NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 183/2011
ze dne 22. února 2011,
kterým se mění přílohy IV a VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (1), a zejména na čl. 39 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2007/46/ES stanoví harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro všechna nová vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky. Tento rámec zahrnuje zejména seznam všech regulačních aktů, které stanoví technické požadavky, jež musí vozidla splňovat, aby získala ES schválení typu vozidla. Rámec zahrnuje také různé vzory certifikátů schválení typu.
(2)
V důsledku vlivu globalizace na automobilové odvětví výrazně vzrůstá poptávka po vozidlech vyrobených mimo Unii. Členské státy zavedly podle vnitrostátních předpisů správní postupy a technické požadavky týkající se schvalování vozidel dovezených ze třetích zemí. Tyto postupy a požadavky se mezi jednotlivými členskými státy liší, což způsobuje potíže ve fungování vnitřního trhu. Je proto třeba stanovit vhodná harmonizovaná opatření.
(3)
Harmonizovaná správní a technická ustanovení týkající se jednotlivých schválení by měla být stanovena nejdříve pro vozidla vyrobená ve velkých sériích ve třetích zemích nebo pro tyto země.
(4)
Článek 24 směrnice 2007/46/ES umožňuje členským státům pro účely schvalování jednotlivých vozidel upustit od určitých ustanovení uvedené směrnice i od regulačních aktů uvedených v příloze IV uvedené směrnice. Pro řádné fungování vnitřního trhu je však třeba, aby v rámci Unie byly uplatňovány podobné technické a správní požadavky. Je proto nezbytné určit, od kterých ustanovení práva Unie lze upustit.
(5)
Článek 24 umožňuje členským státům zavést alternativní požadavky k evropským právním předpisům, jejichž cílem je zajistit úroveň bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích a ochrany životního prostředí odpovídající v nejvyšší možné míře úrovni stanovené v příloze IV a VI směrnice 2007/46/ES. Za předpokladu, že vozidla vyráběná sériově pro třetí země určená pro používání na domácích trzích jsou vyráběna v souladu s technickými právními předpisy platnými v příslušných zemích původu nebo cílových zemích, je vhodné brát v úvahu takové požadavky i práci probíhající v rámci „Světového fóra pro sladění předpisů pro motorová vozidla (WP.29)“ pod záštitou Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů v Ženevě. K dispozici jsou příslušné informace a potřebné odborné znalosti, které dokazují, že zmíněné požadavky by mohly zajistit míru bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích a ochrany životního prostředí odpovídající přinejmenším úrovni bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích a ochrany životního prostředí požadované v Unii. Je tedy vhodné považovat řadu požadavků platných v třetích zemích za rovnocenné pro účely jednotlivých schválení.
(6)
Vzory certifikátů vydávaných schvalovacími orgány jsou popsány v příloze VI směrnice 2007/46/ES. Týkají se však schválení vydávaných pro typ vozidla, nikoli schválení vydávaných pro jednotlivá vozidla. Je vhodné poskytnout vzor pro jednotlivá schválení, který má být používán, aby se umožnilo vzájemné rozpoznání těchto jednotlivých schválení udělených podle článku 24 uvedené směrnice.
(7)
V době přijetí tohoto nařízení mají členské státy vnitrostátní systémy jednotlivého schvalování vozidel vyráběných ve velkých sériích a původně určených k registraci ve třetích zemích. Tyto systémy schvalování mohou platit i nadále. Podle čl. 24 odst. 6 směrnice 2007/46/ES je jejich platnost omezena na území členského státu, který schválení udělil, přičemž ostatní členské státy mohou takové schválení odmítnout.
(8)
Za účelem zajištění řádného fungování systému schvalování je vhodné aktualizovat přílohy směrnice 2007/46/ES, aby se stanovily technické požadavky pro vozidla schvalovaná podle postupu jednotlivého schvalování.
(9)
Přílohy IV a VI směrnice 2007/46/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru - motorová vozidla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy IV a VI směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Požadavky tohoto nařízení nejsou dotčeny požadavky stanovené v článku 24 směrnice 2007/46/ES týkající se jednotlivých schválení, zejména možnost členských států udělit jednotlivé schválení za předpokladu, že stanoví alternativní požadavky.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dne 26. února 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. února 2011.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 183/2011
(2011. gada 22. februāris),
ar kuru groza IV un VI pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (pamatdirektīva)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvu 2007/46/EK, ar ko izveido sistēmu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju, kā arī tādiem transportlīdzekļiem paredzētu sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisku vienību apstiprināšanai (pamatdirektīva) (1), un jo īpaši tās 39. panta 3. punktu,
tā kā:
(1)
Ar Direktīvu 2007/46/EK izveidota saskaņotu administratīvo noteikumu un vispārēju tehnisko prasību sistēma attiecībā uz visiem jauniem transportlīdzekļiem, sistēmām, sastāvdaļām un atsevišķām tehniskām vienībām. Jo īpaši tajā ietverts visu to normatīvo aktu saraksts, kuros noteiktas tehniskās prasības, kādām jāatbilst transportlīdzekļiem, lai tiem piešķirtu transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājumu. Tajā ietverti arī dažādi tipa apstiprinājuma sertifikātu paraugi.
(2)
Globalizācijas ietekmes rezultātā autobūves nozarē ievērojami pieaug pieprasījums pēc transportlīdzekļiem, kas izgatavoti ārpus Savienības. Dalībvalstis saskaņā ar valsts tiesību aktiem ieviesušas administratīvās procedūras un tehniskās prasības no trešām valstīm importētu transportlīdzekļu apstiprināšanai. Tā kā procedūras un prasības dažādās dalībvalstīs atšķiras, šāda situācija rada iekšējā tirgus darbības traucējumus. Tāpēc jānosaka atbilstoši saskaņoti pasākumi.
(3)
Vispirms jānosaka saskaņotas individuālo apstiprinājumu administratīvās un tehniskās prasības attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas izgatavoti lielās sērijās trešās valstīs vai trešo valstu tirgum.
(4)
Saskaņā ar Direktīvas 2007/46/EK 24. panta noteikumiem dalībvalstis var nepiemērot konkrētus minētās direktīvas, kā arī minētās direktīvas IV pielikumā iekļauto normatīvo aktu noteikumus attiecībā uz individuālu transportlīdzekļu apstiprināšanu. Tomēr, lai iekšējais tirgus darbotos pareizi, ir nepieciešams piemērot līdzīgas tehniskās un administratīvās prasības visā Savienībā. Tāpēc jānosaka, kurus Savienības tiesību aktu noteikumus var nepiemērot.
(5)
Atbilstoši 24. panta noteikumiem dalībvalstis var noteikt alternatīvas prasības Eiropas tiesību aktiem, ar ko tiecas nodrošināt tādu ceļu satiksmes drošības un vides aizsardzības līmeni, kas pēc iespējas ir līdzvērtīgs līmenim, kas noteikts Direktīvas 2007/46/EK IV un VI pielikumā. Pieņemot, ka trešo valstu tirgum sērijveidā izgatavotie transportlīdzekļi, ko paredzēts ekspluatēt vietējos tirgos, ir izgatavoti saskaņā ar attiecīgajās izcelsmes vai galamērķa valstīs spēkā esošajiem tehniskajiem tiesību aktiem, ir atbilstoši ievērot šādas prasības, kā arī uzsākto darbu Pasaules forumā transportlīdzekļu regulējuma saskaņošanai (WP.29) Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas aizbildnībā Ženēvā. Attiecīgā informācija un nepieciešamās zināšanas ir izmantojamas, lai uzskatāmi parādītu, ka minētās prasības var nodrošināt tādu ceļu satiksmes drošības un vides aizsardzības līmeni, kas ir vismaz līdzvērtīgs Savienībā noteiktajam ceļu satiksmes drošības un vides aizsardzības līmenim. Tāpēc individuāla apstiprinājuma vajadzībām ir piemēroti uzskatīt par līdzvērtīgām vairākas prasības, kas ir spēkā trešās valstīs.
(6)
Apstiprinātāju iestāžu izsniegto sertifikātu paraugi norādīti Direktīvas 2007/46/EK VI pielikumā. Tomēr tie attiecas uz transportlīdzekļu tipam piešķirtiem apstiprinājumiem, nevis uz atsevišķiem transportlīdzekļiem piešķirtiem apstiprinājumiem. Lai atvieglotu šādu saskaņā ar minētās direktīvas 24. pantu piešķirto individuālo apstiprinājumu savstarpēju atzīšanu, ir lietderīgi noteikt izmantojamo individuālo apstiprinājumu sertifikāta paraugu.
(7)
Dalībvalstīs šīs regulas attiecībā uz transportlīdzekļiem, kas ražoti lielās sērijās un sākotnēji paredzēti reģistrācijai trešās valstīs, pieņemšanas laikā ir ieviestas valsts individuālās apstiprināšanas shēmas. Šīs apstiprināšanas shēmas var turpināt piemērot. Saskaņā ar Direktīvas 2007/46/EK 24. panta 6. punktu to derīgums attiecas vienīgi uz apstiprinājuma piešķīrējas dalībvalsts teritoriju un citas dalībvalstis šādu apstiprinājumu var noraidīt.
(8)
Lai nodrošinātu pareizu apstiprināšanas sistēmas darbību, ir lietderīgi atjaunināt Direktīvas 2007/46/EK pielikumus, nosakot tehniskās prasības transportlīdzekļiem, ko apstiprina saskaņā ar individuālu apstiprināšanas procedūru.
(9)
Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīvas 2007/46/EK IV un VI pielikums.
(10)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Tehniskā komiteja mehānisko transportlīdzekļu jautājumos,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Direktīvas 2007/46/EK IV un VI pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
2. pants
Šīs regulas prasības neskar Direktīvas 2007/46/EK 24. pantā noteiktās prasības attiecībā uz individuālo apstiprinājumu, jo īpaši dalībvalstu iespēju piešķirt individuālos apstiprinājumus, ja ir paredzētas attiecīgas alternatīvas prasības.
3. pants
Šī regula stājas spēkā 2012. gada 26. februārī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 22. februārī