NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 351/2012
ze dne 23. dubna 2012,
kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009, pokud jde o požadavky pro schvalování typu pro montáž systémů varování u motorových vozidel při vybočení z jízdního pruhu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 ze dne 13. července 2009 o požadavcích pro schvalování typu motorových vozidel, jejich přípojných vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla z hlediska obecné bezpečnosti (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a) a čl. 14 odst. 3 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 661/2009 stanoví základní požadavky pro schvalování typu motorových vozidel kategorií M2, M3, N2 a N3 s ohledem na montáž systémů varování při vybočení z jízdního pruhu. Pro takové schválení typu je nutné stanovit zvláštní postupy, zkoušky a požadavky.
(2)
Nařízení (ES) č. 661/2009 stanoví, že Komise může přijmout opatření osvobozující některá vozidla či třídy vozidel kategorií M2, M3, N2 a N3 od povinnosti namontovat do nich systémy varování při vybočení z jízdního pruhu v případech, kdy by montáž těchto systémů nebyla na základě analýzy nákladů a přínosů a s přihlédnutím ke všem příslušným bezpečnostním hlediskům u těchto vozidel či tříd vozidel vhodná.
(3)
Analýza nákladů a přínosů prokázala, že montáž systémů varování při vybočení z jízdního pruhu u tahačů návěsů kategorie N2 s maximální hmotností vyšší než 3,5 tuny, ale nepřevyšující 8 tun, není vhodná vzhledem k tomu, že náklady převyšují přínosy. Navíc se má za to, že z důvodu jejich typických použití v konkrétních podmínkách silničního provozu by montáž systémů varování při vybočení z jízdního pruhu představovala pouze omezené přínosy pro bezpečnost u vozidel kategorie M2 a M3 třídy A, třídy I a třídy II a u kloubových autobusů kategorie M3 třídy A, třídy I a třídy II, jakož i u některých vozidel zvláštního určení, terénních vozidel a vozidel s více než třemi nápravami. Tato vozidla by proto měla být osvobozena od povinnosti montáže těchto systémů.
(4)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru - motorová vozidla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na vozidla kategorií M2, N2, M3 a N3, jak jsou definována v příloze II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (2), s výjimkou následujících:
1)
tahače návěsů kategorie N2 s maximální hmotností vyšší než 3,5 tuny, ale nepřevyšující 8 tun;
2)
vozidla kategorií M2 a M3 třídy A, třídy I a třídy II;
3)
kloubové autobusy kategorie M3 třídy A, třídy I a třídy II;
4)
terénní vozidla kategorií M2, M3, N2 a N3, jak jsou uvedena v bodech 4.2 a 4.3 části A přílohy II směrnice 2007/46/ES;
5)
vozidla zvláštního určení kategorií M2, M3, N2 a N3, jak jsou uvedena v bodě 5 části A přílohy II směrnice 2007/46/ES;
6)
vozidla kategorií M2, M3, N2 a N3 s více než třemi nápravami.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí, vedle definic uvedených v nařízení (ES) č. 661/2009, tyto definice:
1)
„Typem vozidla z hlediska jeho systému varování při vybočení z jízdního pruhu“ se rozumí kategorie vozidel, jež se neodlišují v takových základních hlediscích, jako jsou:
a)
výrobní nebo obchodní značka výrobce;
b)
vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci systému varování při vybočení z jízdního pruhu;
c)
typ a konstrukce systému varování při vybočení z jízdního pruhu.
2)
„Jízdním pruhem“ se rozumí jeden z podélných pruhů, do kterých je rozdělena vozovka (jak je uvedeno v dodatku k příloze II).
3)
„Viditelným označením jízdního pruhu“ se rozumí směrové sloupky záměrně umístěné na hranicích jízdního pruhu, které jsou přímo viditelné řidičem při řízení.
4)
„Rychlostí vybočení“ se rozumí rychlost přibližování vozidla v pravém úhlu k viditelnému značení jízdního pruhu v okamžiku varování.
5)
„Společným prostorem“ se rozumí prostor, na kterém mohou být zobrazeny dvě nebo více informačních funkcí, avšak nikoliv současně.
Článek 3
ES schválení typu pokud jde o systém varování při vybočení z jízdního pruhu
1. Výrobce nebo jeho zástupce předloží schvalovacímu orgánu žádost o ES schválení typu vozidla, pokud jde o systém varování při vybočení z jízdního pruhu.
2. Žádost musí být vyhotovena podle vzoru informačního dokumentu uvedeného v příloze I části 1.
3. Jsou-li splněny příslušné požadavky stanovené v příloze II tohoto nařízení, udělí schvalovací orgán ES schválení typu a vydá číslo schválení typu v souladu se systémem číslování stanoveným v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
Členský stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
4. Pro účely odstavce 3 schvalovací orgán vydá certifikát ES schválení typu podle vzoru uvedeného v příloze I části 2.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. dubna 2012.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 351/2012
(2012. gada 23. aprīlis),
ar kuru īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 661/2009 attiecībā uz tipa apstiprinājuma prasībām joslu uzraudzības sistēmu uzstādīšanai mehāniskajos transportlīdzekļos
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulu (EK) Nr. 661/2009 par tipa apstiprināšanas prasībām attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu, to piekabju un tiem paredzēto sistēmu, sastāvdaļu un atsevišķu tehnisko vienību vispārējo drošību (1) un jo īpaši tās 14. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 14. panta 3. punkta a) apakšpunktu,
tā kā:
(1)
Regulā (EK) Nr. 661/2009 paredzētas M2, M3, N2 un N3 kategorijas mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšanas pamatprasības joslu uzraudzības sistēmu uzstādīšanai. Šādai tipa apstiprināšanai ir jānosaka īpašas procedūras, testi un prasības.
(2)
Regula (EK) Nr. 661/2009 nosaka, ka Komisija var pieņemt pasākumus, kas atsevišķiem M2, M3, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļiem vai transportlīdzekļu klasēm paredz atbrīvojumus no pienākuma uzstādīt joslu uzraudzības sistēmas, ja, veicot izmaksu un ieguvumu analīzi un ņemot vērā visus attiecīgos drošības aspektus, tiek pierādīts, ka šo sistēmu izmantošana attiecīgajiem transportlīdzekļiem vai transportlīdzekļu klasēm nav piemērota.
(3)
Veicot izmaksu un ieguvumu analīzi, ir pierādījies, ka joslu uzraudzības sistēmu uzstādīšana N2 kategorijas puspiekabi velkošiem transportlīdzekļiem, kuru maksimālā masa pārsniedz 3,5 tonnas, bet nepārsniedz 8 tonnas, nav piemērota, jo radītu vairāk izmaksu, nekā ieguvumu. Turklāt uzskata, ka, ņemot vērā to parasto izmantošanu specifiskos satiksmes apstākļos, joslu uzraudzības sistēmu uzstādīšana radītu tikai ierobežotus ieguvumus attiecībā uz drošību A klases, I klases un II klases M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļiem un A klases, I klases un II klases M3 kategorijas posmainiem autobusiem, kā arī noteiktiem speciālajiem transportlīdzekļiem, bezceļu transportlīdzekļiem un transportlīdzekļiem ar vairāk nekā trim asīm. Tādēļ jāparedz atbrīvojumi no pienākuma uzstādīt šādas sistēmas šiem transportlīdzekļiem.
(4)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Tehniskā komiteja mehānisko transportlīdzekļu jautājumos,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Piemērošanas joma
Šo regulu piemēro M2, N2, M3 un N3 kategorijas transportlīdzekļiem, kas definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2007/46/EK (2) II pielikumā, izņemot šādus transportlīdzekļus:
1)
N2 kategorijas puspiekabi velkoši transportlīdzekļi, kuru maksimālā masa pārsniedz 3,5 tonnas, bet nepārsniedz 8 tonnas;
2)
A klases, I klases un II klases M2 un M3 kategorijas transportlīdzekļi;
3)
A klases, I klases un II klases M3 kategorijas posmaini autobusi;
4)
M2, M3, N2 un N3 kategorijas bezceļu transportlīdzekļi, kā minēts Direktīvas 2007/46/EK II pielikuma A daļas 4.2. un 4.3. punktā;
5)
M2, M3, N2 un N3 kategorijas speciālie transportlīdzekļi, kā minēts Direktīvas 2007/46/EK II pielikuma A daļas 5. punktā;
6)
M2, M3, N2 un N3 kategorijas transportlīdzekļi ar vairāk nekā trim asīm.
2. pants
Definīcijas
Papildus Regulā (EK) Nr. 661/2009 noteiktajām definīcijām šajā regulā piemēro šādas definīcijas:
1)
“Transportlīdzekļa tips attiecībā uz joslu uzraudzības sistēmu” ir tādas kategorijas transportlīdzekļi, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā:
a)
izgatavotāja preču zīme vai tirdzniecības nosaukums;
b)
transportlīdzekļa funkcijas, kas būtiski ietekmē joslu uzraudzības sistēmas darbību;
c)
joslu uzraudzības sistēmas tips un uzbūve.
2)
“Josla” ir viena no garenvirziena joslām, kurās sadalīts ceļš (kā parādīts II pielikuma papildinājumā).
3)
“Saredzams joslu marķējums” ir atstarojoši elementi, kas ar nolūku novietoti uz joslu robežlīnijas un ko vadītājs var braucot skaidri saskatīt.
4)
“Tuvošanās ātrums” ir ātrums, ar kādu transportlīdzeklis atbilstošajā leņķī tuvojas saredzamajam joslu marķējumam brīdinājuma aktivizēšanās brīdī.
5)
“Kopīga telpa” ir telpa, kurā var izvietot divas vai vairākas informācijas funkcijas, bet tas nevar notikt vienlaikus.
3. pants
Transportlīdzekļa tipa EK tipa apstiprinājums saistībā ar joslu uzraudzības sistēmām
1. Izgatavotājs vai tā pārstāvis iesniedz tipa apstiprinātājai iestādei pieteikumu par transportlīdzekļa EK tipa apstiprināšanu attiecībā uz joslu uzraudzības sistēmām.
2. Pieteikumu izstrādā saskaņā ar I pielikuma 1. daļā sniegto informatīvā dokumenta paraugu.
3. Ja šīs regulas II pielikumā izklāstītās attiecīgās prasības ir izpildītas, tad saskaņā ar Direktīvas 2007/46/EK VII pielikumā izklāstīto numerācijas sistēmu apstiprinātāja iestāde piešķir EK tipa apstiprinājumu un izsniedz tipa apstiprinājuma numuru.
Dalībvalsts nedrīkst piešķirt to pašu numuru citam transportlīdzekļa tipam.
4. Piemērojot 3. punktu, tipa apstiprinātāja iestāde izsniedz EK tipa apstiprinājuma sertifikātu, kas sagatavots saskaņā ar I pielikuma 2. daļā sniegto paraugu.
4. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 23. aprīlī