ROZHODNUTÍ RADY 2011/486/SZBP
ze dne 1. srpna 2011
o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, skupinám, podnikům a subjektům vzhledem k situaci v Afghánistánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada dne 27. května 2002 přijala společný postoj 2002/402/SZBP (1) o omezujících opatřeních proti Usámovi bin Ládinovi, členům organizace Al-Kajdá a Talibanu a dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které jsou s nimi spojeny.
(2)
Rada bezpečnosti OSN (dále jen „Rada bezpečnosti“) přijala dne 17. června 2011 rezoluci č. 1988 (2011), v níž se uvádí, že došlo k vývoji bezpečnostní situace v Afghánistánu a že někteří členové Talibanu se sblížili s afghánskou vládou, zavrhli teroristickou ideologii organizace Al-Kajdá a jejích stoupenců a podporují mírové řešení přetrvávajícího konfliktu v Afghánistánu.
(3)
Rezoluce Rady bezpečnosti č. 1988 (2011) rovněž uvedla, že navzdory svému vývoji a pokroku dosaženému v procesu usmíření představuje situace v Afghánistánu i nadále hrozbu pro mezinárodní mír a bezpečnost, a zdůraznila, že je třeba proti této hrozbě bojovat.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti č. 1988 (2011) dále zavedla určitá omezující opatření namířená proti osobám a subjektům určeným před 17. červnem 2011, jako jsou Taliban a další osoby, skupiny, podniky a subjekty, které jsou s ním spojeny a které jsou uvedeny v oddíle A („osoby spojené s Talibanem“) a v oddíle B („subjekty a další skupiny a podniky spojené s Talibanem“) konsolidovaného seznamu výboru zřízeného podle rezolucí Rady bezpečnosti č. 1267 (1999) a 1333 (2000) od 17. června 2011, jakož i proti dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které spolu s Talibanem představují hrozbu pro mír, stabilitu a bezpečnost Afghánistánu a které určil výbor Rady bezpečnosti zřízený podle bodu 30 rezoluce Rady bezpečnosti č. 1988 (2011) (dále jen „Výbor pro sankce“).
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Omezující opatření uvedená v článku 2, čl. 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 a 2 se ukládají vůči osobám a subjektům určeným před 17. červnem 2011, jako jsou Taliban a další osoby, skupiny, podniky a subjekty, které jsou s ním spojeny a které jsou uvedeny v oddíle A („osoby spojené s Talibanem“) a v oddíle B („subjekty a další skupiny a podniky spojené s Talibanem“) konsolidovaného seznamu výboru zřízeného podle rezolucí Rady bezpečnosti č. 1267 (1999) a 1333 (2000) k 17. červnu 2011, jakož i vůči dalším osobám, skupinám, podnikům a subjektům, které spolu s Talibanem představují hrozbu pro mír, stabilitu a bezpečnost Afghánistánu a které určil Výbor pro sankce.
2. Příslušné osoby, skupiny, podniky a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 2
Členské státy přijmou vůči osobám, skupinám, podnikům a subjektům uvedeným v článku 1 opatření nezbytná k zabránění tomu, aby z území členských států nebo za použití plavidel plujících pod jejich vlajkou či letadel těchto států nebo státními příslušníky členských států, byly vykonávány přímé nebo nepřímé dodávky, prodej a převod zbraní a souvisejícího materiálu všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a příslušných náhradních dílů, nebo poskytováno technické poradenství, pomoc nebo školení v souvislosti s vojenskými činnostmi.
Článek 3
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zabránění tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 1.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud vstup na území nebo průjezd přes ně jsou nezbytné, aby mohlo proběhnout soudní řízení, nebo pokud Výbor pro sankce stanoví, výlučně pro jednotlivé případy, že vstup nebo průjezd je odůvodněný, včetně případů, kdy přímo souvisí s podporou úsilí, které afghánská vláda vyvíjí na podporu usmíření.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 4
1. Veškeré finanční prostředky, jiná finanční aktiva a hospodářské zdroje osob, skupin, podniků a subjektů uvedených v článku 1, včetně finančních prostředků pocházejících z majetku přímo nebo nepřímo vlastněného nebo ovládaného těmito osobami nebo osobami jednajícími jejich jménem nebo na jejich příkaz, se zmrazují.
2. Osobám, skupinám, podnikům ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky, finanční aktiva ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a dalších finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu základních výdajů, včetně plateb za potraviny, nájemného nebo splátek hypotéky, plateb za léčivé přípravky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a k náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků, jiných finančních aktiv nebo hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po schválení Výborem pro sankce.
4. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí Výboru pro sankce svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, finančním aktivům nebo hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
5. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb splatných podle smluv, dohod nebo závazků, které vznikly před datem, od nějž se na tyto účty vztahují omezující opatření;
za předpokladu, že se na veškeré tyto úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
Článek 5
Rada vypracuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Rady bezpečnosti nebo Výboru pro sankce.
Článek 6
1. Jakmile Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce zařadí osobu, skupinu, podnik nebo subjekt na seznam, zahrne Rada tuto osobu, skupinu, podnik nebo subjekt do přílohy. Rada rozhodnutí o zařazení na seznam včetně odůvodnění sdělí dotyčné osobě, skupině, podniku či subjektu, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
2. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu, skupinu, podnik či subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 7
1. Příloha obsahuje důvody pro zařazení daných osob, skupin, podniků nebo subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce.
2. Příloha rovněž zahrnuje případné dostupné informace, jež poskytla Rada bezpečnosti nebo Výbor pro sankce a jež jsou nezbytné pro účely identifikace dotyčných osob, skupin, podniků nebo subjektů. Pokud jde o osoby, mohou tyto informace zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o skupiny, podniky nebo subjekty, mohou tyto informace zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo Výborem pro sankce.
Článek 8
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, změněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 1. srpna 2011.
PADOMES LĒMUMS 2011/486/KĀDP
(2011. gada 1. augusts)
par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, grupām, uzņēmumiem un vienībām, ņemot vērā situāciju Afganistānā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
tā kā:
(1)
Padome 2002. gada 27. maijā pieņēma Kopējo nostāju 2002/402/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus attiecībā uz Osamu Bin Ladenu, organizācijas Al-Qaida un Taliban locekļiem un citām privātpersonām, grupām, uzņēmumiem un vienībām, kuras saistītas ar tiem (1).
(2)
Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2011. gada 17. jūnijā pieņēma Rezolūciju (“ANO DP Rezolūcija”) 1988 (2011), kurā atzīts, ka drošības situācija Afganistānā ir uzlabojusies un ka daži Taliban locekļi ir panākuši izlīgumu ar Afganistānas valdību, atkāpušies no Al-Qaida teroristu un to sekotāju ideoloģijas un atbalsta Afganistānā noritošā konflikta miermīlīgu risinājumu.
(3)
ANO DP Rezolūcijā 1988 (2011) arī atzīts - lai gan stāvoklis Afganistānā ir uzlabojies un ir panākumi izlīgumā, stāvoklis joprojām apdraud starptautisko mieru un drošību, un rezolūcijā ir apstiprināta vajadzība vērsties pret minētajiem draudiem.
(4)
ANO DP Rezolūcijā 1988 (2011) ir noteikti arī daži ierobežojoši pasākumi attiecībā uz personām un vienībām, kas pirms 2011. gada 17. jūnija tika saistītas ar Taliban, un attiecībā uz citām ar tām saistītām personām, grupām, uzņēmumiem un vienībām, kā tas 2011. gada 17. jūnijā bija norādīts komitejas, kas izveidota saskaņā ar ANO DP Rezolūciju 1267 (1999) un ANO DP Rezolūciju 1333 (2000), konsolidētā saraksta A sadaļā (“Ar Taliban saistītas personas”) un B sadaļā (“Ar Taliban saistītas vienības un citas grupas un uzņēmumi”), kā arī attiecībā uz citām ar Taliban saistītām personām, grupām, uzņēmumiem un vienībām, kuras Afganistānā apdraud mieru, stabilitāti un drošību un kuras noteikusi saskaņā ar ANO DP Rezolūcijas 1988 (2011) 30. punktu izveidotā Drošības padomes komiteja (turpmāk “sankciju komiteja”).
(5)
Ir vajadzīga turpmāka Eiropas Savienības rīcība, lai īstenotu dažus pasākumus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Lēmuma 2. pantā, 3. panta 1. punktā un 4. panta 1. un 2. punktā paredzētie pasākumi ir vērsti attiecībā uz personām un vienībām, kas pirms 2011. gada 17. jūnija tika saistītas ar Taliban, un attiecībā uz citām ar tām saistītām personām, grupām, uzņēmumiem un vienībām, kā tas 2011. gada 17. jūnijā bija norādīts komitejas, kas izveidota saskaņā ar ANO DP Rezolūciju 1267 (1999) un ANO DP Rezolūciju 1333 (2000), konsolidētā saraksta A nodaļā (“Ar Taliban saistītas personas”) un B nodaļā (“Ar Taliban saistītas vienības un citas grupas un uzņēmumi”), kā arī attiecībā uz citām ar Taliban saistītām personām, grupām, uzņēmumiem un vienībām, kuras Afganistānā apdraud mieru, stabilitāti un drošību un kuras noteikusi sankciju komiteja.
2. Attiecīgās personas, grupas, uzņēmumi un vienības ir uzskaitītas pielikumā.
2. pants
Attiecībā uz 1. pantā minētajām personām, grupām, uzņēmumiem un vienībām dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai novērstu to, ka dalībvalstu valstspiederīgie vai no dalībvalstu teritorijas, vai izmantojot kuģus, kuri kuģo ar dalībvalstu karogu, vai dalībvalstu gaisa kuģus, tieši vai netieši piegādā, pārdod vai nodod jebkāda veida bruņojumu un ar to saistītu materiālu, tostarp ieročus un munīciju, militāros transportlīdzekļus un aprīkojumu, paramilitāro aprīkojumu un minēto elementu rezerves daļas, kā arī sniedz tehniskas konsultācijas, palīdzību vai apmācību, kas saistītas ar militārām darbībām.
3. pants
1. Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu, ka to teritorijās ieceļo vai to teritorijas šķērso 1. pantā minētās personas.
2. Šā panta 1. punkts nevienai dalībvalstij neuzliek pienākumu aizliegt saviem valstspiederīgajiem ieceļot tās teritorijā.
3. Šā panta 1. punktu nepiemēro, ja ieceļošana vai teritorijas šķērsošana ir nepieciešama, lai īstenotu tiesvedību, vai ja sankciju komiteja katrā atsevišķā gadījumā nosaka, ka ieceļošana vai teritorijas šķērsošana ir pamatota, tostarp ja tas ir ciešā saistībā ar centieniem atbalstīt Afganistānas valdību izlīguma veicināšanā.
4. Ja saskaņā ar 3. punktu kāda dalībvalsts atļauj sankciju komitejas norādītām personām ieceļot tās teritorijā vai to šķērsot, tad atļauju var izmantot vienīgi tādam nolūkam, kādā tā ir piešķirta, un tikai tās personas, uz kurām tā attiecas.
4. pants
1. Tiek iesaldēti visi 1. pantā minēto personu, grupu, uzņēmumu un vienību līdzekļi un citi finanšu aktīvi vai saimnieciskie resursi, tostarp līdzekļi, kas ir saistīti ar īpašumu, kurš tām pieder vai kuru tās vai personas, kas rīkojas to vārdā vai atbilstoši to pilnvarojumam, tieši vai netieši kontrolē.
2. Nekādus līdzekļus, finanšu aktīvus vai saimnieciskos resursus nedara tieši vai netieši pieejamus 1. punktā minētajām personām, grupām, uzņēmumiem un vienībām vai to interesēs.
3. Dalībvalstis var pieļaut izņēmumus saistībā ar 1. un 2. punktā minētajiem pasākumiem attiecībā uz līdzekļiem un citiem finanšu aktīviem vai saimnieciskajiem resursiem, ja tie ir:
a)
vajadzīgi, lai segtu pamatizdevumus, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, zālēm un ārstēšanu, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;
b)
paredzēti vienīgi samērīgu honorāru samaksai un atlīdzībai par izdevumiem saistībā ar juridiskiem pakalpojumiem;
c)
paredzēti vienīgi komisijas maksai vai apkalpošanas maksai par iesaldēto līdzekļu, citu finanšu resursu vai saimniecisko resursu parastu turēšanu vai pārvaldību;
d)
vajadzīgi ārkārtas izdevumiem - pēc tam, kad attiecīgā dalībvalsts ir nosūtījusi paziņojumu sankciju komitejai un sankciju komiteja to ir apstiprinājusi.
4. Šā panta 3. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētos izņēmumus pieļauj pēc tam, kad attiecīgā dalībvalsts nosūtījusi sankciju komitejai paziņojumu par nodomu vajadzības gadījumā atļaut pieeju šādiem līdzekļiem, aktīviem un resursiem, un ja sankciju komiteja trīs darbdienu laikā pēc šāda paziņojuma nav pieņēmusi noraidošu lēmumu.
5. Šā panta 2. punktu nepiemēro šādiem iesaldētu kontu papildinājumiem:
a)
procentu ienākumiem vai citiem ieņēmumiem no minētajiem kontiem; vai
b)
maksājumiem, kas veicami saskaņā ar līgumiem, nolīgumiem un saistībām, kuras radās pirms dienas, kad uz minētajiem kontiem attiecināja ierobežojošus pasākumus,
ar nosacījumu, ka visiem šāda veida procentiem, citiem ienākumiem un maksājumiem turpina piemērot 1. punktu.
5. pants
Padome izveido pielikumā sniegto sarakstu un veic tajā grozījumus saskaņā ar Drošības padomes vai sankciju komitejas izdarītajiem konstatējumiem.
6. pants
1. Ja Drošības padome vai sankciju komiteja sarakstā iekļauj kādu personu, grupu, uzņēmumu vai vienību, Padome šo personu, grupu, uzņēmumu vai vienību iekļauj pielikumā. Padome savu lēmumu, tostarp pamatojumu iekļaušanai sarakstā, paziņo attiecīgajai personai, grupai, uzņēmumam vai vienībai tieši, ja adrese ir zināma, vai publicējot paziņojumu, dodot šādai personai, grupai, uzņēmumam vai vienībai iespēju paust savus apsvērumus.
2. Ja ir iesniegti apsvērumi vai jauni būtiski pierādījumi, Padome pārskata savu lēmumu un informē attiecīgo personu, grupu, uzņēmumu vai vienību.
7. pants
1. Pielikumā norāda Drošības padomes vai sankciju komitejas pamatojumu personu, grupu, uzņēmumu vai vienību iekļaušanai sarakstā.
2. Pielikumā norāda arī Drošības padomes vai sankciju komitejas sniegto informāciju, ja tāda pieejama, kas vajadzīga attiecīgo personu, grupu, uzņēmumu vai vienību identificēšanai. Attiecībā uz personām šāda informācija var būt vārdi un uzvārdi, tostarp pieņemti vārdi, dzimšanas datums un vieta, valstspiederība, pases un personas apliecības numurs, dzimums, adrese, ja tā zināma, un amats vai profesija. Attiecībā uz grupām, uzņēmumiem vai vienībām šāda informācija var būt nosaukums, reģistrācijas vieta un datums, reģistrācijas numurs un uzņēmējdarbības vieta. Pielikumā norāda arī datumu, kad Drošības padome vai sankciju komiteja to ir iekļāvusi sarakstā.
8. pants
Šo lēmumu vajadzības gadījumā pārskata, groza vai atceļ saskaņā ar attiecīgiem Drošības padomes lēmumiem.
9. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2011. gada 1. augustā