PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 679/2011
ze dne 14. července 2011
o změně nařízení (ES) č. 1974/2006, kterým se stanoví podrobná pravidla pro použití nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (1), a zejména na článek 91 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovilo jednotný právní rámec pro podporu rozvoje venkova v celé Unii z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV). Uvedený právní rámec byl doplněn prováděcími pravidly, která stanovilo nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (2). Na základě zkušeností získaných při provádění programů rozvoje venkova a problémů, které při tom vznikly, je nezbytné změnit některá ustanovení uvedeného nařízení a doplnit některá prováděcí pravidla.
(2)
Operace spojené s produkcí obnovitelné energie v zemědělských hospodářstvích podle článku 26 nařízení (ES) č. 1698/2005 mohou spadat mimo oblast působnosti článku 42 Smlouvy. V zájmu zajištění souladu s pravidly státní podpory v oblasti zemědělství je třeba přijmout zvláštní ustanovení pro investice do produkce obnovitelné energie v zemědělských hospodářstvích.
(3)
V čl. 27 odst. 12 nařízení (ES) č. 1974/2006 se stanoví, že agroenvironmentální závazky nebo závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat mohou mít formu prodloužení trvání závazku. Aby nedocházelo k překrývání s dalším programovým obdobím, mělo by být toto přizpůsobení omezeno na konec prémiového období, k němuž se vztahuje žádost o platbu za rok 2013.
(4)
Článek 47 nařízení (ES) č. 1698/2005 stanoví, že lesnicko-environmentální závazky se přijímají zpravidla na období mezi pěti a sedmi lety. Aby se obnovené závazky nepřekrývaly s dalším programovým obdobím, měly by mít členské státy možnost dovolit prodloužení těchto závazků do konce prémiového období, k němuž se vztahuje žádost o platbu za rok 2013.
(5)
V čl. 62 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1698/2005 se stanoví, že v místní akční skupině musí podíl hospodářských a sociálních partnerů a jiných zástupců občanské společnosti v místním partnerství na úrovni rozhodování činit alespoň 50 %. Členské státy by měly zajistit, aby místní akční skupiny splňovaly tento minimální procentní podíl také při hlasování, aby nemohl veřejný sektor převládnout při rozhodování. Dále by mělo být zajištěno, aby organizátoři projektů nemohli ovlivnit rozhodnutí o výběru projektu. Je proto třeba zavést účinné záruky, aby při posuzování a volbě návrhů projektů nemohlo dojít ke střetu zájmů. Patřičným zviditelněním by měla být také zaručena transparentnost rozhodovacího procesu.
(6)
Podle čl. 38 odst. 2 nařízení (ES) č. 1974/2006 je také možné vyplatit místním akčním skupinám zálohu na provozní náklady. Ukázalo se, že v zájmu zajištění potřeb místních akčních skupin v oblasti peněžních toků je nezbytné rozšířit možnost vyplacení záloh i na náklady spojené se získáváním dovedností a oživením daného území, jak je uvedeno v čl. 63 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005.
(7)
Ustanovení čl. 44 odst. 3 nařízení (ES) č. 1974/2006 umožňuje členským státům přijmout zvláštní opatření, aby zajistily, že malé změny v situaci hospodářství nepovedou k nepřiměřeným výsledkům, pokud jde o přijaté závazky, s ohledem na povinnost příjemce zaplatit pomoc, jestliže nabyvatel části hospodářství nepřevezme závazek. V zájmu zajištění právní jistoty je třeba vymezit, co se rozumí malou změnou v případě, kdy se sníží výměra hospodářství.
(8)
Článek 46 nařízení (ES) č. 1974/2006 stanoví poskytnutí doložky o přezkumu v případě změny výchozí situace pro některá opatření. Doložka o přezkumu by měla být rovněž poskytnuta v případě, že se trvání nových agroenvironmentálních závazků, závazků v oblasti dobrých životních podmínek zvířat nebo lesnicko-environmentálních závazků přijatých na určité období mezi pěti a sedmi lety prodlouží tak, že přesáhne konec stávajícího programového období, aby nedocházelo k rozporu s právním a politickým rámcem stanoveným na období následující po tomto stávajícím programovém období.
(9)
V zájmu objasnění použití čl. 52 odst. 1 nařízení (ES) č. 1974/2006 je třeba stanovit základ pro uplatnění sazby spolufinancování v případě finančního inženýrství.
(10)
Pokud jde o záruční fondy v rámci finančního inženýrství podle kapitoly IV oddílu 1 pododdílu 3 nařízení (ES) č. 1974/2006, je třeba poskytnout podrobnější informace o způsobu výpočtu způsobilých výdajů na operace spojené s těmito intervencemi, aby bylo zajištěno účinnější využívání finančních prostředků Unie.
(11)
Ačkoli uznáváme zvláštnosti rozvoje venkova, které se týkají hlavně menšího rozsahu podporovaných operací, je třeba v zájmu maximalizace pákového účinku nástroje finančního inženýrství vyjasnit opětovné využití zdrojů navrácených do operace finančního inženýrství během programového období a rovněž vymezit rozdíl mezi ním a opětovným využitím po konečném datu způsobilosti programu rozvoje venkova.
(12)
Vezmeme-li v úvahu charakter některých investic do lesnictví a skutečnost, že platby by mohly být v některých případech vázány na plochu, mělo by být možno využít výpočet standardních nákladů jako alternativu k systému založenému na fakturách, který se používá pro stanovení míry podpory u opatření podle článku 27 nařízení (ES) č. 1698/2005. Ustanovení čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
V čl. 54 odst. 1 nařízení (ES) č. 1974/2006 se stanoví podmínky, za jakých mohou být příspěvky ve formě věcných plnění považovány za způsobilé výdaje. Ve své současné podobě považuje čl. 54 odst. 1 příspěvky ve formě věcných plnění za způsobilé pouze u investičních opatření. Zkušenosti ukázaly, že tato podmínka je pro účinné provádění opatření příliš omezující. Je proto třeba stanovit, aby příspěvky ve formě věcného plnění mohly být způsobilé u všech druhů operací.
(14)
Článek 55 nařízení (ES) č. 1974/2006 stanoví soubor pravidel pro vymezení způsobilých výdajů na investiční operace. V zájmu zvýšení srozumitelnosti, pokud jde o provádění tohoto článku, by mělo být výslovně uvedeno, že získání platebních nároků mezi způsobilé výdaje nepatří. Je rovněž třeba vysvětlit, že vzhledem ke své povaze představují investice nahrazující potenciál zemědělské produkce po přírodních katastrofách způsobilé výdaje.
(15)
Aby se za současné finanční krize zvýšil účinek záloh a s přihlédnutím ke zvláštní úloze, kterou hrají orgány regionální správy při provádění politiky rozvoje venkova, měla by se možnost poskytnout zálohu podle článku 56 nařízení (ES) č. 1974/2006 vztahovat i na orgány regionální správy.
(16)
Aby se zjednodušilo provádění investičních projektů v době současné hospodářské a finanční krize, zvýšily se u investic v roce 2009 a 2010 maximální stropy pro zálohy na 50 %. Aby se zohlednily přetrvávající negativní účinky hospodářské a finanční krize, měl by být tento vyšší strop zachován až do konce programového období. V zájmu zajištění kontinuity při provádění programů rozvoje venkova mezi koncem roku 2010 a vstupem tohoto nařízení v platnost by se mělo příslušné ustanovení použít zpětně od 1. ledna 2011.
(17)
V zájmu zohlednění poměrně malého rozsahu projektů rozvoje venkova a obtíží, kterým tyto projekty čelí při získávání bankovních záruk na zálohy, by měla být přijata opatření, která by umožnila nahradit uvedené záruky písemnými zárukami od veřejnoprávních orgánů.
(18)
V zájmu lepšího využívání záloh by mělo být ponecháno na příslušné platební agentuře, aby stanovila, kdy se záruky uvolní.
(19)
Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(20)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj venkova,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se mění takto:
1)
Vkládá se nový článek 16a, který zní:
„Článek 16a
Pro účely článku 26 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou u investic do produkce tepelné energie a/nebo energie z obnovitelných zdrojů v zemědělských hospodářstvích zařízení na produkci obnovitelné energie způsobilá pro podporu pouze v případě, že není jejich kapacita produkce vyšší než ekvivalent kombinované průměrné roční spotřeby tepelné energie a elektřiny v zemědělském hospodářství, a to včetně domácnosti zemědělce.
Pokud jsou v zemědělských hospodářstvích uskutečněny investice do výroby biopaliva ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (3), jsou zařízení na produkci obnovitelné energie způsobilá pro podporu pouze v případě, že není jejich kapacita produkce vyšší než ekvivalent roční průměrné spotřeby pohonných hmot v zemědělském hospodářství.
2)
V čl. 27 odst. 12 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Toto přizpůsobení může mít také formu prodloužení trvání závazku. Prodloužení nesmí přesáhnout konec období, k němuž se vztahuje žádost o platbu za rok 2013.“
3)
Vkládá se nový článek 32a, který zní:
„Článek 32a
Pro účely článku 47 nařízení (ES) č. 1698/2005 mohou členské státy povolit, aby se lesnicko-environmentální závazky prodloužily až do konce období, k němuž se vztahuje žádost o platbu za rok 2013.“
4)
V článku 37 se doplňuje odstavec, který zní:
„5. Pro účely čl. 62 odst. 4 nařízení (ES) č. 1698/2005 rozhodují rozhodovací orgány místních akčních skupin o výběru projektů hlasováním, při kterém činí podíl hospodářských a sociálních partnerů a jiných zástupců občanské společnosti podle čl. 62 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení alespoň 50 % hlasů. V procesu rozhodování o výběru projektů je třeba dodržet příslušné předpisy, aby se zaručila transparentnost a aby nedocházelo ke střetu zájmů.“
5)
V článku 38 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Členské státy mohou na žádost vyplatit místním akčním skupinám zálohu. Částka zálohy nesmí překročit 20 % veřejné podpory související s náklady uvedenými v čl. 63 písm. c) nařízení (ES) č. 1698/2005 a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné jistoty ve výši 110 % částky zálohy. Záruka se uvolní nejpozději při ukončení strategie místního rozvoje.
Ustanovení čl. 24 odst. 6 nařízení Komise (EU) č. 65/2011 (4) se nepoužije na platbu uvedenou v prvním pododstavci.
6)
V čl. 44 odst. 3 se doplňuje pododstavec, který zní:
„Pro účely prvního pododstavce se za malou změnu považuje nejvýše 10% zmenšení výměry hospodářství, na které se vztahuje závazek.“
7)
V článku 46 se doplňuje odstavec, který zní:
„Doložka o přezkumu se poskytne od roku 2012 pro závazky přijaté na období mezi pěti a sedmi lety podle článků 39, 40 a 47 nařízení (ES) č. 1698/2005 a prodloužené tak, že přesáhnou konec stávajícího programového období, aby se mohly přizpůsobit právnímu rámci dalšího programového období. Členské státy však mohou rozhodnout o zavedení této doložky o přezkumu již v roce 2011. S ohledem na tento odstavec se použije také druhý pododstavec.“
8)
Článek 52 se nahrazuje tímto:
„Článek 52
1. Pokud jde o akce finančního inženýrství podle článku 51 tohoto nařízení, výdaje uvedené Komisi v souladu s čl. 26 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou celkovými výdaji zaplacenými při vytváření těchto fondů nebo přispívání do nich.
Při platbě vyrovnání a uzavření programu rozvoje venkova podle článku 28 nařízení (ES) č. 1290/2005 však budou způsobilé výdaje součtem:
a)
všech plateb jako investic do podniků mimo všechny dotčené fondy, nebo všech poskytnutých záruk včetně částek poskytnutých jako záruky záručními fondy;
b)
způsobilých řídicích nákladů.
Uplatněná sazba spolufinancování musí odpovídat sazbě spolufinancování opatření, na něž fond přispívá. Pokud fond přispívá na několik opatření s rozdílnou sazbou spolufinancování, použijí se tyto sazby v poměru k příslušným způsobilým výdajům.
Rozdíl mezi příspěvky z EZFRV skutečně zaplacenými podle prvního pododstavce a způsobilými výdaji podle druhého pododstavce písm. a) nebo b) bude odstraněn v rámci účetní závěrky posledního roku provádění programu. V této závěrce budou podrobně uvedeny potřebné finanční údaje.
2. Pokud EZFRV spolufinancuje operace zahrnující záruční fondy pro návratné investice podle článku 50 tohoto nařízení, je nutné provést hodnocení ex ante očekávaných ztrát a zohlednit při něm stávající tržní praxi u podobných operací s dotyčným typem investic a trhu. Hodnocení očekávaných ztrát je možno přezkoumat, pokud je to odůvodněno následnými tržními podmínkami. Zdroje vázané na proplacení záruk musí vycházet z tohoto hodnocení.
3. Zdroje navrácené během programového období do operace z investic vložených fondy nebo zbylých po zaplacení záruky jsou fondem opětovně použity podle dohody o financování uvedené v čl. 51 odst. 6 tohoto nařízení nebo vyrovnány v rámci účetní závěrky. Po konečném datu způsobilosti programu rozvoje venkova budou zdroje navrácené do operace z investic vložených fondy nebo zbylých po zaplacení všech záruk opět použity dotčenými členskými státy ve prospěch jednotlivých podniků.
Úroky vzniklé platbami z programů rozvoje venkova do fondů budou použity podle prvního pododstavce.“
9)
V čl. 53 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Členské státy mohou případně určit míru podpory stanovené v článcích 27, 31, 37 až 41 a 43 až 49 nařízení (ES) č. 1698/2005 na základě standardních nákladů a standardního předpokladu ušlých příjmů.“
10)
V čl. 54 odst. 1 se úvodní věta prvního pododstavce nahrazuje tímto:
„Příspěvky veřejného nebo soukromého příjemce ve formě věcného plnění, totiž poskytování zboží nebo služeb, pro něž neexistuje platba v hotovosti podložená fakturami nebo podobnými dokumenty, mohou být způsobilými výdaji za předpokladu, že jsou splněny následující podmínky:“.
11)
V článku 55 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. V případě zemědělských investic není nákup zemědělských výrobních práv, platebních nároků, zvířat, jednoletých rostlin a jejich vysazování způsobilým výdajem.
Jednoduché náhradové investice nejsou způsobilým výdajem.
V případech obnovy zemědělského produkčního potenciálu poškozeného přírodními katastrofami podle čl. 20 písm. b) bodu vi) nařízení (ES) č. 1698/2005 však mohou být nákup zvířat a náhradové investice způsobilým výdajem.“
12)
Článek 56 se nahrazuje tímto:
„Článek 56
1. Odchylně od čl. 24 odst. 6 nařízení (EU) č. 65/2011 mohou členské státy na požádání vyplatit příjemcům podpory investic zálohu. Pokud jde o veřejné příjemce, lze tuto zálohu poskytnout obcím, jejich sdružením, orgánům regionální správy a veřejnoprávním subjektům.
2. Částka zálohy nesmí překročit 50 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné jistoty ve výši 110 % částky zálohy.
Za rovnocennou jistotu podle prvního pododstavce se považuje zařízení poskytnuté veřejným orgánem jako záruka za předpokladu, že se tento orgán zaváže vyplatit částku pokrytou touto zárukou, pokud není prokázán nárok na vyplacenou zálohu.
3. Jistota se může uvolnit, jakmile příslušná platební agentura zjistí, že částka skutečných výdajů na investice, která se vztahuje k veřejné podpoře, přesahuje částku zálohy.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Pokud jde o čl. 56 odst. 2 první pododstavec nařízení (ES) č. 1974/2006, použije se ustanovení čl. 1 odst. 12 od 1. ledna 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. července 2011.
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 679/2011
(2011. gada 14. jūlijs)
par grozījumiem Komisijas Regulā (EK) Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2005. gada 20. septembra Regulu (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (1) un jo īpaši tās 91. pantu,
tā kā:
(1)
Ar Regulu (EK) Nr. 1698/2005 tika izveidots vienots tiesiskais regulējums atbalstam lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) visā Savienībā. Minētais regulējums ir papildināts ar īstenošanas noteikumiem, kas noteikti Komisijas Regulā (EK) Nr. 1974/2006 (2). Ņemot vērā Lauku attīstības programmu īstenošanā gūto pieredzi un radušās problēmas, ir jāmaina daži minētās regulas noteikumi un jāievieš dažas papildu normas īstenošanai.
(2)
Darbības sakarā ar atjaunojamās enerģijas ražošanu lauksaimniecības uzņēmumos atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1698/2005 26. pantam var neietilpt Līguma 42. panta darbības jomā. Lai nodrošinātu atbilstību valsts atbalsta normām lauksaimniecībā, ir būtu jāpieņem īpaši noteikumi par ieguldījumiem atjaunojamās enerģijas ražošanā lauksaimniecības uzņēmumos.
(3)
Regulas (EK) Nr. 1974/2006 27. panta 12. punktā ir noteikts, ka agrovides vai dzīvnieku labturības saistību korekcija var būt arī saistību piemērošanas ilguma pagarinājums. Lai izvairītos no pārklāšanās ar nākamo programmu plānošanas periodu, tādai korekcijai būtu jābūt ierobežotai ar tā piemaksu perioda beigām, uz kuru attiecas 2013. gada maksājuma pieprasījums.
(4)
Regulas (EK) Nr. 1698/2005 47. pantā ir noteikts, ka meža vides saistības pēc vispārīga noteikuma ir jāuzņemas uz laiku no pieciem līdz septiņiem gadiem. Lai izvairītos no situācijas, kad atjaunotas saistības pārklājas ar nākamo programmu plānošanas periodu, būtu jānosaka, ka dalībvalstis var atļaut šādas saistības pagarināt līdz tā piemaksu perioda beigām, uz kuru attiecas 2013. gada maksājuma pieprasījums.
(5)
Regulas (EK) Nr. 1698/2005 62. panta 1. punkta b) apakšpunkts nosaka, ka lēmumu pieņemšanas līmenī saimnieciskajiem un sociālajiem partneriem, kā arī citiem pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem jāveido vismaz 50 % no vietējās partnerības. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka vietējās rīcības grupas atbilst šai minimālajai proporcijai arī attiecībā uz balsošanu, lai novērstu publiskā sektora dominēšanu lēmumu pieņemšanā. Bez tam būtu jānodrošina, ka projektu veicinātāji nevar ietekmēt lēmumu par projektu atlasi. Tādēļ būtu jāizveido efektīvi drošības pasākumi, lai izvairītos no interešu konfliktiem attiecībā uz projektu pieteikumu vērtēšanu un balsošanu par tiem. Lēmumu pieņemšanas pārredzamība būtu jāgarantē ar pietiekamu pamanāmību.
(6)
Regulas (EK) Nr. 1974/2006 38. panta 2. punktā ir noteikta iespēja maksāt avansu par vietējo rīcības grupu darbības izmaksām. Ir pierādījies, ka nolūkā nodrošināt vietējo rīcības grupu naudas plūsmas vajadzības ir nepieciešams paplašināt iespēju maksāt avansus, kas sedz izmaksas, kuras saistās ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 63. panta c) punktā minēto prasmju apguvi un teritorijas aktivizēšanas pasākumiem.
(7)
Regulas (EK) Nr. 1974/2006 44. panta 3. punkts ļauj dalībvalstīm veikt īpašus pasākumus, lai nodrošinātu, ka nebūtiskas saimniecības stāvokļa pārmaiņas nav iemesls neatbilstīgiem rezultātiem saistībā ar uzņemtajām saistībām sakarā ar saņēmēja pienākumu atmaksāt atbalstu gadījumā, ja saistību nepārņem saimniecības daļas pārņēmējs. Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību, būtu jādefinē, ko nozīmē nebūtiskas pārmaiņas gadījumā, kad samazinās saimniecības platība.
(8)
Regulas (EK) Nr. 1974/2006 46. pantā ir noteikta pārskatīšanas klauzula gadījumiem, kad tiek grozīta atsevišķu pasākumu bāzes līnija. Pārskatīšanas klauzula būtu jānosaka arī gadījumiem, kad jaunas agrovides, labturības vai meža vides saistības, kas uzņemtas uz laiku no pieciem līdz septiņiem gadiem, laika ziņā pārsniedz kārtējo programmu plānošanas periodu - lai izvairītos no nekonsekvences saistībā ar tiesisko un politisko regulējumu, kas jānosaka laikposmam pēc kārtējā programmu plānošanas perioda.
(9)
Lai precizētu Regulas (EK) Nr. 1974/2006 52. panta 1. punkta piemērošanu, būtu jānosaka pamats, uz kura piemēro līdzfinansēšanas likmi finanšu inženierijas gadījumā.
(10)
Attiecībā uz garantijas fondiem saistībā ar Regulas (EK) Nr. 1974/2006 IV nodaļas 1. iedaļas 3. apakšiedaļā noteikto finanšu inženieriju būtu jānosaka papildu detaļas metodei, pēc kuras aprēķina darbības attiecināmās izmaksas, kas attiecas uz tādu iejaukšanos - lai nodrošinātu Savienības resursu visefektīvāko izmantojumu.
(11)
Atzīstot lauku attīstības specifiku, kas pēc būtības ir saistīta ar atbalstīto darbību mazo apjomu, nolūkā maksimizēt finanšu inženierijas rīka sviras efektu ir nepieciešams precizēt to resursu atkārtotu izmantošanu, kas programmu plānošanas periodā atgriežas finanšu inženierijas darbībā, kā arī nošķirt to no atkārtotas izmantošanas pēc pēdējā datuma, kad var pretendēt uz lauku attīstības programmas atbalstu.
(12)
Ņemot vērā dažu mežsaimniecības ieguldījumu raksturu un to, ka maksājumi dažos gadījumos var būt saistīti ar platību, būtu jābūt iespējai izmantot standarta izmaksu aprēķinu kā alternatīvu uz rēķiniem balstītajai sistēmai, ko izmanto atbalsta līmeņa noteikšanai pasākumam, kas minēts Regulas (EK) Nr. 1698/2005 27. pantā. Tādēļ attiecīgi būtu jākoriģē Regulas (EK) Nr. 1974/2006 53. panta 1. punkts.
(13)
Regulas (EK) Nr. 1974/2006 54. panta 1. punktā ir noteikti nosacījumi, ar kuriem ieguldījumu natūrā var uzskatīt par attiecināmiem izdevumiem. Pašreizējā veidā 54. panta 1. punktā ieguldījumi natūrā tiek uzskatīti par attiecināmiem vienīgi ieguldījumu darbībās. Pieredze rāda, ka šis nosacījums pārāk ierobežo pasākumu efektīvu īstenošanu. Tādēļ būtu jānosaka, ka ieguldījumi natūrā var būt attiecināmi attiecībā uz visiem darbības veidiem.
(14)
Regulas (EK) Nr. 1974/2006 55. pants nosaka noteikumu kopumu attiecināmo izdevumu noteikšanai ieguldījumu darbībās. Lai šā panta īstenošanu padarītu vēl skaidrāku, no attiecināmajiem izmaksām būtu nepārprotami jāizslēdz tiesību uz maksājumiem iegāde. Būtu arī jāprecizē, ka ieguldījumi, kas atjauno lauksaimnieciskās ražošanas potenciālu pēc dabas katastrofām, to rakstura dēļ ir attiecināmie izdevumi.
(15)
Lai palielinātu avansu ietekmi saistībā ar pašreizējo finanšu krīzi, pienācīgi ņemot vērā reģionālo pašvaldību īpašo lomu lauku attīstības politikas īstenošanā, arī reģionālajām pašvaldībām būtu jāpiešķir iespēja izdarīt Regulas (EK) Nr. 1974/2006 56. pantā paredzētos avansa maksājumus.
(16)
Lai atvieglinātu ieguldījumu projektu īstenošanu pašreizējās ekonomikas un finanšu krīzes apstākļos, avansa maksājumu maksimālais apjoms ieguldījumiem 2009. un 2010. gadā tika palielināts līdz 50 %. Ņemot vērā ekonomikas un finanšu krīzes negatīvās ietekmes turpināšanos, šis paaugstinātais apjoms būtu jāpatur spēkā līdz programmu plānošanas perioda beigām. Lai nodrošinātu nepārtrauktību Lauku attīstības programmu īstenošanā no 2010. gada beigām līdz šās regulas spēkā stāšanās brīdim, attiecīgais noteikums būtu jāpiemēro ar atpakaļejošu spēku no 2011. gada 1. janvāra.
(17)
Ņemot vērā lauku attīstības projektu relatīvi mazo apjomu un šo projektu grūtības iegūt bankas garantijas avansa maksājumiem, būtu jāveic pasākumi, kas šīs garantijas ļauj aizstāt ar valsts iestāžu rakstveida garantijām.
(18)
Lai avansus vislabāk izmantotu, garantiju atlaišanas brīža noteikšanai būtu jābūt kompetentās maksājumu aģentūras ziņā.
(19)
Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 1974/2006.
(20)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulu (EK) Nr. 1974/2006 groza šādi:
1)
regulā iekļauj šādu 16.a pantu:
“16.a pants
Izpildot Regulas (EK) Nr. 1698/2005 26. pantu, ja ieguldījumi tiek izdarīti siltumenerģijas un/vai elektroenerģijas ražošanā no atjaunojamiem avotiem lauksaimniecības uzņēmumos, atjaunojamās enerģijas ražošanas iekārtas ir tiesīgas pretendēt uz atbalstu tikai tad, ja to ražošanas jauda nepārsniedz siltumenerģijas un elektroenerģijas kopējo gada vidējo enerģijas patēriņu attiecīgajā lauksaimniecības uzņēmumā, ieskaitot tā mājsaimniecību.”
Ja tiek izdarīti ieguldījumi biodegvielas ražošanā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/28/EK (3) nozīmē lauksaimniecības uzņēmumos, atjaunojamās enerģijas ražošanas iekārtas ir tiesīgas pretendēt uz atbalstu tikai tad, ja to ražošanas jauda nepārsniedz gada vidējo transporta degvielas patēriņu attiecīgajā lauksaimniecības uzņēmumā.
2)
regulas 27. panta 12. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
“Šāda korekcija var būt arī saistību piemērošanas ilguma pagarinājums. Pagarinājums nedrīkst pārsniegt laikposmu, uz kuru attiecas 2013. gada maksājuma pieprasījums.”;
3)
regulā iekļauj šādu 32.a pantu:
“32.a pants
Regulas (EK) Nr. 1698/2005 47. panta izpildes vajadzībām dalībvalstis var ļaut meža vides saistības pagarināt līdz tā laikposma beigām, uz kuru attiecas 2013. gada maksājuma pieprasījums.”;
4)
regulas 37. pantam pievieno šādu punktu:
“5. Regulas (EK) Nr. 1698/2005 62. panta 4. punkta izpildes vajadzībām vietējo rīcības grupu lēmumu pieņemšanas struktūru lēmumi par projektu atlasi tiek pieņemti balsojot, turklāt saimnieciskajiem un sociālajiem partneriem, kā arī citiem pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem ir vismaz 50 % balsu, kā noteikts minētās regulas 62. panta 1. punkta b) apakšpunktā. Attiecībā uz lēmumu pieņemšanas procesu projektu atlases sakarā ir jāievēro piemērotas normas, kas garantē pārredzamību un novērš interešu konflikta situācijas.”;
5)
regulas 38. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Dalībvalstis pēc pieprasījuma var maksāt avansu vietējām rīcības grupām. Avansa apjoms nepārsniedz 20 % no valsts atbalsta, kas saistīts ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 63. panta c) punktā norādītajām izmaksām, un tā izmaksāšanas priekšnoteikums ir bankas garantija vai līdzvērtīga garantija, kas atbilst 110 % no avansa apjoma. Garantiju atlaiž ne vēlāk kā vietējās attīstības stratēģijas slēgšanas brīdī.
Komisijas Regulas (ES) Nr. 65/2011 (4) 24. panta 6. punktu nepiemēro pirmajā daļā minētajiem maksājumiem.
6)
regulas 44. panta 3. punktam pievieno šādu daļu:
“Ja saimniecības platība samazinās par ne vairāk kā 10 % no platības, uz kuru attiecas saistības, tad pirmās daļas izpildes vajadzībām uzskata, ka stāvoklis mainās nedaudz.”;
7)
regulas 46. pantam pievieno šādu daļu:
“Sākot no 2012. gada, nosaka pārskatīšanas klauzulu saistībām, kas atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1698/2005 39., 40. un 47. pantam uzņemtas uz laiku no pieciem līdz septiņiem gadiem un turpinās pēc kārtējā programmu plānošanas perioda beigām, lai tās būtu iespējams pielāgot nākamā programmu plānošanas perioda tiesiskajam regulējumam. Tomēr dalībvalstis var nolemt ieviest tādu pārskatīšanas klauzulu jau 2011. gadā. Otro daļu piemēro arī attiecībā uz šo daļu.”;
8)
regulas 52. pantu aizstāj ar šādu:
“52. pants
1. Attiecībā uz šīs regulas 51. pantā minētajām finanšu inženierijas darbībām izdevumi, ko paziņo Komisijai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1290/2005 26. panta 3. punkta a) apakšpunktu, ir kopējie izdevumi, kas radušies, izveidojot šādus fondus vai ieguldot tajos līdzekļus.
Tomēr, veicot atlikuma maksājumus un slēdzot lauku attīstības programmas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1290/2005 28. pantu, attiecināmie izdevumi ir kopsumma, ko veido:
a)
maksājumi ieguldījumiem uzņēmumos no katra attiecīgā fonda vai visas sniegtās garantijas, ieskaitot summas, ko garantiju fondi paredzējuši kā garantijas;
b)
attiecināmās pārvaldības izmaksas.
Piemērojamā līdzfinansējuma apmērs atbilst tā pasākuma līdzfinansējuma apmēram, kurā fonds izdara iemaksu. Ja fonds izdara iemaksas vairākos pasākumos ar atšķirīgu līdzfinansējuma apmēru, šo apmēru piemēro proporcionāli attiecīgajiem attiecināmajiem izdevumiem.
Starpību starp ELFLA ieguldījumu, kas faktiski iemaksāts atbilstīgi pirmajai daļai, un attiecināmajiem izdevumiem saskaņā ar otrās daļas a) vai b) apakšpunktu, noskaidro, ņemot vērā programmas īstenošanas pēdējā gada pārskatu. Minētajā pārskatā ietilpst vajadzīgā detalizētā finansiālā informācija.
2. Ja ELFLA līdzfinansē darbības, kas aptver garantijas fondus atmaksājamiem ieguldījumiem atbilstīgi šās regulas 50. pantam, tiek veikta pienācīga iepriekšēja paredzamo zaudējumu novērtēšana, ņemot vērā tābrīža tirgus praksi attiecībā uz līdzīgām darbībām saistībā ar attiecīgo ieguldījumu veidu un attiecīgo tirgu. Paredzamo zaudējumu novērtējumu var pārskatīt, ja pārskatīšanu attaisno turpmākie tirgus apstākļi. Garantiju apmaksai atvēlētie resursi atspoguļo šādu novērtējumu.
3. Resursus, kas nodoti atpakaļ darbībai programmu plānošanas perioda laikā no fondu veiktajiem ieguldījumiem vai paliek pāri pēc garantijas piešķiršanas, no jauna izmanto fonds saskaņā ar šās regulas 51. panta 6. punktā minēto finansēšanas līgumu vai noskaidro saistībā ar gada pārskatu. Pēc pēdējās dienas, kad var pretendēt uz lauku attīstības programmas atbalstu, resursus, kas nodoti atpakaļ darbībai no fondu veiktajiem ieguldījumiem vai palikuši pāri pēc visu garantiju apmaksas, attiecīgās dalībvalstis izlieto atsevišķu uzņēmumu labā.
Procentus, ko rada maksājumi no lauku attīstības programmām fondos, izmanto saskaņā ar pirmo daļu.”;
9)
regulas 53. panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“Attiecīgā gadījumā dalībvalstis var noteikt Regulas (EK) Nr. 1698/2005 27., 31., 37.-41. un 43.-49. pantā paredzētā atbalsta līmeni, pamatojoties uz standarta izmaksām un standarta pieņēmumiem par neiegūtajiem ienākumiem.”;
10)
regulas 54. panta 1. punkta pirmās daļas ievadfrāzi aizstāj ar šādu:
“Ieguldījumi natūrā no publiska vai privāta atbalsta saņēmēja, proti, tādu preču vai pakalpojumu piegāde, par kuriem neveic skaidras naudas maksājumus, kurus apstiprina rēķini vai līdzvērtīgi apliecinoši dokumenti, var uzskatīt par attiecināmiem izdevumiem, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:”;
11)
regulas 55. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Lauksaimniecības ieguldījumu gadījumā uz ieguldījumu atbalstu nevar pretendēt lauksaimnieciskās ražošanas tiesību, tiesību uz maksājumiem, dzīvnieku un viengadīgo augu iegāde un pēdējo stādīšana.
Ieguldījumi vienkāršā aizstāšanā nav attiecināmie izdevumi.
Tomēr gadījumos, kad saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1698/2005 20. panta b) punkta vi) apakšpunktu tiek atjaunots lauksaimniecības ražošanas potenciāls, kam kaitējumu nodarījušas dabas katastrofas, izdevumi, kas saistīti ar dzīvnieku iegādi, un ieguldījumi aizstāšanā var būt attiecināmi izdevumi.”;
12)
regulas 56. pantu aizstāj ar šādu:
“56. pants
1. Atkāpjoties no Regulas (ES) Nr. 65/2011 24. panta 6. punkta dalībvalstis pēc pieprasījuma var maksāt avansu ieguldījumu atbalsta saņēmējiem. Attiecībā uz publiskiem saņēmējiem tādu avansu var maksāt vietējām pašvaldībām un to apvienībām, reģionālajām pašvaldībām un publisko tiesību subjektiem.
2. Avansu apjoms nepārsniedz 50 % no valsts atbalsta, kas saistīts ar ieguldījumu, un tā izmaksāšanas priekšnoteikums ir bankas garantija vai līdzvērtīgs nodrošinājums, kas atbilst 110 % no avansa apjoma.
Izkārtojums, ko sniedz valsts iestādes garantija, tiek uzskatīts par līdzvērtīgu pirmajā daļā minētajai garantijai, ja iestāde apņemas samaksāt garantijas segto summu gadījumā, ja netiek konstatētas tiesības uz izmaksāto avansu.
3. Garantiju var atlaist, tiklīdz kompetentā iestāde konstatē, ka faktisko izdevumu apjoms, kas atbilst ar ieguldījumu saistītajam valsts atbalstam, pārsniedz avansa apjomu.”
2. pants
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Regulas 1. panta 12. punktu attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1974/2006 56. panta 2. punkta pirmo daļu piemēro no 2011. gada 1. janvāra.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 14. jūlijā