ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. června 2010
o daňových podporách poskytnutých Francií Fondu pro předcházení nepředvídaným rizikům v odvětví rybolovu a rybářským podnikům (státní podpora C 24/08, ex NN 38/07)
(oznámeno pod číslem K(2010) 3938)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2010/569/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (2), a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po vyzvání zúčastněných stran k podání připomínek (3) v souladu s uvedenými články,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
V rámci přezkoumání podpor poskytnutých Fondu pro předcházení nepředvídaným rizikům v odvětví rybolovu (dále „FPAP“) a rybářským podnikům, které vyústilo v rozhodnutí Komise 2008/936/ES (4), věděla Komise o existenci zvláštního daňového režimu ve prospěch FPAP a jeho členů.
(2)
Tento daňový režim nebyl během řízení, které vyústilo v rozhodnutí ze dne 20. května 2008, zkoumán, neboť se jednalo o novou skutečnost, která Komisi v okamžiku zahájení formálního vyšetřovacího řízení nebyla známa (5).
(3)
Avšak vzhledem k tomu, že měla k dispozici dostatečně přesná fakta umožňující dospět k závěru o existenci ilegálních podpor, se Komise rozhodla provést předběžné posouzení těchto daňových podpor (6). Po skončení této analýzy zahájila formální vyšetřovací řízení těchto podpor rozhodnutím, které bylo rovněž přijato dne 20. května 2008 (7).
(4)
Komise vyzvala zúčastněné strany k předložení připomínek ve lhůtě jednoho měsíce od data zveřejnění. Nebyla doručena žádná připomínka třetí zúčastněné strany.
(5)
Francie oznámila své připomínky k zahájení formálního vyšetřovacího řízení dopisem ze dne 8. září 2008.
(6)
Francie dále dopisem ze dne 29. listopadu 2008, zaslaným v rámci řízení o navrácení podpor, které bylo předmětem rozhodnutí 2008/936/ES, sdělila, že FPAP byl dne 27. února 2008 zrušen a zbytek záloh od státu byl státu vrácen.
2. POPIS PODPORY
(7)
Ohledně podrobného popisu způsobu fungování a kroků FPAP odkazuje Komise na rozhodnutí 2008/936/ES.
(8)
Zvláštní daňový režim ve prospěch FPAP a jeho členů je popsán ve dvou dopisech francouzského ministerstva pro rozpočet, které byly předány Komisi po zveřejnění rozhodnutí o zahájení vyšetřovacího řízení, jež vyústilo v rozhodnutí 2008/936/ES (8).
(9)
První dopis ze dne 5. února 2004 spadá do doby založení FPAP, jehož návrh stanov byl schválen zakládající valnou hromadou konanou dne 10. února 2004. V tomto dopise se uvádí, že:
„-
fond založený jako profesní odborový svaz nebude podléhat dani z příjmů právnických osob kvůli příspěvkům zaplaceným podnikateli v odvětví rybolovu a kvůli finančním výnosům z investování peněz,
-
zaplacené příspěvky bude možné odečíst od zdanitelného výsledku podnikatelů v odvětví rybolovu v roce jejich zaplacení. Výjimečně bude možné první příspěvky zaplacené nejpozději 30. března 2004 odečíst od výsledku hospodaření za rok 2003.“
(10)
Rovněž uvádí částky, které mohou být předmětem uvedeného odpočtu: roční příspěvek podnikatelů v odvětví rybolovu, kteří jsou členy fondu, který by bylo možné odečíst od zdanitelného příjmu, by se pohyboval mezi 1 000 a 15 000 EUR.
(11)
Druhý dopis ze dne 28. listopadu 2004 je zaměřen na odpočet příspěvků zaplacených členy od příjmů. Byl napsán v kontextu změny smluvní dohody zavazující FPAP a jeho členy, která měla napříště umožnit vracet členům zaplacené a nepoužité příspěvky.
(12)
Uvádí se v něm:
„-
příspěvky zaplacené členy na základě této nové dohody budou odčitatelné v roce jejich zaplacení do výše 10 000 EUR za rok pro jednoho člena, tato horní hranice bude zvýšena o 25 % z části výnosu, který se bude pohybovat mezi 40 000 a 80 000 EUR,
-
příspěvky zaplacené nad výše uvedené limity z titulu návrhu záruky poskytované fondem budou v plné výši odčitatelné od zdanitelného příjmu členů v roce jejich zaplacení.“
(13)
V tomto dopise je upřesněno, že „bilance tohoto experimentu“ má být hotová koncem roku 2006 a „budou posouzeny případné nezbytné úpravy“. Nejedná se tedy o trvalý daňový režim.
(14)
Dále, i když v dopise ze dne 28. listopadu 2004 se uvádí, že příspěvky se odečítají od zdanitelného příjmu v roce jejich zaplacení, nic neukazuje na to, že odpočet příspěvků zaplacených na začátku roku 2004 (až do konce března) z příjmů za rok 2003, jak to uvádí dopis ze dne 5. února 2004, by byl zpochybněn.
(15)
Z výše uvedených dvou dopisů vyplývá, že daňový režim poskytnutý ministerstvem financí FPAP a jeho členům má dva aspekty:
-
jednak osvobození FPAP od daně z příjmů právnických osob,
-
jednak možnost odečíst si od svých zdanitelných příjmů své příspěvky do tohoto fondu, vztahující se na členy FPAP.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(16)
Komise měla za to, že daňový režim, který francouzské orgány poskytly FPAP a jeho členům, by měl být, stejně jako v případě spisu C-9/06, analyzován z hlediska režimů státních podpor z hlediska výhod, které představuje jednak pro samotný FPAP a jednak pro členské rybářské podniky.
3.1 Existence státní podpory
3.1.1 Státní podpora ve prospěch FPAP
(17)
Jak bylo uvedeno v rozhodnutí 2008/936/ES, je třeba FPAP pokládat za podnik ve smyslu práva hospodářské soutěže Evropské unie. Skutečnost, že FPAP nevykonával výdělečnou činnost či že byl odborovým svazem, je v tomto směru bezpředmětná.
(18)
V důsledku toho se Komise domnívala, že daňový režim poskytnutý francouzskými orgány FPAP mu oproti soukromým investorům činným na termínovaných trzích s ropnými produkty poskytl dvojí výhodu:
-
za prvé, osvobození od daně z příjmů právnických osob, popsané v 9. bodě odůvodnění, jehož FPAP požívá, je snížením nákladů, které zpravidla zatěžují rozpočet podniků aktivních v této oblasti,
-
za druhé, daňové zvýhodnění poskytnuté členům FPAP, ať jakékoli povahy, je pobídkou k příspěvkům pro FPAP; umožňuje tak FPAP zvyšovat jeho finanční prostředky, zatímco ostatní podniky aktivní v této oblasti takového mechanismu nevyužívají.
(19)
Na konci svého předběžného šetření Komise považovala výhodu uvedenou v 17. bodě odůvodnění za poskytnutou státem a zahrnující vzdání se státních prostředků.
(20)
FPAP požíval, díky daňovým opatřením uvedeným v 17. bodě odůvodnění, oproti jiným společnostem působícím na termínovaných trzích finanční výhody, a to jak ve Francii, tak v jiných členských státech.
(21)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise rovněž uvedla, že právní základ umožňující FPAP využívat osvobození od daně z příjmů právnických osob je tvořen čl. 206 odst. 1a všeobecného daňového zákoníku (9), který umožňuje profesní odborové svazy za určitých podmínek od daní osvobodit. Za těchto okolností je možné, že FPAP zároveň využíval osvobození od daně z podnikání, jak jej stanoví článek 1447 téhož zákoníku ve prospěch subjektů využívajících osvobození uvedeného v čl. 206 odst. 1a téhož zákoníku.
3.1.2 Státní podpora ve prospěch rybářských podniků
(22)
Finanční zvýhodnění uvedené v 17. bodě odůvodnění umožnilo členským rybářským podnikům nakupovat palivo za zvýhodněnou sazbu díky činnosti prováděné FPAP na termínovaných trzích s ropnými produkty.
(23)
Možnost daná rybářským podnikům odečíst si od svých příjmů příspěvky pro FPAP měla za následek snížení jejich normální rozpočtové zátěže. O této možnosti odpočtu rozhodl ministr pověřený rozpočtem, takže ji lze připsat státu.
(24)
Podniky, které mohly provést odpočet uvedený v 22. bodě odůvodnění, požívaly vzhledem k jiným rybářským podnikům Unie finančního zvýhodnění. Stejným způsobem se toto finanční zvýhodnění dotklo obchodu mezi členskými státy a narušilo nebo mohlo narušit hospodářskou soutěž. Z tohoto důvodu je státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(25)
Na druhou stranu, vzhledem k informacím obsaženým v „Podrobném způsobu použití Fondu pro předcházení nepředvídaným rizikům v odvětví rybolovu“, dokumentu, který byl rovněž předán v rámci formálního vyšetřovacího řízení podpory C-9/06, Komise konstatovala, že zatímco příspěvky do FPAP, stanovené na deklaratorním základě podle předpokládané spotřeby paliva na příští rok, byly vypočteny na vyšším základě než skutečná spotřeba, provedený daňový odpočet zůstal v celé výši majiteli plavidla. Tento systém představoval pro majitele plavidla podnět, aby nadhodnocovali svou potřebu krytí pouze s cílem využít daňového odpočtu.
(26)
Na základě téhož dokumentu Komise rovněž konstatovala, že někteří členové, jejichž činnost nesouvisela s rybolovem, ale kteří jsou „připraveni poskytnout odborovému sdružení morální podporu“, rovněž měli možnost využít daňového odpočtu na své příspěvky do FPAP, i když tyto nebyly určeny na záruční riziko.
3.2 Slučitelnost s vnitrostátním trhem
(27)
V této otázce Komise odkázala na analýzu provedenou v rozhodnutí 2008/936/ES. Komise se domnívala, že se jednalo o provozní podpory pro FPAP a rybářské podniky a že žádné ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie nebo jakéhokoli nástroje přijatého Komisí v oblasti státních podpor neumožňuje pokládat tyto podpory za slučitelné s vnitrostátním trhem.
(28)
V důsledku toho sdělila Komise Francii své vážné pochybnosti o slučitelnosti těchto opatření s vnitrostátním trhem.
4. KOMENTÁŘE FRANCIE
4.1 Daňové opatření ve prospěch rybářských podniků
(29)
Francie se domnívá, že daňová opatření ve prospěch rybářských podniků nejsou státní podporou, protože příspěvky zaplacené rybářskými podniky do FPAP jsou součástí režijních nákladů těchto podniků pro výkon jejich činnosti. Takže na základě článku 39 všeobecného daňového zákoníku jsou tyto výdaje odčitatelné od zdanitelných příjmů. Odpočet těchto příspěvků tedy odpovídá provádění obecného opatření, a není tudíž státní podporou.
(30)
Francie uznává, že dopisy uvedené v 7. bodě odůvodnění neobsahují žádné informace o způsobu vracení příspěvků. Francie upřesňuje, že to ovšem neznamená, že toto vracení nemá daňový dopad. V souladu s principy obecného práva pro určení zdanitelného výsledku představuje vrácení těchto příspěvků rybářským podnikům, které jsou členy FPAP, výnos podléhající dani z příjmů právnických osob. Francie rovněž upřesňuje, že v případě, že cena paliva překročila horní hranici stanovenou v záruční úmluvě, kompenzace, kterou obdržely členské podniky FPAP, byla zahrnuta do zisku podléhajícího dani z příjmů. V důsledku toho neměly členské podniky žádný zájem nadhodnocovat své potřeby krytí, neboť by se to projevilo dodatečným zdaněním.
(31)
Na druhou stranu Francie uvádí, že selektivní povaha podpůrného opatření může být zdůvodněna povahou a ekonomikou systému. Mohou tak existovat zákonné důvody opravňující odlišný přístup a tedy i případně poskytnutí výhod, které z toho mohou vyplývat. Francie ovšem nepředložila nic, co by v tomto případě umožnilo zdůvodnit odlišné zacházení ve prospěch rybářských podniků.
4.2 Daňové opatření ve prospěch FPAP
(32)
Francie se domnívá, že osvobození od daně z příjmů právnických osob, kterého požíval FPAP, je odůvodněno jeho nevýdělečným účelem a jeho povahou profesního odborového sdružení.
(33)
Francie poznamenala, že toto je v souladu s právem Evropské unie. Předmětem daně z příjmů právnických osob je totiž zdanění výdělečné činnosti. Na základě této zásady Francie připomněla, že sama Komise ve svém sdělení o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti (10) (dále „sdělení o přímém zdanění“) uvádí, že může být zdůvodněno povahou daňového systému, že neziskové podniky jsou osvobozeny od daně z příjmů.
5. POSOUZENÍ
(34)
Posouzení provedené v rozhodnutí o zahájení řízení musí být zrevidováno a doplněno s ohledem na připomínky, které sdělila Francie dne 8. září a 29. listopadu 2008 (viz 5. a 6. bod odůvodnění).
(35)
Analýza byla provedena z hlediska dvojího cíle FPAP, jednak získat finanční opce na termínovaných trzích s ropou a jejími deriváty, a jednak vyplácet rybářským podnikům, které jsou jeho členy, rozdíl mezi průměrnou měsíční referenční cenou a „maximální krytou cenou“, nebo cenou 0,30 EUR za litr, podle období.
5.1 Daňové opatření ve prospěch rybářských podniků
(36)
Dotčené daňové opatření spočívá v možnosti odečíst od zdanitelného příjmu příspěvky, které rybářské podniky zaplatily FPAP.
(37)
Francie se domnívá, že tento odpočet není státní podporou, protože tyto příspěvky spadají do kategorie režijních nákladů podniků a francouzský daňový systém stanoví odpočet těchto nákladů od zdanitelných příjmů. Z tohoto důvodu by se jednalo o zavedení obecného opatření a tento odpočet by nebyl státní podporou.
(38)
Komise konstatuje, že režijní náklady jsou skutečně odčitatelné od zisku podniků na základě článku 39 obecného daňového zákoníku. Jedná se o obecné opatření platné pro všechny podniky, bez ohledu na oblast jejich činnosti. Tato možnost odpočtu by tedy spadala do kategorie daňových opatření otevřených pro všechny hospodářské subjekty, které jsou uvedeny v bodě 13 „sdělení o přímém zdanění“. Z tohoto titulu by takové opatření platné pro všechny podniky a všechny výroby nebylo státní podporou.
(39)
Francie vysvětlila, že odčitatelnost nákladů z titulu režijních nákladů se určuje podle předmětu nákladů. Pokud byly náklady vynaloženy v zájmu společnosti, jsou v zásadě odčitatelné. Příspěvky zaplacené profesním organizacím (odbory, obchodní komory atd.) jsou na základě definice výdaji v zájmu provozu a jsou vždy zahrnuty do odpočtu od zdanitelných příjmů. Protože FPAP je profesní odborová organizace, odpočitatelnost příspěvku spadá do stejné logiky.
(40)
Komise mimo jiné ve 20. bodě odůvodnění rozhodnutí 2008/936/ES uvedla, že „FPAP je zřízen jako společnost vzájemného pojištění nabízející svým členům jako protihodnotu za jejich příspěvky určitý počet služeb“.
(41)
Příspěvky na pojištění jsou tedy součástí nákladů, které podniky hradí, aby se zajistily před různými riziky. Riziko výkyvů cen ropy může být jedním z těchto rizik. Tyto výdaje jsou přímo spojené s prováděním profesní činnosti a nepřispívají ke zvyšování aktiv podniku; jsou rovněž odčitatelné od zdanitelných příjmů jako režijní náklady. Lze se tedy domnívat, že příspěvky do FPAP určené na riziko výkyvů cen ropy jsou odčitatelné od zisku podniků na základě článku 39 obecného daňového zákoníku Francie. Za těchto podmínek se jedná o provádění obecného ustanovení. Tato možnost odpočtu tedy není státní podporou.
5.2 Daňové opatření ve prospěch FPAP
(42)
Komise konstatuje, že FPAP byl zrušen dne 27. února 2008. Daňová ustanovení ve prospěch FPAP skončila ke stejnému datu.
(43)
Komise rovněž uvádí, že po skončení likvidace FPAP definitivně ukončil veškerou ekonomickou činnost. Činnosti a aktiva FPAP nebyly převedeny na jiný podnik. Navíc prostředky, kterými FPAP mohl ještě disponovat k datu svého zrušení, byly vráceny státu přes OFIMER, veřejný subjekt financovaný státem.
(44)
Z těchto důvodů se Komise domnívá, i za předpokladu, že by daňová opatření ve prospěch FPAP představovala výhodu pro FPAP a narušení hospodářské soutěže, by takové narušení skončilo v okamžiku, kdy FPAP ukončil činnost nebo kdy skončila opatření v jeho prospěch. Za těchto okolností by rozhodnutí Komise o existenci takových daňových podpor a případné slučitelnosti s vnitrostátním trhem bylo zbaveno jakéhokoli praktického účelu.
(45)
V důsledku toho se formální vyšetřovací řízení, zahájené na základě čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, stalo vůči FPAP bezpředmětným.
6. ZÁVĚR
(46)
Na základě analýzy uvedené v části 5.1 Komise konstatuje, že daňové výhody poskytnuté členům FPAP nepředstavují státní podporu ve smyslu č. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
(47)
Na základě úvah uvedených v části 5.2 Komise konstatuje, že řízení proti FPAP je bezpředmětné,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Daňová opatření poskytnutá Francií ve prospěch rybářských podniků nejsou státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU.
Článek 2
Formální vyšetřovací řízení zahájené na základě čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování EU ohledně daňových opatření ve prospěch FPAP je skončeno.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Francii.
V Bruselu dne 23. června 2010.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 23. jūnijs)
par nodokļu atbalstu, ko Francija piešķīrusi Fondam zvejniecības risku novēršanai un zvejniecības uzņēmumiem (valsts atbalsts C 24/08 (ex NN 38/07))
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 3938)
(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2010/569/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta, pirmo daļu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu (2) un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad ieinteresētajām personām ir lūgts iesniegt savus apsvērumus saskaņā ar minētajiem pantiem (3),
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Pārbaudot atbalstu, kas piešķirts Fondam zvejniecības risku novēršanai (turpmāk FPAP) un zvejniecības uzņēmumiem (pārbaudes noslēdzās ar Komisijas Lēmumu 2008/936/EK (4)), Komisija uzzināja par īpaša nodokļu režīma esamību par labu FPAP un tā dalībniekiem.
(2)
Šis nodokļu režīms netika pārbaudīts procedūras laikā, kas noslēdzās ar 2008. gada 20. maija lēmumu, jo tas bija jauns fakts, kuru Komisija oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanas brīdī nezināja (5).
(3)
Ņemot vērā to, ka tās rīcībā tomēr bija pietiekami skaidri fakti, kas ļāva secināt par nelikumīga atbalsta esamību, Komisija nolēma uzsākt nodokļu atbalsta iepriekšējo pārbaudi (6). Šīs analīzes beigās ar lēmumu, kuru Komisija pieņēma tajā pašā dienā - 2008. gada 20. maijā (7), tā uzsāka oficiālu pārbaudes procedūru attiecībā uz minēto atbalstu.
(4)
Komisija aicināja ieinteresētās personas viena mēneša laikā no publikācijas datuma iesniegt savus apsvērumus. No ieinteresētajām personām netika saņemts neviens apsvērums.
(5)
Francija savus apsvērumus par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu nosūtīja ar 2008. gada 8. septembra vēstuli.
(6)
Turklāt 2008. gada 29. novembra vēstulē saistībā ar atbalsta atgūšanas procedūru, kas bija Lēmumu 2008/936/EK temats, Francija iesniedza informāciju, saskaņā ar kuru FPAP2008. gada 27. februārī ir likvidēts, un no tā ir iekasēta no valsts saņemto avansu starpība.
2. ATBALSTA APRAKSTS
(7)
Komisija attiecībā uz FPAP funkcionēšanas un darbības veida detalizētu aprakstu atsaucas uz Lēmumu 2008/936/EK.
(8)
Īpašais nodokļu režīms, kas pastāvēja par labu FPAP un tā dalībniekiem, ir aprakstīts divās vēstulēs, kuras Francijas ministrija, kas atbildīga par budžetu, nosūtījusi Komisijai pēc tam, kad bija publicēts paziņojums par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu, kas noslēdzās ar Lēmumu 2008/936/EK. (8)
(9)
Pirmā, 2004. gada 5. februāra, vēstule, attiecas uz FPAP izveidi, kura statūtu projektu apstiprināja dibināšanas sapulcē, kas notika 2004. gada 10. februārī. Vēstulē ir norādīts, ka:
“-
fondam, kas izveidots kā profesionāla apvienība, nav jāmaksā uzņēmuma peļņas nodoklis par iemaksām, kuras veic zvejas kuģu kapteiņi, un par finanšu produktiem, kas rodas no naudas ieguldījumiem,
-
iemaksas būs atskaitāmas no zvejas kuģu kapteiņu apliekamajiem ienākumiem to iemaksāšanas gadā. Izņēmuma gadījumā pirmajām iemaksām, kas iemaksātas vēlākais 2004. gada 30. martā, tiks piemēroti atskaitījumi saskaņā ar 2003. gada ienākumiem.”
(10)
Tajā ir arī norādījums par summām, kurām varētu piemērot minētos atskaitījumus: zvejas kuģu kapteiņu ikgadējās iemaksas, kas atskaitāmas no apliekamajiem ienākumiem, būtu no 1 000 līdz 15 000 euro.
(11)
Otrā, 2004. gada 28. novembra vēstule, attiecas uz dalībnieku veikto iemaksu atskaitījumu no ienākumiem. Tā ir saistīta ar tās garantiju konvencijas grozījumiem, kura saista FPAP ar tā dalībniekiem; saskaņā ar šiem grozījumiem ir atļauta pārskaitīto, bet neizmantoto iemaksu atmaksa dalībniekiem.
(12)
Tajā ir norādīts, ka:
“-
iemaksas, kuras dalībnieki iemaksājuši saskaņā ar šo jauno konvenciju, to iemaksāšanas gadā būs atskaitāmas, nepārsniedzot 10 000 euro viena gada laikā vienam dalībniekam, šos griestus paaugstinot par 25 % no ienākumu daļas, kas ir no 40 000 līdz 80 000 euro,
-
iemaksas, kas būs iemaksātas, pārsniedzot iepriekš minētos ierobežojumus, saskaņā ar garantiju projektu, kuru īsteno fonds, būs pilnā apmērā atskaitāmas no dalībnieku apliekamajiem ienākumiem to iemaksas gadā.”
(13)
Šajā vēstulē ir precizēts, ka “šā eksperimenta bilance” ir jāsagatavo līdz 2006. gada beigām un “jāizpēta, iespējams, nepieciešamie pielāgojumi”. Tātad nav runa par pastāvīgi noteiktu nodokļu režīmu.
(14)
Turklāt arī tad, ja šajā 2004. gada 28. novembra vēstulē ir paredzēts, ka iemaksas tiek atskaitītas no apliekamajiem ienākumiem to iemaksāšanas gadā, nekas neliecina par to, ka tiktu pārskatīts 2004. gada sākumā (līdz marta beigām) iemaksāto iemaksu atskaitījums no 2003. gada ienākumiem, kurš paredzēts 2004. gada 5. februāra vēstulē.
(15)
No divām iepriekš minētajām vēstulēm izriet, ka nodokļu režīmam, kuru finanšu ministrija piemēroja FPAP un tā dalībniekiem, ir divi aspekti:
-
pirmkārt, FPAP atbrīvojums no uzņēmuma peļņas nodokļa,
-
otrkārt, iespēja FPAP dalībniekiem no saviem apliekamajiem ienākumiem atskaitīt iemaksas šajā fondā.
3. OFICIĀLĀS PĀRBAUDES PROCEDŪRAS UZSĀKŠANAS IEMESLI
(16)
Komisija uzskatīja, ka nodokļu režīms, kuru Francijas iestādes noteica par FPAP un tā dalībniekiem, tāpat kā lietas C-9/06 gadījumā, ir jāanalizē saistībā ar valsts atbalsta režīmu attiecībā uz labumiem, ko tas rada pašam FPAP, kā arī zvejniecības uzņēmumiem, kas ir tā biedri.
3.1. Valsts atbalsta esamība
3.1.1. Valsts atbalsts FPAP
(17)
Kā minēts Lēmumā 2008/936/EK, saskaņā ar Eiropas Savienības konkurences tiesību aktiem FPAP ir uzskatāms par uzņēmumu. Tam, ka FPAP nav nolūka gūt peļņu vai tam, ka tā ir profesionāla apvienība, šajā gadījumā nav nozīmes.
(18)
Līdz ar to Komisija uzskatīja, ka nodokļu režīms, kuru Francijas iestādes piemēroja FPAP, radīja tam papildu priekšrocības, salīdzinot ar pārējiem privātajiem investoriem, kas darbojas naftas produktu nākotnes līgumu tirgū:
-
pirmkārt, atbrīvojums no uzņēmuma peļņas nodokļa, kas aprakstīts 9. apsvērumā, kurš FPAP atvieglo nodokļu slogu, kāds parasti ir to uzņēmumu budžetam, kuri darbojas šajā jomā,
-
otrkārt, nodokļu priekšrocības, kas piešķirtas FPAP dalībniekiem, lai arī kāda veida tās būtu, veido stimulus, kas veicina FPAP ieņēmumus; tas palīdz FPAP palielināt savus naudas līdzekļus, kamēr citi uzņēmumi, kas darbojas šajā jomā, negūst labumu no šāda mehānisma.
(19)
Pēc iepriekšējās pārbaudes veikšanas Komisija secināja, ka priekšrocības, kas minētas 17. apsvērumā, ir piešķīrusi valsts, un ka tās ir saistītas ar atteikšanos no valsts resursiem.
(20)
Visbeidzot, FPAP, pateicoties nodokļu pasākumiem, kas norādīti 17. apsvērumā, guva labumu no finanšu priekšrocības salīdzinājumā ar citām sabiedrībām, kas veic darbību nākotnes līgumu tirgos gan Francijā, gan citās dalībvalstīs.
(21)
Lēmumā par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu Komisija arī norādīja, ka tā uzskatīja, ka juridisko pamatu, kas ļāvis FPAP gūt labumu no atbrīvojuma no peļņas nodokļa, veidoja vispārējā nodokļu kodeksa 206. panta 1.a punkts (9), kurš noteiktos apstākļos ļauj piešķirt atbrīvojumu profesionālām apvienībām. Šādos apstākļos ir iespējams, ka FPAP gūst labumu arī no atbrīvojuma no uzņēmējdarbības nodokļa, kā ir paredzēts tā paša kodeksa 1447. pantā par labu organizācijām, kuras gūst labumu no atbrīvojuma, kas paredzēts tā paša kodeksa 206. panta 1.a punktā.
3.1.2. Valsts atbalsts zvejniecības uzņēmumiem
(22)
Finansiālās priekšrocības, kas paredzētas 17. apsvērumā, pateicoties FPAP īstenotajām darbībām naftas produktu nākotnes līgumu tirgos, ir ļāvušas zvejniecības uzņēmumiem, kuri ir FPAP dalībnieki, iegādāties degvielu par izdevīgākām cenām.
(23)
Zvejniecības uzņēmumu iespēja atskaitīt no saviem ienākumiem iemaksas FPAP, atviegloja slogu, kas parasti ir apgrūtinājis viņu budžetu. Par šo atskaitījumu iespēju lēmumu pieņēma ministrija, kas atbildīga par budžetu; tātad, tā ir saistāma ar valsti.
(24)
Uzņēmumi, kuriem bija iespēja veikt atskaitījumu, kas paredzēts 22. apsvērumā, guva labumu no finansiālām priekšrocībām salīdzinājumā ar pārējiem Eiropas Savienības zvejniecības uzņēmumiem. Tāpat šī finansiālā priekšrocība ietekmēja tirdzniecību starp dalībvalstīm un kropļoja vai draudēja kropļot konkurenci. Tātad tas ir uzskatāms par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
(25)
Otrkārt, ņemot vērā informāciju, kas ietverta “Zvejniecības risku novēršanas fonda detalizētajā rokasgrāmatā”, dokumentā, kas arī tika pievienots atbalsta C-9/06 oficiālās pārbaudes procedūras ietvaros, Komisija konstatēja: tā kā iemaksas FPAP, kas noteiktas uz deklaratīva pamata, ņemot vērā iespējamo degvielas patēriņu nākamajā gadā, tika aprēķinātas, par pamatu izmantojot augstāku patēriņu nekā faktiskais, visi nodokļu atskaitījumi palika īpašnieka rīcībā. Šāda sistēma šķietami stimulēja īpašniekus pārvērtēt savas vajadzības, ar vienīgo mērķi gūt labumu no nodokļu atskaitījumiem.
(26)
Pamatojoties uz to pašu dokumentu, Komisija arī konstatēja, ka dažiem dalībniekiem, kuru darbība nav saistīta ar zvejniecību, bet kuri ir “gatavi apvienībai sniegt morālu atbalstu”, arī varēja saņemt nodokļu atskaitījumus par savām iemaksām FPAP, arī tad, ja tos neskāra garantētie riski.
3.2. Saderība ar iekšējo tirgu
(27)
Attiecībā uz šo jautājumu Komisija atsaucās uz analīzi, kas izvērsta Lēmumā 2008/936/EK. Komisija uzskatīja, ka runa ir par darbības atbalstu FPAP un zvejniecības uzņēmumiem un ka neviens LESD vai saistībā ar valsts atbalstu pieņemta Komisijas instrumenta noteikums neļauj uzskatīt šo atbalstu par tādu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu.
(28)
Rezultātā Komisija informēja Franciju par savām pamatotajām šaubām par atbalsta pasākumu saderību ar iekšējo tirgu.
4. FRANCIJAS KOMENTĀRI
4.1. Nodokļu pasākumi par labu zvejniecības uzņēmumiem
(29)
Francija uzskata, ka nodokļu pasākumi, kas nodrošināti zvejniecības uzņēmumiem, nav valsts atbalsts tādēļ, ka iemaksas, kuras zvejniecības uzņēmumi iemaksā FPAP, ir daļa no šo uzņēmumu pieskaitāmajiem izdevumiem savas darbības nodrošināšanai. Vai arī - saskaņā ar vispārējā nodokļu kodeksa 39. pantu šādas iemaksas ir atskaitāmas no apliekamajiem ienākumiem. Tātad iemaksu atskaitījumi atbilst vispārēja pasākuma īstenošanai, tādēļ tas nav valsts atbalsts.
(30)
Francija atzina, ka vēstulēs, kas minētas 7. apsvērumā, nav informācijas par iemaksu atmaksas režīmu. Tādējādi Francija precizē, ka tas nenozīmē, ka atmaksātās summas nebūtu tikušas apliktas ar nodokļiem. Patiesībā atbilstoši vispārējo tiesību aktu par apliekamo ienākumu noteikšanu principiem zvejniecības uzņēmumu, kuri ir FPAP dalībnieki, iemaksu atmaksa ir produkts, kas apliekams ar uzņēmuma ienākuma nodokli. Tāpat Francija precizē, ka gadījumā, ja degvielas cena pārsniedza garantijas konvencijā noteikto slieksni, kompensācija, kuru saņēma uzņēmumi, kas ir FPAP dalībnieki, bija uzskatāma par peļņu, kas apliekama ar ienākumu nodokli. Tādēļ dalībniekiem nebija nekādas intereses pārvērtēt savas vajadzības tādēļ, ka rezultātā tas izraisītu papildu aplikšanu ar nodokļiem.
(31)
Otrkārt, Francija norāda, ka atbalsta pasākuma selektīvo būtību var pamatot ar sistēmas būtību vai vispārējām iezīmēm. Tādēļ var būt likumīgi iemesli, kas pamato diferencētu attieksmi un tātad - izņēmuma gadījumos - priekšrocību piešķiršanu, kas no tās var izrietēt. Taču šajā gadījumā Francija nesniedza nekādus pierādījumus, kas liecinātu par diferencētu attieksmi par labu zvejniecības uzņēmumiem.
4.2. Nodokļu pasākumi par labu FPAP
(32)
Francija uzskata, ka atbrīvojums no uzņēmuma peļņas nodokļa, kas piešķirts FPAP, ir pamatojams ar to, ka tam kā profesionālai apvienībai nav nolūka gūt peļņu.
(33)
Francija norādīja, ka tas ir saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem. Patiešām, uzņēmuma peļņas nodokļa mērķis ir aplikt darbības, kuras veic peļņas nolūkā. Ņemot vērā šo principu, Francija atgādina, ka pati Komisija savā paziņojumā par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem, kas saistīti ar tiešajiem nodokļiem uzņēmējdarbībai (10), (turpmāk “paziņojums par tiešajiem nodokļiem”) pauda viedokli, ka nodokļu sistēmas būtība var pamatot to, ka bezpeļņas uzņēmumi ir atbrīvojami no ienākumu nodokļa.
5. NOVĒRTĒJUMS
(34)
Novērtējums, kas izklāstīts lēmumā par procedūras uzsākšanu, ir jāpārskata un jāpapildina, ņemot vērā apsvērumus, kurus Francija iesniedza 2008. gada 8. septembrī un 29. novembrī (skatīt 5. un 6. apsvērumu).
(35)
Analīze ir veikta, ņemot vērā FPAP divējādo mērķi, tas ir, pirmkārt, gūt finanšu iespējas naftas vai tās produktu nākotnes līgumu tirgos un, otrkārt, pārskaitīt zvejniecības uzņēmumiem, kuri ir dalībnieki, summu, kas veido starpību starp mēneša vidējo bāzes cenu un “maksimālo segto cenu” jeb 0,30 euro apmērā par litru atkarībā no perioda.
5.1. Nodokļu pasākumi par labu zvejniecības uzņēmumiem
(36)
Attiecīgais nodokļu pasākums ir iespēja no apliekamajiem ienākumiem atskaitīt iemaksas, kuras zvejniecības uzņēmums iemaksā FPAP.
(37)
Francija uzskata, ka šis atskaitījums nav valsts atbalsts tādēļ, ka šīs iemaksas ietilpst uzņēmumu pieskaitāmo izmaksu kategorijā un Francijas nodokļu sistēma paredz šo izmaksu atskaitīšanu no apliekamajiem ienākumiem. Šā iemesla dēļ tā bija vispārēja pasākuma īstenošana un šis atskaitījums nebija valsts atbalsts.
(38)
Komisija konstatē, ka pieskaitāmās izmaksas patiesi ir atskaitāmas no uzņēmuma ienākumiem saskaņā ar vispārējā nodokļu kodeksa 39. pantu. Tas ir vispārējs pasākums, kas piemērojams visiem uzņēmumiem neatkarīgi no to darbības jomas. Šī atskaitījumu iespēja izriet no nodokļu pasākumu kategorijas, kas atvērta visiem ekonomikas dalībniekiem, kuri paredzēti “paziņojuma par tiešajiem nodokļiem” 13. punktā. Tādēļ šis pasākums, kas piemērojams visiem uzņēmumiem un visa veida ražošanai, nav uzskatāms par valsts atbalstu.
(39)
Francija norāda, ka iespēja atskaitīt izdevumus saistībā ar pieskaitītajām izmaksām tiek noteikta atkarībā no iemaksu objekta. Ja izmaksas ir radušās sabiedrības interesēs, tās principā ir atskaitāmas. Tātad iemaksas, kas iemaksātas profesionālām organizācijām (apvienībām, tirdzniecības kamerām …) pēc definīcijas ir izdevumi, kas saistīti ar saimniecisko darbību un tādēļ tās ir atskaitāmas no apliekamajiem ienākumiem. Tā kā FPAP ir profesionāla apvienība, tad iemaksu atskaitīšanas iespējas izmantošanai piemērojama tāda pati pieeja.
(40)
Turklāt Komisija Lēmuma 2008/936/EK 20. apsvērumā norādīja, ka “FPAP ir izveidots kā savstarpējās apdrošināšanas sabiedrība, kas saviem dalībniekiem apmaiņā pret to iemaksām piedāvā noteiktu skaitu pakalpojumu”.
(41)
Apdrošināšanas iemaksas ir daļa izmaksu, kuras uzņēmumi veic, lai nodrošinātos pret dažādiem riskiem. Naftas cenu svārstību risks var būt viens no šiem riskiem. Šīs izmaksas ir tieši saistītas ar profesionālo darbību īstenošanu un neveicina uzņēmuma aktīvu palielināšanos; tāpat tās ir atskaitāmas no apliekamajiem ienākumiem kā pieskaitāmās izmaksas. Tātad ir uzskatāms, ka iemaksas FPAP, kas paredzētas naftas cenu svārstību riskam, ir atskaitāmas no uzņēmuma apliekamajiem ienākumiem saskaņā ar Francijas vispārējā nodokļu kodeksa 39. pantu. Šādos apstākļos runa ir par vispārēja pasākuma piemērošanu. Tādēļ atskaitījumu veikšanas iespējas izmantošana nav uzskatāma par valsts atbalstu.
5.2. Nodokļu pasākumi par labu FPAP
(42)
Komisija konstatē, ka FPAP ir likvidēts 2008. gada 27. februārī. Nodokļu noteikumi, kas paredzēti FPAP, beidzās tajā pašā dienā.
(43)
Tāpat Komisija atklāj, ka likvidācijas procedūras rezultātā FPAP ir pārtraucis jebkādas saimnieciskās darbības. FPAP darbības un aktīvi citam uzņēmumam nav tikuši nodoti. Turklāt finanšu līdzekļi, kas likvidācijas dienā bija FPAP rīcībā, ar OFIMER - valsts finansētas publiskas organizācijas, - starpniecību ir palikuši valstij.
(44)
Šo iemeslu dēļ Komisija uzskata, ka arī tad, ja nodokļu pasākumi, kas piemēroti FPAP, būtu radījuši priekšrocības FPAP un izkropļojuši konkurenci, šī kropļošana ir beigusies brīdī, kad FPAP izbeidza savu darbību un kad beidzās tā labā veiktie pasākumi. Šādos apstākļos Komisijas lēmums par šāda nodokļu atbalsta esamību un tā iespējamo saderību ar iekšējo tirgu nebūtu praktiski lietderīgs.
(45)
Rezultātā oficiālā pārbaudes procedūrai, kas uzsākta saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu, attiecībā uz FPAP vairs nav pamata.
6. SECINĀJUMI
(46)
Pamatojoties uz analīzi, kas izklāstīta 5.1. sadaļā, Komisija konstatē, ka nodokļu priekšrocības, kas piešķirtas FPAP dalībniekiem, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
(47)
Pamatojoties uz 5.2. sadaļā minētajiem apsvērumiem, Komisija konstatē, ka procedūrai pret FPAP nav pamata,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Nodokļu pasākumi, kurus Francija piemērojusi zvejniecības uzņēmumiem, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
2. pants
Oficiālā pārbaudes procedūra, kas saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu uzsākta attiecībā uz nodokļu pasākumiem par labu FPAP, ir izbeigta.
3. pants
Šis lēmums ir adresēts Francijai.
Briselē, 2010. gada 23. jūnijā