ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. dubna 2011
o prodloužení přechodného období pro nabývání zemědělské půdy v Lotyšsku
(Text s významem pro EHP)
(2011/226/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na kapitolu 3 přílohy VIII uvedeného aktu,
s ohledem na žádost podanou Lotyšskem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Akt o přistoupení z roku 2003 stanoví, že Lotyšsko může na základě podmínek, které jsou v něm stanoveny, ponechat po dobu sedmi let ode dne přistoupení, která skončí dne 30. dubna 2011, v platnosti zákazy týkající se nabývání zemědělské půdy fyzickými a právnickými osobami z jiných členských států EU, které nejsou ani usazeny, ani zapsány do rejstříku, ani nemají pobočku nebo zastoupení v Lotyšsku. Jde o dočasnou výjimku z volného pohybu kapitálu, který je zaručen články 63 až 66 Smlouvy o fungování Evropské unie. Toto přechodné období může být prodlouženo jednou, a to nejdéle o tři roky.
(2)
Dne 6. prosince 2010 zažádalo Lotyšsko o prodloužení přechodného období pro nabývání zemědělské půdy o tři roky.
(3)
Hlavním důvodem pro zavedení přechodného období byla potřeba chránit socioekonomické podmínky zemědělských činností v důsledku zřízení jednotného trhu a přechodu ke společné zemědělské politice v Lotyšsku. Cílem bylo především zohlednit obavy vzniklé v souvislosti s možným dopadem liberalizace nabývání zemědělské půdy na odvětví zemědělství v důsledku počátečních velkých rozdílů cen půdy a příjmů v porovnání s Belgií, Dánskem, Finskem, Francií, Irskem, Itálií, Lucemburskem, Německem, Nizozemskem, Portugalskem, Rakouskem, Řeckem, Spojeným královstvím, Španělskem a Švédskem (dále jen „EU-15“). Přechodné období mělo rovněž usnadnit proces restituce a privatizace zemědělské půdy zemědělcům. Komise ve své zprávě ze dne 16. července 2008 o přezkumu přechodných opatření pro nabývání zemědělských nemovitostí, která byla stanovena smlouvou o přistoupení z roku 2003 (dále jen „přezkum v polovině období 2008“) zdůraznila význam dokončení výše uvedené zemědělské reformy do konce plánovaného přechodného období (1).
(4)
Na základě údajů, které má Eurostat k dispozici, jsou ceny zemědělské půdy v Lotyšsku nižší než ceny zemědělské půdy v EU. Úplná konvergence cen prodávané zemědělské půdy se ani neočekávala, ani nebyla pokládána za nezbytnou podmínku ukončení přechodného období. Přesto jsou rozdíly mezi cenami zemědělské půdy v Lotyšsku a EU-15 natolik významné, že by mohly bránit plynulé další konvergenci cen.
(5)
Obdobně jako cenové hladiny zemědělské půdy, také údaje Eurostatu ukazují, že rozdíl v HDP na osobu vyjádřeném ve standardech kupní síly mezi Lotyšskem a EU-15 nadále existuje. Znamená to, že současné ceny zemědělské půdy v Lotyšsku jsou pro obyvatele Lotyšska v poměru k jejich kupní síle vysoké.
(6)
Zároveň přetrvává nižší konkurenceschopnost lotyšského odvětví zemědělství v porovnání s odvětvím zemědělství EU-15 a problém je znásoben obtížnostmi v přístupu k finančním prostředkům a vysokými úrokovými sazbami, které se uplatňují na komerční úvěrové linky pro nabytí zemědělské půdy (15 % p. a. v roce 2009 podle údajů, které poskytly lotyšské orány).
(7)
Navíc podle údajů, které poskytly lotyšské orgány na základě údajů získaných od lotyšského státního pozemkového útvaru k 1. lednu 2010, zemědělská půda představuje 37,7 % celkového území, přičemž lesní plocha pokrývá 45,8 % území. V roce 2007 vlastnili zemědělci 62 % zemědělské půdy a 26,6 % zemědělské půdy bylo pronajato. Přestože je převážná většina zemědělské půdy v Lotyšsku v soukromém vlastnictví, proces restituce vlastnických práv a pozemková reforma ve venkovských oblastech nejsou stále dokončeny.
(8)
Nejasnost vlastnických práv nevyhnutelně brání pozemkovým transakcím a konsolidaci zemědělských nemovitostí. Fragmentace půdy pak dále přispívá k nižší konkurenceschopnosti a vede k tomu, že zemědělské podniky se méně orientují na trh. V této souvislosti z údajů Eurostatu vyplývá, že přestože probíhá postupná arondace půdy a průměrný podíl využívané zemědělské plochy na zemědělský podnik v Lotyšsku se v období mezi roky 2001 a 2007 zvýšil z 10 ha na 16 ha, tento podíl je stále nižší než v jiných členských státech EU, jako např. v Dánsku, Německu a Švédsku, kde byl v roce 2007 tento průměrný podíl 60 ha, 46 ha, resp. 43 ha.
(9)
Nedávná celosvětová finanční a hospodářská krize měla také negativní vliv na lotyšské hospodářství. Nedostatek poptávky, po kterém následovalo prudké snížení nákupních cen zemědělských produktů v době, kdy ceny surovin se stále držely na vysoké úrovni roku 2008, dále prohloubil již tak znevýhodněné postavení lotyšských zemědělců v porovnání se zemědělci z EU-15.
(10)
S ohledem na tyto souvislosti lze spolu s lotyšskými orgány předpokládat, že by zrušení omezení ode dne 1. května 2011 vyvolalo tlak na ceny půdy v Lotyšsku. Proto existuje nebezpečí vážného narušení lotyšského trhu se zemědělskou půdou po skončení přechodného období.
(11)
Z tohoto důvodu by se mělo povolit prodloužení přechodného období o tři roky podle ustanovení kapitoly 3 přílohy VIII aktu o přistoupení z roku 2003.
(12)
Aby se trh v plném rozsahu připravil na liberalizaci, je i za nepříznivých hospodářských podmínek nadále nanejvýš důležité podporovat zlepšování faktorů, mezi něž patří možnosti získání úvěrů a pojištění pro zemědělce a dokončení strukturální reformy zemědělství během přechodného období, jak již bylo zdůrazněno v přezkumu v polovině období 2008.
(13)
Protože otevřený jednotný trh byl vždy jádrem evropské prosperity, zvýšený přísun zahraničního kapitálu by znamenal možné výhody také pro zemědělský trh v Lotyšsku. Jak je zdůrazněno v přezkumu v polovině období 2008, zahraniční investice do odvětví zemědělství by rovněž mohly mít výrazný dlouhodobý vliv na poskytování kapitálu a know-how, fungování trhů s půdou a zemědělskou produktivitu. Postupné uvolňování omezení zahraničního vlastnictví v přechodném období by též přispělo k přípravě trhu na úplnou liberalizaci.
(14)
Z důvodu právní jistoty a s cílem zabránit vzniku právní mezery ve vnitrostátním právním systému Lotyšska po skončení současného přechodného období by toto rozhodnutí mělo vstoupit v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Přechodné období pro nabývání zemědělské půdy v Lotyšsku uvedené v kapitole 3 přílohy VIII aktu o přistoupení z roku 2003 se prodlužuje do dne 30. dubna 2014.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 7. dubna 2011.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 7. aprīlis),
ar ko pagarina pārejas periodu attiecībā uz lauksaimniecības zemes iegādi Latvijā
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2011/226/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas Pievienošanās līgumu,
ņemot vērā Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā VIII pielikuma 3. nodaļu,
ņemot vērā Latvijas lūgumu,
tā kā:
(1)
2003. gada Pievienošanās aktā ir paredzēts, ka saskaņā ar tajā izklāstītajiem nosacījumiem septiņus gadus pēc pievienošanās, t. i., līdz 2011. gada 30. aprīlim, Latvija var paturēt spēkā aizliegumu iegādāties zemi citu ES dalībvalstu fiziskām un juridiskām personām, kas nav nedz dibinātas, nedz reģistrētas Latvijā un kam nav filiāles vai aģentūras Latvijā. Tas ir pagaidu izņēmums attiecībā uz kapitāla brīvu apriti, kas nodrošināta ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 63. līdz 66. pantu. Šo pārējas periodu var pagarināt vienu reizi par ne vairāk kā trim gadiem.
(2)
Latvija 2010. gada 6. decembrī lūdza par trīs gadiem pagarināt pārejas periodu attiecībā uz lauksaimniecības zemes iegādi.
(3)
Galvenais pārejas perioda iemesls bija nepieciešamība saglabāt sociālekonomiskos apstākļus lauksaimnieciskās darbības veikšanai pēc vienotā tirgus ieviešanas un pārejas uz kopējo lauksaimniecības politiku Latvijā. Jo īpaši tā mērķis bija kliedēt bažas par iespējamo ietekmi, kādu uz lauksaimniecības nozari varētu izraisīt lauksaimniecības zemes iegādes liberalizācija saistībā ar sākotnējo lielo atšķirību zemes cenās un ienākumu līmenī salīdzinājumā ar Beļģiju, Dāniju, Vāciju, Īriju, Grieķiju, Spāniju, Franciju, Itāliju, Luksemburgu, Nīderlandi, Austriju, Portugāli, Somiju, Zviedriju un Apvienoto Karalisti, (turpmāk ES-15 dalībvalstis). Pārejas periods tika iecerēts arī tāpēc, lai lauksaimniekiem atvieglotu lauksaimniecības zemes atgūšanu un privatizāciju. Komisija 2008. gada 16. jūlija ziņojumā “Pārskats par 2003. gada Pievienošanās līgumā paredzētajiem pagaidu pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības nekustāmā īpašuma iegādi” (turpmāk “2008. gada starpposma pārskats”) jau uzsvēra iepriekšminētās lauksaimniecības reformas pabeigšanas svarīgumu līdz paredzētā pārejas perioda beigām (1).
(4)
Saskaņā ar Eurostat rīcībā esošajiem datiem lauksaimniecības zemes cenas Latvijā ir zemākas par lauksaimniecības zemes cenām ES. Pilnīga lauksaimniecības zemes pārdošanas konverģence nebija nedz gaidāma, nedz tika uzskatīta par svarīgu priekšnosacījumu pārejas perioda izbeigšanai. Tomēr lauksaimniecības zemes cenu atšķirības starp Latviju un ES-15 ir tik lielas, ka var kavēt sekmīgu virzību uz cenu konverģenci.
(5)
Līdzīgi kā lauksaimniecības zemes cenu līmeņa gadījumā Eurostat dati liecina, ka joprojām pastāv ievērojama atšķirība starp IKP uz vienu iedzīvotāju un pirktspēju Latvijā un ES-15. Tādējādi pašreizējās lauksaimniecības zemes cenas Latvijā ir augstas salīdzinājumā ar Latvijas iedzīvotāju pirktspēju.
(6)
Latvijas lauksaimniecības nozares zemā konkurētspēja salīdzinājumā ar ES-15 lauksaimniecības nozari joprojām pastāv, un šo problēmu vēl sarežģītāku padara grūtības saistībā ar piekļuvi finanšu resursiem un augstām procentu likmēm, ko piemēro komerciālām kredītlīnijām lauksaimniecības zemes iegādei (15 % gadā saskaņā ar Latvijas iestāžu sniegto informāciju par 2009. gadu).
(7)
Turklāt saskaņā ar Latvijas iestāžu sniegtajiem Valsts zemes dienesta datiem 2010. gada 1. janvārī lauksaimniecības zeme veidoja 37,7 % no valsts kopējās teritorijas, un 45,8 % teritorijas klāj meži. 2007. gadā 62 % lauksaimniecības zemes bija lauksaimnieku īpašumā un 26,6 % tika nomāti. Lai gan lauksaimniecības zeme Latvijā jau tagad galvenokārt ir privātpersonu īpašumā, īpašumtiesību atgūšanas process un zemes reforma lauku apvidos vēl nav pabeigta.
(8)
Skaidrības trūkums par īpašumtiesībām nenovēršami apgrūtina zemes pirkšanas un pārdošanas darījumus un lauksaimniecības īpašumu konsolidāciju. Zemes platību fragmentācija savukārt vēl vairāk pazemina konkurētspēju, radot situāciju, ka saimniecības ir mazāk orientētas uz tirgu. Šajā kontekstā Eurostat dati liecina, ka, lai gan turpinās pakāpeniska zemes konsolidācija un laikposmā no 2001. līdz 2007. gadam lauksaimniecībā izmantotās zemes platība uz vienu saimniecību Latvijā vidēji pieauga no 10 līdz 16 ha, šis rādītājs joprojām ir zemāks salīdzinājumā ar citām ES dalībvalstīm, tādām kā Dānija, Vācija un Zviedrija, kurās šis vidējais rādītājs 2007. gadā attiecīgi sasniedza 60 ha, 46 ha un 43 ha.
(9)
Latvijas ekonomiku negatīvi ietekmēja arī nesenā globālā finanšu un ekonomikas krīze. Pieprasījuma trūkums, kam sekoja straujš lauksaimniecības produktu iepirkuma cenu samazinājums laikā, kad izejvielu cenas saglabājās augstā 2008. gada līmenī, vēl vairāk pasliktināja Latvijas lauksaimnieku jau tā nelabvēlīgo stāvokli salīdzinājumā ar ES-15 valstu lauksaimniekiem.
(10)
Šajos apstākļos var paredzēt, kā jau secinājušas Latvijas iestādes, ka ierobežojumu atcelšana 2011. gada 1. maijā izraisītu spiedienu uz zemes cenām Latvijā. Tāpēc pastāv liels risks, ka pēc pārejas perioda beigām Latvijas lauksaimniecības zemes tirgū radīsies nopietni traucējumi.
(11)
Tāpēc ir jāpiešķir 2003. gada Pievienošanās akta VIII pielikuma 3. nodaļā minētā pārejas perioda trīs gadu pagarinājums.
(12)
Lai pilnībā sagatavotos tirgus liberalizācijai, joprojām ir ļoti svarīgi pat visnelabvēlīgākajos ekonomiskajos apstākļos vairāk uzlabot kredītu un apdrošināšanas iespēju pieejamību lauksaimniekiem, kā arī pabeigt lauksaimniecības strukturālo reformu pārejas perioda laikā, kā jau uzsvērts 2008. gada starpposma pārskatā.
(13)
Ņemot vērā, ka atklāts vienotais tirgus vienmēr bijis Eiropas labklājības centrā, lielāks ārvalstu kapitāla pieplūdums radītu potenciālus ieguvumus arī lauksaimniecības tirgum Latvijā. Kā uzsvērts 2008. gada starpposma pārskatā, ārvalstu ieguldījumiem lauksaimniecības nozarē būtu svarīga ilglaicīga ietekme uz kapitāla un zinātības nodrošināšanu, zemes tirgu funkcionēšanu un lauksaimniecības ražīgumu. Pakāpeniska ierobežojumu samazināšana pārejas perioda laikā attiecībā uz ārvalstu īpašumtiesībām veicinātu arī tirgus sagatavošanu pilnīgai liberalizācijai.
(14)
Tiesiskās noteiktības labad un lai novērstu tiesisko vakuumu Latvijas tiesību sistēmā pēc pašreizējā pārejas perioda beigām, šim lēmumam jāstājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
2003. gada Pievienošanās akta VIII pielikuma 3. nodaļā minēto pārejas periodu attiecībā uz lauksaimniecības zemes iegādi Latvijā pagarina līdz 2014. gada 30. aprīlim.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2011. gada 7. aprīlī