ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. dubna 2012,
kterým se prodlužuje lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie ohledně vnitrostátních předpisů týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech oznámených Švédským královstvím podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 2461)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/230/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 6 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
I. SKUTEČNOSTI
(1)
Dne 17. října 2011 Švédské království oznámilo Komisi podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) svůj úmysl zavést vnitrostátní předpisy ke snížení povoleného obsahu kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5). Tato opatření by se odchylovala od nařízení (ES) č. 2003/2003 Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. října 2003 o hnojivech (1) a snížila by maximální úroveň 100 gramů kadmia na tunu fosforu (což odpovídá 44 mg Cd/kg P2O5), pro kterou již Švédskému království byla výjimka udělena.
1. Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU
(2)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 a 6 SFEU uvádí:
„5. (…P)okládá-li členský stát poté, co Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné zavést vnitrostátní předpisy, opírající se o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí, z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě po přijetí harmonizačních opatření, oznámí zamýšlené předpisy Komisi spolu s důvody pro jejich zavedení.
6. Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, pokládají se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavcích (…) 5 za schválené.
Je-li to opodstatněné složitostí věci a není-li to nebezpečné pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců.“
2. Právní předpisy EU
(3)
Ve směrnici Rady 76/116/EHS ze dne 18. prosince 1975 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hnojiv (2) se stanovily požadavky, které musí hnojiva splňovat, aby mohla být uváděna na trh s označením „hnojivo ES“.
(4)
V příloze I směrnice 76/116/EHS byla stanovena označení typu a příslušné požadavky, např. pokud jde o složení, které musí splňovat každé hnojivo, aby bylo způsobilé pro označení „hnojivo ES“. Označení typu zařazená do tohoto seznamu jsou roztříděna do kategorií podle obsahu hlavních živin, tj. dusíku, fosforu a draslíku.
(5)
Podle článku 7 směrnice 76/116/EHS (3) nesměly členské státy zakázat, omezovat nebo bránit uvádění na trh hnojiv označených jako „hnojivo ES“, která splňovala požadavky uvedené směrnice, z důvodu jejich složení, označení nebo balení.
(6)
Rozhodnutím Komise 2002/399/ES ze dne 24. května 2002 o vnitrostátních ustanoveních oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (4) byla udělena odchylka od směrnice 76/116/EHS, přičemž byly schváleny švédské předpisy, jimiž se zakazuje uvádět na švédský trh hnojiva obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu. Tato odchylka byla použitelná do 31. prosince 2005.
(7)
Směrnice 76/116/EHS byla nahrazena nařízením (ES) č. 2003/2003 o hnojivech.
(8)
V čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 se stanoví, že odchylky od článku 7 směrnice 76/116/EHS udělené Komisí podle čl. 95 odst. 6 bývalé Smlouvy o ES se považují za odchylky od článku 5 uvedeného nařízení a jsou nadále platné bez ohledu na vstup uvedeného nařízení v platnost.
(9)
V 15. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 2003/2003 se uvádí, že se Komise bude zabývat otázkou nezáměrného obsahu kadmia v minerálních hnojivech a podle potřeby vypracuje návrh nařízení, který předloží Evropskému parlamentu a Radě. Komise provedla rozsáhlé přípravné práce, ale vzhledem ke složitosti různých faktorů, které je třeba vzít v úvahu, dosud uvedený návrh nepřijala.
(10)
Vzhledem k tomu, že odchylka byla Švédsku udělena pouze do 31. prosince 2005, požádalo Švédsko v červnu 2005 o prodloužení stávající odchylky. Rozhodnutí Komise 2006/347/ES ze dne 3. ledna 2006 o vnitrostátních předpisech oznámených Švédským královstvím podle čl. 95 odst. 4 Smlouvy o ES týkajících se maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech (5) povoluje švédským orgánům zachovat vnitrostátní opatření do doby, než budou na úrovni EU použitelná harmonizovaná opatření týkající se kadmia v hnojivech.
3. Vnitrostátní předpisy
(11)
„Nařízení o chemických látkách (zákazy týkající se manipulace, dovozu a vývozu)“ (1998:944) (6) obsahuje ustanovení týkající se mimo jiné maximálního přípustného obsahu kadmia v hnojivech, včetně hnojiv s označením ES. V oddíle 3 odstavci 1 se stanoví, že hnojiva čísel 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 a 31.05 celního sazebníku obsahující více než 100 gramů kadmia na tunu fosforu nesmějí být nabízena k prodeji ani šířena.
(12)
Zamýšlené vnitrostátní opatření oznámené podle čl. 114 odst. 5 SFEU by snížilo povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech ze současné maximální úrovně 100 gramů kadmia na tunu fosforu na úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu (46 mg Cd/kg P, což odpovídá 20 mg Cd/kg P2O5).
II. POSTUP
(13)
Dopisem ze dne 17. května 2011 Švédské království Komisi oznámilo, že podle čl. 114 odst. 5 SFEU žádá o povolení zavést vnitrostátní předpisy, které by snížily povolený obsah kadmia ve fosforečných hnojivech na maximální koncentraci 46 gramů na tunu fosforu. Švédské orgány tedy požadují snížení obsahu kadmia povoleného odchylkou stanovenou v rozhodnutí 2006/347/ES.
(14)
Dopisem ze dne 17. října 2011 švédské orgány zaslaly Komisi dodatečné informace, přičemž poskytly znění platných vnitrostátních právních předpisů odrážejících změny zavedené nařízeními 2008:255 a 2009:654 (7).
(15)
Dopisem ze dne 14. listopadu 2011 Komise informovala švédské orgány, že šestiměsíční lhůta pro její zkoumání podle čl. 114 odst. 6 započala dnem 18. října 2011.
(16)
Dopisem ze dne 17. října 2011 Komise informovala ostatní členské státy o žádosti, kterou obdržela od Švédska. Komise rovněž zveřejnila sdělení o žádosti v Úředním věstníku Evropské unie (8), aby byly i ostatní zainteresované strany informovány o vnitrostátních předpisech, které Švédsko hodlá zavést, jakož i o důvodech, na které se odvolává. V reakci na sdělení Lotyšsko podpořilo žádost Švédska. Komise neobdržela žádné jiné připomínky.
III. HODNOCENÍ
1. Posouzení přípustnosti
(17)
Ustanovení čl. 114 odst. 5 SFEU se týká případů, ve kterých jsou oznámeny vnitrostátní předpisy v souvislosti s harmonizačním opatřením EU a ve kterých mají být vnitrostátní předpisy zavedeny poté, co bylo harmonizační opatření přijato a prosazováno a nové vnitrostátní opatření by nebylo slučitelné s harmonizačním opatřením EU. Vnitrostátní právní předpisy byly oznámeny v souvislosti s nařízením (ES) č. 2003/2003, které bylo přijato na základě článku 95 bývalé Smlouvy o ES a stanoví harmonizovaná pravidla týkající se složení, identifikace, označování a balení hnojiv ES. Podle článku 5 uvedeného nařízení nesmí členské státy na základě jakéhokoli z uvedených důvodů vytvářet překážky, které brání volnému pohybu hnojiv.
(18)
Kromě toho čl. 114 odst. 5 SFEU vyžaduje, aby se oznámení zamýšlených vnitrostátních opatření opíralo o nové vědecké poznatky k ochraně životního prostředí nebo pracovního prostředí z důvodu zvláštního problému, který se v oznamujícím členském státě objeví po přijetí harmonizačního opatření, a aby byly současně popsány důvody pro zavedení zamýšlených vnitrostátních opatření.
(19)
Na podporu žádosti o nižší maximální úroveň kadmia ve fosforečných hnojivech předložily švédské orgány vnitrostátní posouzení rizik a několik studií. Toto posouzení zohledňuje obecné posouzení rizik kadmia a oxidu kademnatého Evropskou unií vypracované v roce 2007 v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 (9), vědecké stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkající se kadmia v potravinách (10), jakož i staré a nové údaje týkající se posouzení rizik pro lidské zdraví a životní prostředí vyplývajících z kadmia v hnojivech ve Švédsku. Švédské posouzení rizik je zveřejněno na internetu (11).
(20)
Podle Švédských orgánů z nového posouzení rizik vyplývá, že je třeba v zájmu dlouhodobé ochrany zdraví švédské populace snížit expozici kadmiu. Expozice závisí na příjmu kadmia prostřednictvím potravin, zejména z rostlin, a proto je nutno snížit riziko vysokého obsahu kadmia v plodinách. Orná půda je ve Švédsku zpravidla kyselejší než ve střední Evropě, a proto zemědělské plodiny tuto látku snáze vstřebávají.
(21)
Snížení vnitrostátní mezní hodnoty ze 100 gramů kadmia na tunu fosforu na 46 gramů kadmia na tunu fosforu je navíc opatřením, které má snížit hromadění kadmia v půdě a také rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách, které se ve Švédsku vyskytují.
(22)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Švédského království podaná s cílem získat schválení pro snížení obsahu kadmia v hnojivech na maximální úroveň 46 gramů kadmia na tunu fosforu je přípustná.
2. Použití čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce SFEU
2.1 Opodstatnění založené na složitosti věci
(23)
Na podporu své žádosti Švédsko provedlo nové posouzení rizik, které bylo dokončeno v lednu 2011, ve kterém srovnává předpokládané koncentrace bez účinku (dále jen „PNEC“) pro organismy reprezentativní pro různé složky životního prostředí s koncentracemi kadmia ve švédském životním prostředí. V jeho oznámení se také odkazuje na některé studie, které byly dány k dispozici v rámci předchozích žádostí předložených Komisi v souladu s čl. 114 odst. 4 Smlouvy, a na posouzení rizik EU týkající se kadmia a oxidu kademnatého.
(24)
PNEC pro sladkou vodu závisí na tvrdosti. Jelikož má Švédsko velmi měkké sladké vody, výskyt toxicity pro vodní organismy se očekává za nižších koncentrací kadmia ve srovnání s ostatními částmi Evropy. Švédské orgány se proto domnívají, že je pravděpodobné, že vodní organismy ve švédských vodách jsou ve srovnání s vodami ve střední a jižní Evropě obecně citlivější na přidané kadmium.
(25)
Z výsledků programů monitorování ve Švédských povrchových vodách v letech 2006 a 2009 rovněž vyplývá, že přibližně 1 % jezer a 7 % pobřežních vod vykazuje vyšší koncentrace kadmia než jsou hodnoty PNEC. Přezkum provedený v roce 2008 dospěl k závěru, že opatření na snížení emisí vedla u vodních organismů k výraznému snížení koncentrací většiny kovů, avšak v případě kadmia je situace méně jasná. Zdá se, že tendence rostoucích účinků na imunitní systém ryb (slimule) během posledních let souvisí s rostoucí koncentrací kadmia v rybách. Další zpráva byla vypracována v roce 2011 s cílem popsat budoucí trendy ohledně kadmia v orných půdách a plodinách pro odhad koncentrací za 100 let a výsledky byly použity při modelování nejhoršího případu k odhadu rizika pro vodní organismy žijící ve vodách v blízkosti polí hnojených v průběhu příštích 100 let.
(26)
Švédské orgány ve svém posouzení dospěly k závěru, že by v dlouhodobém horizontu mohlo dojít ke zvýšení rizika pro vodní organismy žijící v mimořádně měkkých vodách (s tvrdostí nižší než 5 mg CaCO3/l). To je však pravděpodobné pouze v malých potocích s nízkým zředěním drenážní vody ze zemědělské půdy. Žádné další riziko pro životní prostředí vyplývající z používání kadmia v hnojivech nebylo švédskými orgány zjištěno.
(27)
S ohledem na složitost vztahů týkajících se kontaminace kadmiem prostřednictvím fosfátových hnojiv, možného hromadění a rizik pro životní prostředí, jak již bylo prokázáno v průběhu hodnocení podobných žádostí o udělení odchylky obdržených od Rakouska, Finska a České republiky, jakož i na dřívější žádosti Švédska požádala Komise Vědecký výbor pro zdravotní a environmentální rizika (dále jen „SCHER“) o stanovisko ohledně celkové kvality švédského posouzení rizik, případných významných nedostatků, vhodnosti zkoumaných scénářů a učiněných předpokladů, jakož i spolehlivosti a platnosti závěrů týkajících se zjištěných rizik pro životní prostředí.
(28)
SCHER zaujal své stanovisko dne 27. února 2012 (12). Dospěl k závěru, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu, zkoumané scénáře jsou obecně vhodné a většina hodnot parametrů použitých ve scénářích je přijatelná. SCHER se nicméně domnívá, že řada tvrzení a/nebo předpokladů ve zprávě není podpořena dostatečnými důkazy. Například připomínky uvedené ve studiích o monitorování ryb předpokládají vztah mezi příčinami a důsledky, který není prokázán. Dalším příkladem je důležitý (pro posouzení rizik klíčový) předpoklad použití faktoru ředění 1/2 pro výpočet koncentrace kadmia v povrchových vodách potoků. Tento faktor není podpořen žádným vědeckým důkazem či opodstatněním. SCHER rovněž poznamenává, že pro některé scénáře byly použity spíše nejhorší podmínky. Například při výpočtech používání fosfátů na zemědělských půdách jsou použity míry používání, které jsou ve skutečnosti platné pro méně než 25 % švédských půd. Výpočty koncentrací povrchových vod potoků po drenáži se zdají být problematické a navrhované úrovně neodpovídají naměřeným koncentracím uvedeným jinde ve zprávě. Hodnoty PNEC použité ve švédském posouzení rizik odpovídají hodnotám navrženým ve zprávě EU o posouzení rizik týkající se kadmia a jako takové je může SCHER podpořit. Předložené míry charakterizace rizika (RCR) jsou proto výhradně závislé na posouzení expozice, tj. předpokládaných koncentracích kadmia ve švédských povrchových vodách. Uvedené koncentrace jsou závislé na - nepodloženém - faktoru zředění v půdě/potoce. SCHER nesouhlasí s předpokladem, že nedochází k žádné adsorpci kadmia v půdě. To nastane pouze tehdy, je-li půda již silně kontaminována a k žádné čisté adsorpci nedochází za rovnovážného stavu, a to situaci ve Švédsku neodpovídá. Švédská zpráva rovněž předpokládá, že k žádné adsorpci kadmia v půdě nedochází v hloubce větší než 30 cm, což rovněž neodpovídá skutečnosti. Proto SCHER nepodporuje výsledky předložené švédskými orgány, pokud jde o potoky, což je jediná složka životního prostředí, u které švédské orgány zjistily rizika.
(29)
Nicméně SCHER připomíná dřívější posouzení Vědeckého výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí z roku 2002, ve kterém bylo odhadnuto, že se u většiny evropských půd neočekává zvýšení koncentrace kadmia v půdě na mezní hodnotu 46 mg Cd/kg P. SCHER potvrzuje, že tento odhad je stále obhajitelný i pro švédské zemědělské půdy, a poznamenává, že odvození bylo založeno na zásadě stávajícího stavu („stand-still“), nikoli na posouzení rizik provedeném švédskými orgány v jejich současném opodstatnění.
(30)
Ačkoli se SCHER ve svém stanovisku ze dne 27. února 2012 domnívá, že zpráva o posouzení rizik vypracovaná švédskými orgány má řádnou vědeckou kvalitu a obsahuje nové a relevantní údaje, přetrvávají některé nejasnosti ohledně určitých klíčových předpokladů, na jejichž základě švédské orgány dospěly k závěru, že existuje riziko pro vodní organismy v malých potocích ve Švédsku. K tomu, aby Komise mohla zaujmout konečný postoj, bude zapotřebí další objasnění ze strany švédských orgánů.
2.2 Neexistence rizika pro lidské zdraví
(31)
Ve svém opodstatnění švédské orgány uvedly rizika pro zdraví citlivých skupin populace (diabetiky, lidé trpící osteoporózou či nedostatkem železa). Tato rizika jsou způsobena dlouhodobou expozicí kadmiu prostřednictvím stravy. Z tohoto důvodu neexistuje žádné nebezpečí pro lidské zdraví spojené s rozhodnutím prodloužit posuzování situace ve Švédsku o další lhůtu šesti měsíců. Tato další lhůta umožní Komisi zohlednit další objasnění, která mají poskytnout švédské orgány, aby mohlo být přijato konečné rozhodnutí.
(32)
Na základě výše uvedených informací je Komise názoru, že podmínky stanovené v čl. 114 odst. 6 třetím pododstavci jsou splněny, a že tedy může využít možnost prodloužit šestiměsíční lhůtu, ve které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy oznámené Švédskem.
IV. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností lze učinit závěr, že žádost Švédského království o zavedení vnitrostátních předpisů, které se odchylují od nařízení (ES) č. 2003/2003, je přípustná.
(34)
Nicméně vzhledem ke složitosti této věci a neexistenci nebezpečí pro lidské zdraví, které by bylo způsobeno přijetím tohoto rozhodnutí, zastává Komise názor, že je opodstatněné prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci SFEU o další lhůtu končící dnem 18. října 2012,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podle čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se lhůta pro schválení nebo zamítnutí zamýšlených vnitrostátních předpisů týkajících se kadmia v hnojivech, které Švédské království oznámilo dne 17. října 2011 podle čl. 114 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, prodlužuje do 18. října 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 18. dubna 2012.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2012. gada 18. aprīlis),
ar ko pagarina Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. panta 6. punktā minēto laikposmu attiecībā uz saskaņā ar 114. panta 5. punktu Zviedrijas Karalistes paziņotajiem valsts noteikumiem par maksimālo pieļaujamo kadmija saturu mēslošanas līdzekļos
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 2461)
(Autentisks ir tikai teksts zviedru valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/230/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. panta 6. punktu,
tā kā:
I. FAKTI
(1)
Zviedrijas Karaliste 2011. gada 17. oktobrī saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 114. panta 5. punktu paziņoja Komisijai, ka tā grasās ieviest valsts noteikumus, lai fosforu saturošos mēslošanas līdzekļos mazinātu pieļaujamo kadmija saturu līdz maksimāli 46 g kadmija/t fosfora (atbilst 20 mg Cd/kg P2O5). Ar šiem pasākumiem atkāptos no Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Regulas (EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem (1) un mazinātu maksimālo līmeni 100 g kadmija/t fosfora (atbilst 44 mg Cd/kg P2O5), kam Zviedrijas Karalistei jau ir piešķirta atkāpe.
1. LESD 114. panta 5. un 6. punkts
(2)
LESD 114. panta 5. un 6. punktā paredzēts:
“5. (..) ja pēc tam, kad Eiropas Parlaments un Padome, tikai Padome vai Komisija ir noteikusi saskaņošanas pasākumu, kāda dalībvalsts uzskata, ka tai jāievieš savi noteikumi, kas pamatojas uz jauniem zinātnes datiem vides vai darba vides aizsardzības jomā un ir saistīti ar īpašu problēmu, kas šai dalībvalstij radusies pēc saskaņošanas pasākuma paredzēšanas, tā dara Komisijai zināmus plānotos noteikumus, kā arī pamatojumu to ieviešanai.
6. Komisija sešos mēnešos pēc minētās paziņošanas apstiprina vai noraida attiecīgos valsts noteikumus, iepriekš pārbaudot, vai tie nav patvaļīgas diskriminācijas līdzeklis vai slēpts ierobežojums tirdzniecībā starp dalībvalstīm un nerada šķēršļus iekšējā tirgus darbībai.
Ja šajā laikā Komisija lēmumu nav pieņēmusi, (..) 5. punktā minētos noteikumus uzskata par apstiprinātiem.
Komisija var informēt attiecīgo dalībvalsti, ka šajā punktā minēto laiku var vēl pagarināt uz laiku līdz sešiem mēnešiem, ja to attaisno jautājuma sarežģītība un cilvēku veselība netiek apdraudēta.”
2. ES tiesību akti
(3)
Padomes 1975. gada 18. decembra Direktīvā 76/116/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mēslojumiem (2) ir noteiktas prasības pret mēslošanas līdzekļiem, lai tos laistu tirgū ar apzīmējumu “EK mēslošanas līdzeklis”.
(4)
Direktīvas 76/116/EEK I pielikumā ir noteikts tipa apzīmējums un tādas attiecīgās prasības, piemēram, attiecībā uz sastāvu, kurām katram mēslošanas līdzeklim jāatbilst, lai to varētu apzīmēt kā “EK mēslošanas līdzekli”. Šajā sarakstā iekļautie apzīmējumi ir sadalīti kategorijās atkarībā no primāro barības vielu satura, t. i., no šādiem elementiem: slāpeklis, fosfors un kālijs.
(5)
Saskaņā ar Direktīvas 76/116/EEK 7. pantu (3) dalībvalstis sastāva, identifikācijas, marķējuma vai iepakojuma dēļ nedrīkst aizliegt, ierobežot vai traucēt mēslošanas līdzekļu laišanu tirgū, ja tiem ir “EK mēslošanas līdzekļa” marķējums un ja tie atbilst šīs direktīvas noteikumiem.
(6)
Ar Komisijas 2002. gada 24. maija Lēmumu 2002/399/EK par valsts noteikumiem, par kuriem paziņojusi Zviedrijas Karaliste atbilstoši EK Līguma 95. panta 4. punktam attiecībā uz maksimālo pieļaujamo kadmija saturu mēslošanas līdzekļos (4), tika piešķirta atkāpe no Direktīvas 76/116/EEK noteikumiem, apstiprinot Zviedrijas noteikumus, kas aizliedz Zviedrijas tirgū laist mēslošanas līdzekļus, kuri pārsniedz 100 g kadmija/t fosfora. Šo atkāpi piemēroja līdz 2005. gada 31. decembrim.
(7)
Direktīva 76/116/EEK ir aizstāta ar Regulu (EK) Nr. 2003/2003 par mēslošanas līdzekļiem.
(8)
Regulas (EK) Nr. 2003/2003 35. panta 2. punktā paredzēts, ka atkāpes no Direktīvas 76/116/EEK 7. panta, ko Komisija piešķīra saskaņā ar Līguma bijušā 95. panta 6. punktu, uzskata par atkāpēm no šīs regulas 5. panta, un tās joprojām ir spēkā neatkarīgi no šīs regulas stāšanās spēkā.
(9)
Regulas (EK) Nr. 2003/2003 15. apsvērumā paziņots, ka Komisija izskatīs jautājumu par nejaušu kadmija saturu minerālmēslos un vajadzības gadījumā sagatavos regulas priekšlikumu un to iesniegs Eiropas Parlamentam un Padomei. Komisija ir veikusi apjomīgus priekšdarbus, bet, ņemot vērā dažādu aplūkojamo apstākļu sarežģītību, vēl nav pieņēmusi priekšlikumu.
(10)
Tā kā atkāpe Zviedrijai tika piešķirta tikai līdz 2005. gada 31. decembrim, Zviedrija 2005. gada jūnijā iesniedza pieprasījumu pagarināt spēkā esošo atkāpi. Ar Komisijas 2006. gada 3. janvāra Lēmumu 2006/347/EK par valsts noteikumiem, par kuriem paziņojusi Zviedrijas Karaliste atbilstoši EK Līguma 95. panta 4. punktam attiecībā uz maksimālo pieļaujamo kadmija saturu mēslošanas līdzekļos (5), Zviedrijas iestādēm atļāva saglabāt valsts pasākumus līdz brīdim, kad ES līmenī tiks piemēroti saskaņoti pasākumi par kadmiju mēslošanas līdzekļos.
3. Valsts noteikumi
(11)
“Rīkojumā par ķīmiskajām vielām (pieeja, importa un eksporta aizliegumi)” (1998:944) (6) ir noteikumi cita starpā par maksimālo pieļaujamo kadmija saturu mēslošanas līdzekļos, ieskaitot mēslošanas līdzekļus ar EK apzīmējumu. Rīkojuma 3. iedaļas 1. punktā paredzēts, ka mēslošanas līdzekļus ar muitas tarifa kodiem 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 un 31.05, kuri pārsniedz 100 g kadmija/t fosfora, aizliegts piedāvāt pārdošanai vai izplatīšanai.
(12)
Ar paredzēto valsts pasākumu, kas paziņots saskaņā ar LESD 114. panta 5. punktu, pieļaujamais kadmija saturs fosforu saturošos mēslošanas līdzekļos tiktu samazināts no pašreizējā maksimālā līmeņa 100 g kadmija/t fosfora līdz 46 g kadmija/t fosfora (46 mg Cd/kg P, atbilst 20 mg Cd/kg P2O5).
II. PROCEDŪRA
(13)
Zviedrijas Karaliste 2011. gada 17. maija vēstulē paziņoja Komisijai, ka saskaņā ar LESD 114. panta 5. punktu tā pieprasa atļauju ieviest valsts noteikumus, lai fosforu saturošos mēslošanas līdzekļos mazinātu pieļaujamo kadmija saturu līdz maksimālajam līmenim 46 g kadmija/t fosfora. Tādējādi Zviedrijas iestādes pieprasījušas mazināt pieļaujamo kadmija saturu, kas kā atkāpe ir paredzēts ar Lēmumu 2006/347/EK.
(14)
Zviedrijas iestādes 2011. gada 17. oktobra vēstulē nosūtīja papildu informāciju Komisijai, iesniedzot spēkā esošo valsts tiesību aktu redakciju, kas atspoguļo grozījumus, kuri ieviesti ar Rīkojumu 2008:255 un 2009:654 (7).
(15)
Komisija 2011. gada 14. novembra vēstulē informēja Zviedrijas iestādes, ka sešu mēnešu pārbaudes laikposms saskaņā ar 114. panta 6. punktu sācies 2011. gada 18. oktobrī.
(16)
Komisija 2011. gada 17. oktobra vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par pieprasījumu, kas saņemts no Zviedrijas. Turklāt Komisija publicēja paziņojumu saistībā ar pieprasījumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (8), lai pārējām ieinteresētajām personām darītu zināmus valsts noteikumus, kurus plāno ieviest Zviedrija, un pamatojumu šai sakarā. Reaģējot uz to, Latvija atbalstīja Zviedrijas pieprasījumu. Šai sakarā Komisija nav saņēmusi citas piezīmes.
III. NOVĒRTĒJUMS
1. Pieļaujamības novērtējums
(17)
LESD 114. panta 5. punkts attiecas uz gadījumiem, kad par valsts noteikumiem tiek paziņots saistībā ar ES saskaņošanas pasākumu, ja valsts pasākumi tiks pieņemti un īstenoti pēc tam, kad pieņemts saskaņošanas pasākums, un jaunais valsts pasākums nebūtu saderīgs ar ES saskaņošanas pasākumu. Valsts noteikumi tika paziņoti saistībā ar Regulu (EK) Nr. 2003/2003, ko pieņēma, balstoties uz bijušo EK Līguma 95. pantu, un kas paredz saskaņošanas noteikumus attiecībā uz EK mēslošanas līdzekļu sastāvu, identifikāciju, marķējumu un iepakojumu. Saskaņā ar šīs regulas 5. pantu dalībvalsts nedrīkst ieviest šķēršļus, kas kavē brīvu mēslošanas līdzekļu apriti, pamatojoties uz kādu no iepriekš minētajiem iemesliem.
(18)
Turklāt LESD 114. panta 5. punktā paredzēts, ka paredzēto valsts pasākumu paziņošana jāpamato ar jauniem zinātnes datiem vides vai darba vides aizsardzības jomā un tie ir saistīti ar īpašu problēmu, kas paziņotājai dalībvalstij radusies pēc saskaņošanas pasākuma pieņemšanas, pievienojot aprakstu par plānoto valsts noteikumu pieņemšanas iemesliem.
(19)
Zviedrijas iestādes iesniedza valsts riska novērtējumu un dažus pētījumus, lai pamatotu pieprasījumu mazākai kadmija robežvērtībai fosforu saturošos mēslošanas līdzekļos. Šajā novērtējumā ņemts vērā ES vispārējais riska novērtējums par kadmiju un kadmija oksīdu, kas 2007. gadā sagatavots saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 (9), Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes zinātniskais atzinums par kadmiju pārtikā (10) un jaunie un vecie dati saistībā ar tādu cilvēku veselības un vides risku novērtējumu, kas izriet no kadmija lietošanas mēslošanas līdzekļos Zviedrijā. Zviedrijas riska novērtējums ir publicēts internetā (11).
(20)
Saskaņā ar Zviedrijas iestāžu informāciju jaunais riska novērtējums liecina, ka kadmija iedarbība ir jāsamazina, lai ilgtermiņā aizsargātu Zviedrijas iedzīvotāju veselību. Iedarbība ir atkarīga no kadmija uzņemšanas ar pārtiku, galvenokārt no augiem, tādējādi jāsamazina risks saistībā ar augstiem kadmija līmeņiem kultūrās. Aramzeme Zviedrijā kopumā ir skābāka nekā Centrāleiropā, un tādēļ augi šā konkrēta iemesla dēļ var vieglāk uzņemt kadmiju.
(21)
Turklāt valsts noteiktā ierobežojuma 100 g kadmija/t fosfora samazināšana līdz 46 g kadmija/t fosfora ir pasākums, kas paredzēts, lai mazinātu kadmija uzkrāšanos augsnē un riskus ūdens organismiem, kuri dzīvo ļoti mīkstos ūdeņos (bieža parādība Zviedrijā).
(22)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka Zviedrijas Karalistes iesniegtais pieteikums, lai saņemtu atļauju mazināt kadmija saturu mēslošanas līdzekļos līdz 46 g kadmija/t fosfora, ir pieļaujams.
2. Atsauce uz LESD 114. panta 6. punkta trešo daļu
2.1. Pamatojums ar jautājuma sarežģītību
(23)
Zviedrija, lai pamatotu savu pieprasījumu, ir veikusi jaunu riska novērtējumu, kas ir pabeigts 2011. gada janvārī un kurā tiek salīdzinātas paredzamās koncentrācijas, pie kurām nenovēro nelabvēlīgu iedarbību (predicted No-Effect Concentration (PNEC)) uz organismiem, kas ir reprezentatīvi dažādiem vides segmentiem ar kadmija koncentrācijām vidē Zviedrijā. Zviedrijas paziņojumā atsaucās arī uz konkrētiem pētījumiem, kuri darīti pieejami iepriekš iesniegtajos pieprasījumos Komisijai saskaņā ar Līguma 114. panta 4. punktu, un uz ES riska novērtējumu par kadmiju un kadmija oksīdu.
(24)
PNEC saldūdenim ir atkarīga no ūdens cietības. Tā kā Zviedrijā saldūdeņi ir izteikti mīksti, paredzams, ka ūdens organismiem toksicitāte varētu tikt novērota arī pie zemākas kadmija koncentrācijas salīdzinājumā ar pārējām Eiropas daļām. Tādējādi Zviedrijas iestādes uzskata, ka ūdens organismi Zviedrijas ūdeņos kopumā ir jutīgāki pret lielāku kadmija saturu salīdzinājumā ar Centrālās un Dienvideiropas ūdeņiem.
(25)
Saskaņā ar rezultātiem, kurus ieguva 2006. un 2009. gada monitoringa programmās Zviedrijas virszemes ūdeņos, aptuveni 1 % ezeru un 7 % piekrastes ūdeņu uzrāda lielākas kadmija koncentrācijas nekā PNEC vērtības. Pārskatā, ko veica 2008. gadā, secināts, ka emisijas samazināšanas pasākumi attiecībā uz lielāko daļu metālu izraisīja būtisku koncentrāciju samazinājumu ūdens organismos; situācija saistībā ar kadmiju nav tik viennozīmīga. Pēdējos gados novērotā tendence saistībā ar arvien lielāku iedarbību uz zivju (vēdzeļu) imūnsistēmu, šķiet, korelē ar pieaugošajām kadmija koncentrācijām zivīs. 2011. gadā tika sagatavots papildu ziņojums ar mērķi aprakstīt kadmija vērtību attīstības nākotnes tendences aramzemē un kultūrās, lai aplēstu koncentrācijas 100 gados, un rezultātus izmantoja sliktākā gadījuma modelēšanā, lai nākamajiem 100 gadiem aplēstu ūdens organismiem izraisīto risku ūdeņos, kas atrodas tuvu mēslotiem laukiem.
(26)
Savā novērtējumā Zviedrijas iestādes secināja, ka ūdens organismi, kuri dzīvo izteikti mīkstos ūdeņos (ar cietību mazāku par 5 mg CaCO3/l), ilgtermiņā varētu būt pakļauti lielākam riskam. Tomēr tas ir iespējams tikai mazos strautos, kuros drenāžas ūdens no lauksaimniecības zemes augsnēm tiek maz atšķīdināts. Zviedrijas iestādes nav noteikušas citus videi radītos riskus, kas izriet no kadmija izmantošanas mēslošanas līdzekļos.
(27)
Ņemot vērā to, ka cēloņsakarība saistība ar kadmija atliekām no fosforu saturošiem mēslošanas līdzekļiem un iespējamo uzkrāšanu un vides riskiem ir sarežģīta, kā tas jau ir pierādīts līdzīgos pieprasījumos saistībā ar atkāpēm, kas saņemti no Austrijas, Somijas un Čehijas, kā arī iepriekšējos pieprasījumos no Zviedrijas, Komisija lūdza Veselības un vides apdraudējuma zinātnisko komiteju (SCHER) sniegt atzinumu par Zviedrijas riska novērtējuma vispārējo kvalitāti, jebkādiem būtiskiem trūkumiem, pētīto scenāriju ticamību un izdarītajiem pieņēmumiem, kā arī par secinājumu ticamību un derīgumu attiecībā uz noteiktajiem vides riskiem.
(28)
SCHER2012. gada 27. februārī (12) pieņēma atzinumu. SCHER secināja, ka Zviedrijas iestāžu sagatavotā riska novērtējuma zinātniskā kvalitāte ir laba, pētītie scenāriji kopumā ir atbilstīgi un ka lielākā daļa parametru, kas izmantoti scenārijos, ir pieņemami. Tomēr SCHER uzskatīja, ka vairāki ziņojumā ietvertie apgalvojumi un/vai pieņēmumi netika pamatoti ar pietiekamiem pierādījumiem. Piemēram, novērojumos, kas sniegti zivju monitoringa pētījumos, pieņem cēloņsakarību, kura nav pierādīta. Cits piemērs ir svarīgs pieņēmums (pamats riska novērtējumam) par atšķīdināšanas koeficientu 1/2 apmērā, ko izmanto, lai aprēķinātu kadmija koncentrāciju strautu ūdens virsmā. Lai pamatotu šo koeficientu, nav sniegti pierādījumi vai pamatojums. Turklāt SCHER konstatēja, ka dažos scenārijos tika izmantoti sliktākā gadījuma apstākļi. Piemēram, aprēķinot fosfora lietojumus lauksaimniecības zemes augsnēs, izmanto lietojumu koeficientus, kas ir derīgi mazāk nekā 25 % Zviedrijas augšņu. Koncentrāciju vērtību aprēķini strautu ūdens virsmās pēc drenāžas acīmredzami ir problemātiski; ierosinātās vērtības neatbilst mērītajām koncentrācijām, kas ir sniegtas citur ziņojumā. Zviedrijas riska novērtējumā izmantotās PNEC ir vērtības, kas sniegtas ES riska novērtējuma ziņojumā par kadmiju, tādējādi SCHER tās atbalsta. Tāpēc sniegtās riska raksturojuma attiecības (RCR) ir atkarīgas tikai no iedarbības novērtējuma, tas ir, aplēstajām kadmija koncentrācijām Zviedrijas virszemes ūdeņos. Savukārt tās ir atkarīgas no (nepamatota) augsnes/strauta atšķīdināšanas koeficienta. SCHER arī nepiekrīt pieņēmumam, ka kadmijs neabsorbējas augsnē. Tas var notikt tikai tad, ja augsne jau ir ļoti piesārņota un stabilā stāvoklī nenotiek neto absorbēšana - tas nav Zviedrijas gadījums. Turklāt Zviedrijas ziņojumā tiek pieņemts, ka kadmija absorbēšana augsnē vairāk nekā 30 cm dziļumā nenotiek, - arī tas nav pamatots. Tādējādi SCHER neatbalsta Zviedrijas iestāžu sniegtos rezultātus attiecībā uz strautiem - vienīgo vides segmentu, saistībā ar kuru Zviedrijas iestādes ir noteikušas riskus.
(29)
Tomēr SCHER atsaucās uz iepriekšējo Toksikoloģijas, ekotoksikoloģijas un vides zinātniskās komitejas (CSTEE) 2002. gada novērtējumu, saskaņā ar kuru paredzams, ka kadmija koncentrācijas augsnē lielākajā daļā augšņu Eiropā nepārsniegs 46 mg Cd/kg P robežvērtību. SCHER apstiprina, ka šādas aplēses joprojām ir attaisnojamas arī attiecībā uz Zviedrijas augsnēm, un norāda, ka atkāpes pamatā bija “dīkstāves princips”, nevis riska novērtējums, ko, sniedzot pašreizējo pamatojumu, veica Zviedrijas iestādes.
(30)
Lai gan SCHER2012. gada 27. februāra atzinumā uzskatīja, ka Zviedrijas iestāžu sagatavotā riska novērtējuma zinātniskā kvalitāte ir laba un ka tajā ir ietverti jauni un lietderīgi dati, saistībā ar konkrētiem Zviedrijas iestāžu izmantotajiem pamatpieņēmumiem joprojām ir neskaidrības, lai secinātu, ka ūdens organismi mazos strautos Zviedrijā tiek pakļauti riskam. Lai Komisija varētu pieņemt galīgo nostāju, Zviedrijas iestādēm jāsniedz papildu skaidrojumi.
2.2. Gadījumi, kad cilvēku veselība netiek apdraudēta
(31)
Zviedrijas iestādes savā pamatojumā nosaka riskus jutīgām iedzīvotāju grupām (diabētiķi, cilvēki, kuri cieš no osteoporozes vai dzelzs nepietiekamības). Šos riskus izraisa kadmija ilgtermiņa iedarbība diētas rezultātā. Tādējādi nav konstatēts cilvēku veselības apdraudējums, kas būtu saistīts ar lēmumu pagarināt Zviedrijas stāvokļa novērtējumu par sešiem mēnešiem. Papildu laikposms ļaus Komisijai ņemt vērā papildu skaidrojumus, kurus sniedza Zviedrijas iestādes, lai pieņemtu galīgo lēmumu.
(32)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka visi 114. panta 6. punkta trešajā daļā paredzētie nosacījumi ir izpildīti, lai tā varētu izmantot iespēju pagarināt sešu mēnešu laikposmu, kurā tai jāapstiprina vai jānoraida Zviedrijas paziņotie valsts noteikumi.
IV. SECINĀJUMS
(33)
Ņemot vērā iepriekš minēto, var secināt, ka ir pieļaujams Zviedrijas Karalistes pieprasījums valsts noteikumu ieviešanai, ar kuriem atkāpjas no Regulas (EK) Nr. 2003/2003.
(34)
Tomēr, ņemot vērā jautājuma sarežģītību un cilvēku veselības apdraudējuma neesību, pieņemot šo lēmumu, Komisija uzskata, ka lēmums par LESD 114. panta 6. punkta pirmajā daļā minētā laikposma pagarināšanu līdz 2012. gada 18. oktobrim ir pamatots,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Saskaņā ar LESD 114. panta 6. punkta trešo daļu laikposms, lai apstiprinātu vai noraidītu tādus plānotos valsts noteikumus par kadmiju mēslošanas līdzekļos, kurus saskaņā ar LESD 114. panta 5. punktu 2011. gada 17. oktobrī paziņojusi Zviedrijas Karaliste, tiek pagarināts līdz 2012. gada 18. oktobrim.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Zviedrijas Karalistei.
Briselē, 2012. gada 18. aprīlī