NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 225/2012
ze dne 15. března 2012,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005, pokud jde o schvalování provozů, které uvádějí na trh výrobky získané z rostlinných olejů a směsné tuky k použití v krmivech, a pokud jde o zvláštní požadavky na výrobu, skladování a přepravu olejů, tuků a výrobků z nich získaných a na zkoušení obsahu dioxinů v nich
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 183/2005 ze dne 12. ledna 2005, kterým se stanoví požadavky na hygienu krmiv (1), a zejména na čl. 27 písm. b) a f) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 183/2005 stanoví obecná pravidla pro hygienu krmiv a další podmínky a postupy, aby bylo zajištěno, že budou dodržovány podmínky zpracování, které mají minimalizovat a kontrolovat potenciální nebezpečí. Provozy krmivářských podniků musí být registrovány nebo schváleny příslušným orgánem. Provozovatelé krmivářských podniků z nižších článků krmivového řetězce jsou navíc povinni odebírat krmivo pouze z registrovaných nebo schválených provozů.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 ze dne 13. července 2009 o uvádění na trh a používání krmiv (2) požaduje, aby krmiva uváděná na trh byla bezpečná a aby příslušný druh krmiva byl výslovně uveden v označení. Nařízení Komise (EU) č. 575/2011 ze dne 16. června 2011 o Katalogu pro krmné suroviny (3) navíc pro účely označování uvádí podrobný popis vybraných krmných surovin.
(3)
Souhra těchto požadavků by měla zajistit dohledatelnost a vysokou úroveň ochrany spotřebitele v celém krmivovém a potravinovém řetězci.
(4)
Úřední kontroly a kontroly provedené provozovateli krmivářských podniků ukázaly, že některé oleje, tuky a výrobky z nich získané, které nebyly určeny k použití v krmivech, byly použity jako krmné suroviny, a v důsledku toho byly v některých krmivech překročeny maximální obsahy dioxinů stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (4). Potraviny získané ze zvířat krmených kontaminovaným krmivem mohou tudíž představovat riziko pro veřejné zdraví. Stažení kontaminovaných krmiv a potravin z trhu navíc může zapříčinit finanční ztráty.
(5)
V zájmu zvýšení hygieny krmiv a aniž je dotčena pravomoc členských států stanovená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 183/2005, by měly být schvalovány v souladu s uvedeným nařízením provozy, kde se dále zpracovávají surové rostlinné oleje, vyrábějí se výrobky získané z olejů rostlinného původu a mísí se tuky, pokud jsou tyto výrobky určeny k použití v krmivech.
(6)
Měly by být stanoveny zvláštní požadavky na výrobu, označování, skladování a přepravu uvedených krmných surovin, jež zohlední zkušenosti získané z uplatňování systémů založených na analýze nebezpečí a kritických kontrolních bodů (HACCP).
(7)
Posílené monitorování dioxinů by usnadnilo odhalení případů nedodržování pravidel a napomohlo by při vymáhání právních předpisů o krmivech. Je nutné provozovatelům krmivářských podniků uložit povinnost provádět u tuků, olejů a výrobků z nich získaných zkoušky na obsah dioxinů a PCB s dioxinovým efektem, aby se snížilo riziko, že se kontaminované výrobky dostanou do potravinového řetězce, a podpořila se tak strategie snižování expozice občanů EU dioxinům. Riziko kontaminace dioxiny by mělo být základem pro vypracování plánu monitorování. Za to, že se na trh uvádějí bezpečná krmiva, odpovídají provozovatelé krmivářských podniků. Náklady na laboratorní zkoušení by tudíž měli nést v plném rozsahu. Podrobná ustanovení o odběru vzorků a laboratorním zkoušení, která nejsou obsažena v tomto nařízení, by měla být ponechána v pravomoci členských států. Členské státy se navíc vyzývají, aby se zaměřily na kontrolu provozovatelů krmivářských podniků, na které se sice monitorování dioxinů nevztahuje, ale které využívají výše uvedené výrobky.
(8)
Systém povinného monitorování na základě rizika nesmí ovlivnit povinnost provozovatelů krmivářských podniků splnit požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny krmiv. Měl by být začleněn do správné hygienické praxe a systému založeného na HACCP. Toto by měl v souvislosti s udělováním schválení provozovateli krmivářského podniku ověřit příslušný orgán. Přezkum vlastního posouzení rizik, který provozovatel pravidelně provádí, by měl výsledky monitorování dioxinů zohlednit.
(9)
V zájmu větší transparentnosti je třeba, aby laboratoře, které provádějí zkoušku na obsah dioxinů, byly povinny informovat o výsledcích, jež překročí maximální povolené obsahy stanovené ve směrnici 2002/32/ES, nejen provozovatele krmivářského podniku, ale také příslušný orgán; provozovatel krmivářského podniku tím není zproštěn povinnosti informovat příslušný orgán.
(10)
Je třeba stanovit, aby byl po dvou letech proveden přezkum s cílem prověřit účinnost ustanovení o povinném monitorování dioxinů a jeho začlenění do systémů HACCP provozovatelů krmivářských podniků.
(11)
Příslušným orgánům a provozovatelům krmivářských podniků je třeba poskytnout dostatečnou dobu na to, aby měli možnost přizpůsobit se ustanovením tohoto nařízení.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (ES) č. 183/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. září 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. března 2012.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 225/2012
(2012. gada 15. marts),
ar ko groza II pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 183/2005 attiecībā uz to uzņēmumu apstiprināšanu, kas laiž tirgū no augu eļļām iegūtus produktus un tauku maisījumus izmantošanai barībā, un attiecībā uz īpašām prasībām eļļu, tauku un no tiem atvasinātu produktu ražošanai, uzglabāšanai, transportēšanai un dioksīna testēšanai
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 12. janvāra Regulu (EK) Nr. 183/2005, ar ko paredz barības higiēnas prasības, (1) un jo īpaši tās 27. panta b) un f) punktu,
tā kā:
(1)
Regulā (EK) Nr. 183/2005 izklāstīti vispārēji barības higiēnas noteikumi, nosacījumi un kārtība, kādā nodrošināt, lai tiktu ievēroti pārstrādes nosacījumi iespējamo apdraudējumu maksimālai mazināšanai un kontrolei. Kompetentā iestāde reģistrē vai apstiprina barības nozares uzņēmumus. Turklāt barības nozares komersantiem, kas barības apritē atrodas zemāk, ir pienākums barību iegūt tikai no reģistrētiem vai apstiprinātiem uzņēmumiem.
(2)
Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulā (EK) Nr. 767/2009 par barības laišanu tirgū un lietošanu (2) noteikts, ka tirgū laižama barība, kas ir nekaitīga un kam uzlikts marķējums, kurā skaidri norādīts attiecīgais barības veids. Turklāt Komisijas 2011. gada 16. jūnija Regulā (ES) Nr. 575/2011, ar ko izveido barības sastāvdaļu reģistru (3), ir iekļauts marķēšanai paredzēto konkrētu barības sastāvdaļu sīks apraksts.
(3)
Minētajām prasībām mijiedarbojieties, būtu jānodrošina izsekojamība un augsta patērētāju aizsardzība visā barības un pārtikas apritē.
(4)
Oficiālo pārbaužu un barības nozares komersantu veikto pārbaužu rezultāti liecina, ka noteiktas eļļas, tauki un no tiem atvasināti produkti, kas nav paredzēti izmantošanai barībā, ir lietoti kā barības sastāvdaļas, tādējādi pārsniedzot Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. maija Direktīvā 2002/32/EK par nevēlamām vielām dzīvnieku barībā (4) norādītos maksimālos dioksīna līmeņus. Tā dēļ pārtika, kas iegūta no dzīvniekiem, kuri baroti ar piesārņotu barību, var apdraudēt sabiedrības veselību. Turklāt piesārņotas barības un pārtikas izņemšana no tirgus var radīt finansiālus zaudējumus.
(5)
Lai uzlabotu barības higiēnu un neskartu Regulas (EK) Nr. 183/2005 10. panta 2. punktā noteiktās dalībvalstu kompetences, saskaņā ar minēto regulu būtu jāapstiprina uzņēmumi, kas pārstrādā neapstrādātas augu eļļas, ražo no augu izcelsmes eļļām atvasinātus produktus un maisa taukus, ja šie produkti nav paredzēti izmantošanai barībā.
(6)
Lai ņemtu vērā pieredzi, kas gūta darbā ar riska analīzes un kritisko kontrolpunktu noteikšanas (HACCP) sistēmām, būtu jāizvirza īpašas prasības minēto barības sastāvdaļu ražošanai, marķēšanai, uzglabāšanai un transportēšanai.
(7)
Pastiprināta dioksīna pārraudzība atvieglotu iespēju konstatēt neatbilstību noteikumiem un īstenot barības aprites tiesību aktus. Tādēļ, lai pazeminātu risku, ka piesārņotie produkti nokļūst pārtikas apritē, un atbalstītu stratēģiju mazināt dioksīna iedarbību uz ES pilsoņiem, barības nozares komersantiem jāuzliek pienākums taukus, eļļas un no tiem atvasinātus produktus testēt uz dioksīnu un dioksīniem līdzīgiem polihlorētiem bifeniliem (PHB). Pārraudzības plāns būtu jāizveido, pamatojoties uz dioksīna piesārņojuma rašanās risku. Par nekaitīgas pārtikas laišanu tirgū ir atbildīgi barības nozares komersanti. Tāpēc viņiem būtu jāsedz visas ar analīzes veikšanu saistītās izmaksas. Sīki izstrādātiem noteikumiem par šajā regulā neminētu paraugu ņemšanu un analīzi būtu jāpaliek dalībvalstu kompetencē. Turklāt dalībvalstis tiek aicinātas pievērst uzmanību to barības nozares komersantu kontrolei, uz kuriem neattiecas dioksīna pārraudzība, taču kuri iegūst iepriekš minētos produktus.
(8)
Riska pārraudzības sistēmai, kas ir saistoša, nav jāietekmē barības nozares komersantu pienākums ievērot Savienības tiesību aktu prasības barības higiēnas jomā. Tā būtu jāiestrādā labas higiēnas praksē un HACCP sistēmā. Apstiprinot pārtikas nozares komersantu, kompetentajai iestādei tas būtu jāpārbauda. Komersantam, regulāri veicot pašriska novērtējumu, būtu jāņem vērā dioksīna pārraudzības konstatējumi.
(9)
Lai uzlabotu pārredzamību, laboratorijām, kas veic dioksīna analīzes, būtu jāziņo ne vien barības nozares komersantam, bet arī kompetentajai iestādei par rezultātiem, kas pārsniedz Direktīvā 2002/32/EK noteiktos maksimālos pieļaujamos līmeņus; šis pienākums neatbrīvo barības nozares komersantu no pienākuma ziņot kompetentajai iestādei.
(10)
Pēc diviem gadiem būtu jāparedz pārskatīšana, lai noteiktu, cik efektīvi ir saistošās dioksīna pārraudzības noteikumi un kā tos iestrādā barības nozares komersantu HACCP sistēmā.
(11)
Būtu jāatvēl pietiekami ilgs laiks, lai kompetentās iestādes un barības nozares komersanti varētu pielāgot šīs regulas noteikumus.
(12)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebilduši,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 183/2005 II pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no 2012. gada 16. septembra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 15. martā