
(34)
Centrālā akcīzes akta prasības kalpo pilnīgi citam mērķim, proti, nodrošināt, lai gadījumos, kad pārdošana notiek vietējā Indijas tirgū, tiktu nomaksāti piemērojamie nodokļi. Netiek pārbaudīti bez nodokļiem importētie materiāli un netiek kontrolēta saikne starp beznodokļu izejmateriāliem un gala iznākuma eksporta precēm, lai attiecīgos pasākumus kvalificētu kā nodokļu atmaksāšanas sistēmas.
(35)
Attiecībā uz ieviestajiem turpmākajiem pārbaudes pasākumiem jāatgādina, kā minēts pagaidu regulas 69. apsvērumā, ka EOU nekad netiek prasīts, lai katrs importa sūtījums atbilstu attiecīgās saražotās produkcijas galamērķim. Tomēr tikai šādi kontrolējot sūtījumus, Indijas iestādes saņems pietiekamu informāciju par izejvielu galamērķi, lai pārliecinātos, ka ievedmuitas/tirdzniecības nodokļa atbrīvojums nepārsniedz izejvielu apjomu eksporta preču ražošanai.
(36)
Tādējādi, neraugoties uz šīs ieinteresētās personas iesniegto piezīmju rūpīgu apsvēršanu, tika apstiprināts, ka Indijas valdībai nav efektīvas pārbaudes sistēmas vai procedūras, lai pārliecinātos par to, vai un kādā daudzumā bez muitas nodokļa un bez tirdzniecības nodokļa iepirktie resursi tika patērēti eksporta produkcijas ražošanā (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un aizvietojamu nodokļa atmaksāšanas sistēmu gadījumā - III pielikuma II daļas 2. punkts). Indijas valdība arī neveica turpmāku pārbaudi, pamatojoties uz faktiski izmantoto izejmateriālu apjomu, lai gan parasti tas būtu vajadzīgs, ja nav pārbaudes sistēmas (pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punkts un III pielikuma II daļas 3. punkts). Turklāt Indijas valdība nesniedza pierādījumus par to, ka nav noticis pārmērīgs atbrīvojums.
(37)
Ieinteresētā persona apgalvoja, ka subsīdiju aprēķināšanas nolūkā Komisijai būtu bijis jāņem vērā muitas nodevas, kas nomaksātas par gala produkta pārdošanu vietējā tirgū. Atbildot uz šo apgalvojumu, jāņem vērā - lai gan EOU izveides mērķis ir gūt ĀVN ieņēmumus, EOU ražotnei ir iespēja pārdot daļu produkcijas iekšzemes tirgū. Saskaņā ar EOUS preces tiks uzskatītas par importētām precēm, lai gan nodoklis jāmaksā tikai 50 % apmērā. Pati par sevi EOU nav atšķirīgā situācijā kā citi uzņēmumi, kas darbojas iekšzemes tirgū, t. i., piemērojamie nodokļi būtu jāmaksā par iepirktajām precēm. Šajā kontekstā vajadzētu būt skaidram, ka valdības lēmums iekasēt nodokļus par precēm, ko paredzēts patērēt iekšzemes tirgū, nenozīmē, ka EOU atbrīvojums no ievedmuitas un pārdošanas nodokļu atmaksāšana nav ieguvums saistībā ar attiecīgā ražojuma eksporta pārdevumiem. Turklāt pārdevumi iekšzemes tirgū neietekmē vispārīgāku atbilstības novērtējumu par to, vai pastāv pienācīga pārbaudes sistēma.
(38)
Ieinteresētā persona arī apgalvoja, ka Komisija, aprēķinot subsīdijas lielumu, izmanto nepareizu saucēju. Tā apgalvoja, ka pareizs saucējs būtu kopējais pārdošanas apjoms, nevis tikai eksporta pārdošanas apjoms. Šī prasība bija jānoraida. Ievērojot pamatregulas 7. panta 2. punktu, subsīdijas apjoms (skaitītājs), kas aprēķināts atbilstoši shēmai, ir sadalīts uz kopējo eksporta apgrozījumu IP un aprēķinā parādās kā attiecīgās summas saucējs, jo subsidēšana ir atkarīga no eksporta snieguma. EOU iespēja pārdot daļu no tās produkcijas vietējā tirgū neietekmē faktu, ka EOUS ir skaidrs eksporta mērķis.
(39)
Visbeidzot ieinteresētā persona apgalvoja, ka uzņēmumam piešķirtajam ieguvumam būtu jābūt vienādam ar Indijas valdības zaudētajām kredītizmaksām laikposmā starp izejmateriālu importu un galīgo nerūsējošā tērauda stieņu eksportu no Indijas. Ieinteresētā persona savu pieprasījumu pamatoja, atsaucoties uz ASV Tirdzniecības departamenta sākotnējiem konstatējumiem jaunajā antisubsīdiju nosūtītāju pārskatā, kurā nenomaksātas nodevas tika uzskatītas par bezprocentu aizdevumu, kas uzņēmumam izsniegts importēšanas laikā. Atbildot uz iepriekšminēto, jāatzīmē, ka Komisijai nav saistoša aprēķinu metodika, kuru piemēro ASV Tirdzniecības departaments, bet tai ir saistoši pamatregulas nosacījumi. Šajā gadījumā aprēķinos izmantotā metodika ir paskaidrota pagaidu regulas 75. un 76. apsvērumā. Jebkurā gadījumā šie apgalvojumi derētu tikai tad, ja nodokļus tikai atliktu (pamatregulas I pielikuma 3. zemsvītras piezīme), nevis atceltu, kā tas ir noticis šajā gadījumā.
(40)
Ņemot vērā iepriekšminēto, ar šo apstiprina pagaidu regulas 60.-77. apsvērumu.
3.6. Eksportu kredītu shēma (“ECS”)
(41)
Viena ieinteresētā persona apliecināja, ka tā ir saņēmusi atvieglotus kredītnosacījumus eksportam, taču apgalvoja, ka likme bijusi ievērojami augstāka par noteicošajām kredītlikmēm ES un tādējādi nebūtu uzskatāma par ieguvumu.
(42)
Atbildot uz šo apsvērumu, jāatzīmē, ka subsīdijas apjoms ir aprēķināts, pamatojoties uz starpību starp procentiem, kuri samaksāti par eksporta kredītiem, un summu, kura būtu bijusi jāmaksā par parastiem komerckredītiem, ko izmantotu konkrētais uzņēmums Indijā. Šajā gadījumā subsīdijas apjoma aprēķināšanai tika izmantots iekšzemes etalons. Tādēļ šis arguments ar šo tiek noraidīts.
(43)
Tā kā citas piezīmes par šo shēmu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 78.-86. apsvērums.
3.7. Kompensējamo subsīdiju apmērs
(44)
Saskaņā ar pamatregulas noteikumiem kompensējamo subsīdiju apjoms, kas izteikts ad valorem, ir diapazonā no 3,3 % līdz 4,3 %. Tie ir rādītāji, kas atbilst pagaidu regulas 87. apsvērumā norādītajam, tāpēc minētais apsvērums tiek apstiprināts.
SHĒMA→
DEPBS (3)
IAS (3)
EOU (3)
ECS (3)
Kopā
UZŅĒMUMS
Chandan Steel Ltd.
1,5 %
1,5 %
0,4 %
3,4 %
Venus group
2,6 % līdz 3,4 %
0 līdz 0,8 %
3,3 % (4)
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
4,3 %
(45)
Subsīdijas starpības noteikšanas metodika izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, bija izklāstīta pagaidu regulas 88. apsvērumā. Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 3. punktu uzņēmumiem, kuri sadarbojas, bet nav iekļauti izlasē, subsīdiju starpība, kuru aprēķina, pamatojoties uz vidējo svērto subsīdiju starpību, kas noteikta uzņēmumiem, kuri sadarbojas un ir iekļauti izlasē, ir 4,0 %. Tādējādi pagaidu regulas 88. apsvērums ar šo tiek apstiprināts.
(46)
Valsts mēroga subsīdijas starpības noteikšanas pamatojums ir izklāstīts pagaidu regulas 89. apsvērumā. Tā kā piezīmes par šo jautājumu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 89. apsvērums.
4. SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARE
(47)
Tā kā piezīmes par Savienības ražošanas nozari nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 90.-93. apsvērums.
5. KAITĒJUMS
(48)
Tā kā piezīmes par kaitējumu nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 94.-122. apsvērums.
6. CĒLOŅSAKARĪBA
(49)
Tā kā piezīmes par cēloņsakarību nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 123.-136. apsvērums.
7. SAVIENĪBAS INTERESES
(50)
Tā kā piezīmes par Savienības interesēm nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 137.-148. apsvērums.
8. GALĪGIE KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMI
8.1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(51)
Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka vidējā pirmsnodokļu peļņas starpība 9,5 %, kas tika balstīta uz 2007. gada situāciju un izmantota, lai aprēķinātu cenu, kas nerada kaitējumu, ar mērķi noteikt kaitējuma starpību, neatspoguļo ražošanas nozares ilgtermiņa peļņas starpību pirms nodokļu nomaksas. Tika apgalvots, ka gads, uz kura bāzes minētā peļņa tika aprēķināta, bija uzskatāms par īpašu gadu un ka 2005. un 2006. gads būtu reprezentatīvāki, jo tie bija parasti uzņēmējdarbības gadi, kuros peļņas starpības bija no 4 % līdz 6 %.
(52)
Pagaidu fāzē izmantotā orientējošā peļņa tika balstīta uz vidējo svērto peļņas starpību, kādu 2007. gadā uzrādīja izlasē iekļautie Savienības ražotāji. Šo gadu uzskatīja par visnesenāko reprezentatīvo gadu, kurā Savienības ražotāji necieta no kaitējumu izraisošas subsidēšanas. Tādēļ piezīme tika noraidīta, un ar šo tiek apstiprināta pagaidu fāzē izmantotā peļņas starpība.
(53)
Tā kā citas piezīmes par kaitējuma novēršanas līmeni nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 149.-153. apsvērums.
8.2. Secinājums par kaitējuma novēršanas līmeni
(54)
Ar šo tiek apstiprināta pagaidu regulā izmantotā metodika.
8.3. Maksājumu apjoms
(55)
Atbilstīgi iepriekšminētajam un saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu galīgais kompensācijas maksājums jānosaka tādā līmenī, kas būtu pietiekams, lai novērstu subsidēta importa radīto kaitējumu, nepārsniedzot konstatēto subsīdijas starpību.
(56)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, kompensācijas maksājuma likmes tika noteiktas, salīdzinot kaitējuma novēršanas starpību un subsīdijas starpību. Tāpēc ierosinātās kompensācijas maksājumu likmes ir šādas.
Uzņēmums
Subsīdijas starpība
Kaitējuma starpība
Kompensācijas maksājuma likme
Chandan Steel Ltd.
3,4 %
28,6 %
3,4 %
Venus group
3,3 %
45,9 %
3,3 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
4,3 %
51,5 %
4,3 %
Uzņēmumi, kas sadarbojās un nav iekļauti izlasē
4,0 %
44,4 %
4,0 %
Visi pārējie uzņēmumi
4,3 %
51,5 %
4,3 %
(57)
Atsevišķiem uzņēmumiem piemērojamās kompensācijas maksājumu likmes, kas norādītas šajā regulā, noteica, izmantojot pašreizējās izmeklēšanas konstatējumus. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz šiem uzņēmumiem. Šīs maksājuma likmes (pretstatā valsts mēroga maksājumam, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) tādējādi jāpiemēro vienīgi tādu Indijas izcelsmes ražojumu importam, kurus ražo minētie uzņēmumi un tādējādi - konkrētās minētās juridiskās personas. Importētie ražojumi, kurus ražojis cits, šīs regulas rezolutīvajā daļā īpaši nenosaukts uzņēmums, tostarp uzņēmumi, kas ir saistīti ar īpaši nosauktajiem uzņēmumiem, nevar izmantot šīs likmes, jo uz tiem attiecas maksājuma likme, kas piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”.
(58)
Visas prasības piemērot uzņēmumam individuālo antidempinga maksājuma likmi (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai jaunu ražošanas vai tirdzniecības uzņēmumu darbības sākšanas) nekavējoties būtu jāadresē Komisijai (5), sniedzot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par jebkurām pārmaiņām uzņēmuma darbībā attiecībā uz ražošanu, pārdošanu vietējā tirgū vai eksportu, kas saistītas, piemēram, ar minēto nosaukuma maiņu vai minētajām ražošanas un tirdzniecības uzņēmumu pārmaiņām. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro atsevišķās maksājuma likmes.
8.4. Pagaidu maksājumu galīgā iekasēšana
(59)
Ņemot vērā konstatēto subsīdiju starpību milzīgo apjomu un Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma apmēru, tiek atzīts par vajadzīgu galīgi iekasēt summas, kas ar pagaidu regulu nodrošinātas kā pagaidu kompensācijas maksājums,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo nosaka galīgo kompensācijas maksājumu tādu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importam, kuri pēc aukstās formēšanas vai aukstās apdares tālāk nav apstrādāti, izņemot stieņus ar apļveida šķērsgriezumu diametrā 80 mm vai vairāk, un ko pašlaik klasificē ar KN kodiem 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 un 7222 20 89.
2. Galīgā kompensācijas maksājuma likme, kas piemērojama Savienības brīvas robežpiegādes neto cenai pirms muitas nodokļa nomaksas, par 1. punktā aprakstīto ražojumu, kuru ražojuši turpmāk norādītie uzņēmumi, ir šāda:
Uzņēmums
Maksājums (%)
Taric papildu kods
Chandan Steel Ltd., Mumbai
3,4
B002
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai;
Precision Metals, Mumbai;
Hindustan Inox Ltd., Mumbai;
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai
3,3
B003
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane
4,3
B004
Pielikumā minētie uzņēmumi
4,0
B005
Visi pārējie uzņēmumi
4,3
B999
3. Ja vien nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Galīgi iekasē summas, kas iemaksātas kā pagaidu kompensācijas maksājumi saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1261/2010 tādu Indijas izcelsmes nerūsējošā tērauda stieņu importam, kuri pēc aukstās formēšanas vai aukstās apdares tālāk nav apstrādāti, izņemot stieņus ar apļveida šķērsgriezumu diametrā 80 mm vai vairāk, un ko pašlaik klasificē ar KN kodiem 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 un 7222 20 89.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 19. aprīlī