ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. července 2011
o státní podpoře ve prospěch financování testů prováděných za účelem zjištění přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u skotu, kterou provedla Belgie (Státní podpora C 44/8 (dříve NN 45/04))
(oznámeno pod číslem K(2011) 5457)
(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)
(2011/678/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s tímto článkem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Po obdržení stížností v lednu a únoru 2004 začala Evropská komise předběžně vyšetřovat podporu poskytovanou Belgií k pokrytí nákladů na testy prováděné za účelem zjištění přenosných spongiformních encefalopatií u skotu (dále jen „testy BSE“).
(2)
Komise dále ve věci těchto stížností zaslala dne 27. ledna 2004 belgickým orgánům dopis, ve kterém požaduje informace týkající se dotčeného opatření. Belgické orgány zároveň oznámily opatření podpory financování testů prováděných za účelem zjištění přenosných spongiformních encefalopatií (TSE) u zvířat v souladu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dopisem ze dne 23. ledna 2004, zaevidovaným dne 28. ledna 2004); toto opatření bylo zapsáno pod číslem N 54/04.
(3)
Belgické orgány poskytly Komisi písemné informace v dopisech ze dne 6. února 2004 a 14. května 2004, které byly zaevidovány dne 11. února 2004 a 19. května 2004.
(4)
Dopisem ze dne 19. července 2004 oznámila Komise Belgii, že opatření bylo převedeno do evidence neoznámených podpor pod číslem NN 45/04, jelikož vyšlo najevo, že část prostředků již byla vyplacena.
(5)
Dne 1. září 2004 se konalo neformální jednání mezi belgickými orgány a útvary Komise.
(6)
Belgické orgány poskytly dodatečné informace dopisem ze dne 16. září 2004, zaevidovaným dne 20. září 2004, a dopisem ze dne 22. února 2007, zaevidovaným 22. února 2007.
(7)
Dopisem ze dne 26. listopadu 2008 oznámila Komise Belgii své rozhodnutí zahájit proti tomuto opatření postup podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Rozhodnutí bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčenému opatření.
(8)
V dopise ze dne 19. prosince 2008, zaevidovaném dne 26. prosince 2008, Belgie požádala o prodloužení lhůty pro poskytnutí odpovědi. Tato lhůta byla prodloužena dopisem ze dne 13. ledna 2009. Belgie poskytla své připomínky v dopise ze dne 25. února 2009, zaevidovaném dne 6. března 2009.
(9)
Komise neobdržela připomínky zúčastněných stran.
(10)
Dopisem ze dne 17. července 2009 položila Komise Belgii další dotazy související s připomínkami předloženými Belgií. V dopise ze dne 4. září 2009, zaevidovaném dne 8. září 2009, Belgie požádala o prodloužení lhůty pro poskytnutí odpovědi. Komise odpověď Belgie obdržela v dopise ze dne 16. října 2009, zaevidovaném dne 20. října 2009.
(11)
Dne 2. října 2009 a 30. října 2009 se uskutečnila dvě setkání mezi belgickými orgány a útvary Komise.
(12)
V návaznosti na tato setkání Belgie dne 14. prosince 2009 zaslala doplňující informace, které byly zaevidovány dne 16. prosince 2009. Po provedení souběžného šetření hospodářské soutěže belgickými orgány s ohledem na možné kartelové dohody mezi laboratořemi podala Belgie dne 21. ledna 2010, 29. září 2010 a 17. ledna 2011 žádosti o prodloužení lhůty. Komise těmto žádostem vyhověla.
(13)
Dne 22. února 2011 Komise zaslala poslední žádost o informace, na níž belgické orgány odpověděly dopisem ze dne 6. dubna 2011. Komise vyhověla žádosti o další prodloužení lhůty s cílem umožnit Belgii odpovědět na dotazy, až bude znám výsledek šetření belgických orgánů v oblasti hospodářské soutěže.
(14)
Belgické orgány odpověděly dopisem ze dne 19. května 2011, zaevidovaným dne 25. května 2011.
2. POPIS
2.1 Vývoj (4)
(15)
V lednu 2004 Komise obdržela stížnost týkající se návrhu královského nařízení, jehož cílem bylo zavést parafiskální poplatek určený k financování testů BSE.
(16)
Po obdržení stížnosti požádaly útvary Komise belgické orgány o vysvětlení. Belgické orgány ve své odpovědi na tuto žádost o informace uvedly, že od 1. ledna 2001 jsou testy BSE povinné pro skot starší 30 měsíců a pro skot starší 24 měsíců, který je odeslán na nucenou porážku (5). Oznámily rovněž návrh královského nařízení týkající se financování testů prováděných za účelem zjištění TSE u zvířat (dále jen „královské nařízení TSE“). Tento návrh královského nařízení byl zaevidován pod číslem N 54/04. Belgické orgány uvedly, že tento nový návrh královského nařízení je změnou návrhu královského nařízení oznámeného Belgií v roce 2001 a schváleného Komisí rozhodnutím N 21/02 ze dne 13. února 2002 (6), jakož i dalšího návrhu, který byl neformálně projednán s Komisí v roce 2003. Žádný z těchto dvou návrhů však nebyl proveden a nařízení oznámené v roce 2004 představuje úpravu těchto návrhů.
(17)
Z informací předložených Belgií vyplývá, že ministerstvo financí proplácelo od 1. ledna 2001 (7) náklady na testy BSE (tj. náklady na odběr vzorků a analýzy). Počínaje 1. lednem 2002 byly náklady na provádění těchto testů předběžně financovány Belgickým intervenčním a restitučním úřadem (Bureau d’Intervention et de Restitution belge) (dále jen „BIRB“) do přijetí politického rozhodnutí o konečném systému financování.
(18)
V reakci na některé připomínky ze strany útvarů Komise ohledně oznámeného návrhu královského nařízení (N 54/04) belgické orgány předložily v květnu 2004 nový návrh královského nařízení, jenž byl pozměněn s ohledem na připomínky Komise a jenž stanovil počínaje 1. lednem 2003 systém náhrad ve výši 10,70 EUR za každý kus skotu určený k porážce, který musí být podroben rychlému testu BSE. Belgické orgány uvedly, že testy provedené a předběžně financované v průběhu roku 2002 byly v plné výši financovány prostřednictvím nepřímých státních podpor, tj. parafiskálních poplatků. Belgické orgány kromě toho uvedly, že od 1. ledna 2003 byla prostřednictvím parafiskálních poplatků financována maximální částka ve výši 40 EUR za jeden test. Belgické orgány poskytly podrobné tabulky s rozpisem nákladů na testy BSE vynaložených od roku 2003 a plán financování těchto testů prostřednictvím parafiskálních poplatků a náhrad. Belgické orgány uvedly, že datem stanoveným pro zahájení provádění režimu financování je 1. červenec 2004 v případě náhrad a 1. leden 2005 v případě parafiskálních poplatků.
(19)
Vzhledem k tomu, že návrh královského nařízení uváděl, že podpory již byly udělovány a poplatky vybírány od 1. ledna 2002, bylo opatření dne 19. července 2004 zaevidováno jako neoznámené pod číslem NN 45/04. Oznámení zaevidované pod číslem N 54/04 bylo Belgií staženo.
(20)
Z informací poskytnutých Belgií v roce 2004 vyplývá, že obecným záměrem bylo provést předběžné financování testů, přičemž příslušná částka měla být refundována později; účelem bylo poskytnout část příspěvků na uhrazení nákladů předběžně financovaných testů.
(21)
Belgické orgány se ve svém dopise ze dne 16. září 2004 zmiňují o novém návrhu královského nařízení, v němž je myšlenka náhrady ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu zachována pro budoucnost. Celá výše částky uvedené v tomto novém návrhu královského nařízení měla sloužit k financování testů BSE u skotu poraženého ode dne vstupu tohoto návrhu v platnost. Navrácení částek přesahujících 40 EUR, které byly povoleny pokyny Společenství týkající se státní podpory na testy TSE, uhynulá zvířata a jateční odpad (8) ze dne 24. prosince 2002 (dále jen „pokyny TSE“) a které byly předběžně financovány od 1. ledna 2003, je předmětem jiného návrhu, který byl předložen Komisi a jehož cílem je navrácení těchto částek vynaložených v rámci předběžného financování. Toto královské nařízení bylo přijato dne 15. října 2004 (9) a vstoupilo v platnost dne 1. prosince 2004.
(22)
Podle informací poskytnutých belgickými orgány celková částka předběžně financovaných nákladů přesahujících maximální částku 40 EUR za období od 1. ledna 2003 (10) do 30. června 2004 činí 15 237 646 EUR. Podle belgických orgánů byla od 30. června 2004 maximální částka ve výši 40 EUR respektována (11).
(23)
V tomtéž dopise ze dne 16. září 2004 belgické orgány poskytly dva soubory informací v souladu s článkem 19 nařízení Komise (ES) č. 1/2004 ze dne 23. prosince 2003 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podporu malým a středním podnikům působícím v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh (12).
(24)
Na tato dvě opatření byly použity dvě výjimky zaevidované pod číslem XA 53/04 a XA 54/04. Jak je uvedeno v bodě 19 a dalších bodech rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, opatření, na něž byla uplatněna výjimka uvedená pod číslem XA 53/04, zahrnuje předběžné financování testů BSE (13) prostřednictvím podpory o maximální výši 40 EUR na jeden test a bylo provedeno dne 1. ledna 2003. Právním základem tohoto opatření je zákon ze dne 27. prosince 2002 o souhrnném rozpočtu výdajů pro rok 2003. Opatření, na něž byla použita výjimka uvedená pod číslem XA 54/04, stanoví maximální výši podpory na 33,38 EUR na test a bylo provedeno dne 15. října 2004. Toto opatření podpory je přiznáno na dobu neurčitou. Jeho právním základem je zákon ze dne 27. prosince 2003 o souhrnném rozpočtu výdajů pro rok 2004.
(25)
V tomtéž dopise ze dne 16. září 2004 belgické orgány v odpovědi na dotazy položené útvary Komise uvedly, že laboratoře zvolené pro provádění testů musejí splňovat velmi konkrétní podmínky, aby mohly provádět dotčené analýzy.
(26)
Krátce po zaslání dopisů ze dne 14. května 2004 a 16. září 2004 belgické orgány oznámily dva návrhy královských nařízení týkajících se financování činností Federální agentury pro bezpečnost potravního řetězce (Agence Fédérale pour la Sécurité de la Chaîne Alimentaire, dále jen „AFSCA“). Cílem těchto opatření bylo zavést příspěvek a náhradu k financování činností AFSCA. Tato opatření byla předmětem rozhodnutí K(2005) 4203 ze dne 9. listopadu 2005 o státních podporách N 9/05 a N 10/05 (dále jen „rozhodnutí N 9/05 a N 10/05“), uvedeného v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Tato opatření byla přijata královským nařízením ze dne 10. listopadu 2005, které stanoví příspěvky uvedené v článku 4 zákona ze dne 9. prosince 2004 o financování AFSCA (14), jakož i královským nařízením ze dne 10. listopadu 2005 o náhradách, které jsou zmíněny v článku 5 zákona ze dne 9. prosince 2004 o financování AFSCA (15). Tato dvě královská nařízení vstoupila v platnost dne 1. ledna 2006. Královské nařízení o příspěvcích zrušuje královské nařízení ze dne 15. října 2004 uvedené v 21. bodě odůvodnění.
(27)
Královské nařízení o náhradách konkrétně stanoví pro jatka povinnost platby náhrady ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu nebo lichokopytníka. Královské nařízení o příspěvcích stanoví financování části testů BSE, které bude hrazeno různými odvětvími. Celkové náklady na testy BSE činí 44,08 EUR, z nichž 12 EUR je vynaloženo na odběr vzorků (přičemž částku v maximální výši 10,70 EUR hradí jatka na základě královského nařízení o náhradách a 1,30 EUR činí příspěvek) a zbývajících 32,08 EUR je financováno z příspěvku a je agenturou AFSCA hrazeno přímo laboratořím. V rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 Komise došla k závěru, že financování agentury AFSCA prostřednictvím náhrad ani financování obecných namátkových kontrol za pomoci paušálních příspěvků nepředstavuje státní podporu a že financování části nákladů na testy BSE z příspěvků a financování nákladů na jiné testy/kontroly spojené s výrobou/prodejem je slučitelnou státní podporou.
(28)
V prosinci 2006 Komise zaslala Belgii nové dotazy týkající se případu NN 45/04. Tyto dotazy se vztahovaly především k navracení částek vyplacených v rámci předběžného financování od 1. ledna 2003.
(29)
Belgické orgány ve své odpovědi ze dne 22. února 2007 uvedly, že si přejí provést úhradu všech výdajů spojených s analýzami BSE ve lhůtě 15 let. V praxi byl zaveden systém solidárního navracení prostředků prostřednictvím nového systému financování agentury AFSCA. Každý hospodářský subjekt platí od 1. ledna 2006 agentuře AFSCA příspěvek, přičemž část tohoto příspěvku slouží ke zpětnému získání nákladů, které byly v minulosti vynaloženy v souvislosti s předběžným financováním testů BSE. Do tohoto systému přispívají rovněž všechny aktivní hospodářské subjekty, které chovaly skot v dotčeném období.
2.2 Obsah stížností podaných proti návrhu královského nařízení TSE
(30)
Podle stížností týkajících se návrhu královského nařízení TSE se příspěvek vztahuje na všechny druhy zvířat poražených na belgických jatkách a uplatňuje se rovněž u dovezených produktů. Jeden ze stěžovatelů potvrdil, že podstatná část zvířat poražených na belgických jatkách pochází z jiných členských států. Stěžovatelé zastávají názor, že příspěvky představují diskriminaci v souvislosti s dovezenými zvířaty, jelikož výnos z nich je použit na zpětné získání nákladů na testy ESB provedené u belgického skotu.
2.3 Pochyby vyjádřené Komisí v rámci zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(31)
Úvodem je třeba uvést, že zahájení formálního vyšetřovacího řízení se týká podpory ve prospěch financování testů prováděných za účelem zjištění TSE u zvířat v Belgii od 1. ledna 2001, jakož i mechanismů financování těchto podpor, s výjimkou podpor schválených rozhodnutím Komise z důvodu jejich slučitelnosti s vnitřním trhem. To konkrétně znamená, že podpory schválené rozhodnutím N 9/05 a N 10/05 (které se vztahují k příspěvkům a náhradám, jež slouží k financování agentury AFSCA) nebudou posuzovány s ohledem na slučitelnost s pravidly v oblasti státních podpor platnými v době přiznání podpory. Toto rozhodnutí se tudíž týká pouze podpor, z nichž byly financovány testy BSE v období 2001-2006, jakož i systému jejich financování, vzhledem k tomu, že podpory na testy BSE v tomto období byly předběžně financovány a že navracení prostředků přidělených v rámci tohoto financování je rozloženo do několikaletého období.
(32)
Z důvodu srozumitelnosti je třeba připomenout rozdíl mezi pojmy „náhrada“ a „příspěvek“: na jedné straně existují poplatky či náhrady, které pokrývají náklady vynaložené na poskytnutou službu. V tomto konkrétním případě činí 10,70 EUR a jsou vybírány od 1. prosince 2004 na základě královského nařízení TSE a poté na základě královského nařízení o náhradách, z nichž je financována agentura AFSCA. Na druhé straně existují dávky či příspěvky, které jsou vybírány na základě královského nařízení ze dne 10. listopadu 2005 a jsou hrazeny agentuře AFSCA hospodářskými subjekty, jež se nacházejí na belgickém území a jsou rozděleny do 7 sektorů (viz bod odůvodnění 29 rozhodnutí N 9/05 a N 10/05).
(33)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení uvedla, že podpory ve prospěch financování testů BSE jsou a byly v Belgii financovány prostřednictvím dotací a systému parafiskálních poplatků, který sestává jak z náhrad, tak z příspěvků. Část příjmů z těchto náhrad a příspěvků byla přidělena na refundaci prostředků vynaložených v rámci předběžného financování testů.
(34)
Komise vytkla několik problémů a uvedla, že nemá dostatek informací, které by jí umožnily provést konečné posouzení dotčených opatření: problémy se zaprvé týkaly existence výhod pro příjemce služeb. Nebylo totiž jisté, zda náhrady za testy BSE zahrnovaly část nákladů na testy, která nebyla pokryta slučitelnou státní podporou. Přesné náklady na tyto testy nebyly známé, stejně jako zdroj dodatečného financování v případě, že by náhrady nepostačovaly k pokrytí celkových nákladů na testy BSE. Nebylo zjištěno ani to, zda ceny, za něž agentura AFSCA poskytovala služby, odpovídaly cenám na trhu, a to zejména z toho důvodu, že belgické orgány jasně neuvedly, že volba laboratoří proběhla v rámci otevřeného a transparentního řízení.
(35)
Za druhé nebyl jasný mechanismus dávek: zejména nebyli s určitostí stanoveni příjemci a přispěvatelé a nebyl jasný ani mechanismus navracení nákladů vynaložených na testy BSE v rámci předběžného financování. Další nejasnosti se týkaly podmínek, které musely splňovat parafiskální poplatky, aby mohly být považovány za odpovídající pravidlům státní podpory, zejména pokud jde o vyloučení dovezených produktů z parafiskálních poplatků, pokud jde o otázku, zda se na vyvážené produkty použilo opatření podpory financované z poplatků, a co se týče toho, zda poplatky měly vliv na cenu konečných produktů, vzhledem k tomu, že tato cena byla stanovena změnami nabídky a poptávky na volném trhu.
3. PŘIPOMÍNKY BELGIE
(36)
Komise obdržela připomínky Belgie v reakci na obavy vyjádřené Komisí v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení dne 27. února 2009. Lze je shrnout takto:
3.1 Kvalifikace financování testů BSE jako státní podpory
(37)
Belgie úvodem zpochybňuje kvalifikaci financování testů BSE, provedenou Komisí, jako státní podpory, z důvodu povinného provádění těchto testů. Belgie tvrdí, že povinnost provádět testy BSE je stanovena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (16), s cílem zajistit ochranu veřejného zdraví. Na podporu svého tvrzení zmiňuje dva rozsudky (17), v nichž Soudní dvůr stanovil, že náklady na kontroly provedené za účelem ochrany veřejného zdraví nelze považovat za náhradu za službu a že orgán musí sám nést břemeno těchto nákladů. Belgie uznává, že dotčené rozsudky se týkají volného pohybu zboží, a nikoli státních podpor, avšak domnívá se, že úvahu v nich obsaženou lze použít i na oblast státních podpor.
(38)
Belgie kromě toho uvádí, že vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 999/2001 nevyžaduje, aby náklady na kontroly nesly podniky, může členský stát rozhodnout o zavedení „obvyklého“ systému financování testů BSE. Kritérium selektivity, které charakterizuje státní podpory, se tudíž podle Belgie musí hodnotit ve vztahu k tomuto obvyklému systému (18). O státní podpory by se jednalo pouze tehdy, pokud by se na některá odvětví či podniky vztahovaly příznivější podmínky ve srovnání s podmínkami uplatňovanými v rámci běžného systému zvoleného Belgií. Belgie uvádí, že se zdá, že podle názoru Komise má být pravidlem hrazení nákladů zemědělci, což však nevyplývá z platných právních dokumentů. Belgie má za to, že pokud rozdílné systémy financování testů BSE mohou vést k narušení hospodářské soutěže, měl by být tento problém vyřešen prostřednictvím harmonizace právních předpisů (19), v žádném případě se však nejedná o státní podpory. Belgie rovněž zmiňuje rozsudek ve věci GEMO (20), domnívá se však, že tento rozsudek nemění její přístup v rámci projednávaného případu. Belgie ve svém dopise ze dne 16. října 2009 opakuje, že nesouhlasí s kvalifikací státní podpory provedenou Komisí v jejím rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, nicméně v duchu spolupráce vychází z logiky Komise, aby vysvětlila body zdůrazněné v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
3.2 Kvalifikace náhrady
(39)
Belgie zastává názor, že náhrada ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu by neměla být považována za státní podporu.
(40)
Podle Belgie se může jednat o státní podporu jen tehdy, pokud je jednomu nebo několika podnikům poskytnuta výhoda. V rámci náhrady se proto může jednat o výhodu pouze za předpokladu, že poskytnutá výhoda převyšuje zaplacenou částku. Pokud je část testů BSE financována orgány, konečná výhoda přiznaná zemědělci odpovídá nákladům na test po odečtení zaplacené náhrady.
(41)
Belgie domýšlí tuto úvahu do důsledku s argumentem, že v případě navrácení by to znamenalo, že bude od zemědělce vyžadována vyšší celková platba. Pokud totiž celkové náklady vynaložené na test mají být vráceny, znamená to, že se v konečném důsledku tyto náklady zvýší o částku náhrady, která již byla zaplacena.
(42)
Belgie zdůrazňuje, že podle judikatury Soudního dvora se o státní podpory jedná pouze v případě, že jsou příjmy z poplatků používány ve prospěch konkrétní skupiny a nejsou ve stejné míře poskytovány ve prospěch všech, kteří zaplatili poplatky (21). V projednávaném případě je povinnost poskytnout náhradu ve výši 10,70 EUR za jeden kus skotu stanovena pro hospodářské subjekty, které jsou zapojeny do produkce hovězího masa. Tato částka, která je použita pro účely testů, těmto hospodářským subjektům neskýtá žádnou hospodářskou výhodu, a nelze ji tudíž považovat za státní podporu ve smyslu článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(43)
Podle názoru Belgie uplatnila Komise podobnou úvahu ve svém rozhodnutí N 9/05 a N 10/05. Belgie uvádí, že v tomto rozhodnutí nebyla náhrada ve výši 10,70 EUR kvalifikována jako státní podpora (viz 98. bod odůvodnění rozhodnutí). Podobné úvahy jsou obsaženy v rozhodnutí N 21/02, v němž část nákladů na testy BSE částečně financovaných z poplatků hrazených odvětvím nebyla považována za státní podporu.
(44)
Belgické orgány ve svém dopise ze dne 16. října 2009 uvedly, že náhrada byla přičtena k tíži zemědělci a týkala se části hospodářských nákladů na testy BSE. V odpovědi na dotaz položený Komisí ohledně toho, zda částka náhrady odpovídá skutečným ekonomickým nákladům na služby poskytnuté laboratořemi, Belgie odpověděla, že se náhrada vztahovala pouze k části nákladů na testy BSE, jak je uvedeno v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05. Úvahy Komise obsažené v bodech odůvodnění 61 až 66 téhož rozhodnutí, v němž byl učiněn závěr, že náklady na poskytnuté služby a výše náhrad jsou rovnocenné, souvisely s jinými službami než s prováděním testů BSE. Belgie opakuje, že pokud jde o testy BSE, v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 byl učiněn závěr, že služba spočívající v provádění testů BSE sice představuje státní podporu, avšak částka náhrady (tj. 10,70 EUR) nikoli, a má být odečtena od nákladů vynaložených na tyto testy.
3.3 Neexistence nadměrných náhrad a soulad cen testů s tržními cenami
(45)
Belgie odkazuje na bod 132 Pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 (22) (dále jen „pokyny v odvětví zemědělství na období 2007-2013“), kde se uvádí, že částka ve výši 40 EUR za test představuje „v současnosti zhruba nejvýhodnější cenu ve Společenství“. Ceny navržené agenturou AFSCA se od července 2005 pohybují pod částkou 40 EUR. Z toho podle belgických orgánů vyplývá, že ceny uplatňované v Belgii jsou v souladu s tržními cenami. Komise ve svém rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 uznala, že laboratoře byly vybrány v rámci otevřených, transparentních a nediskriminačních řízení a že nelze učinit závěr, že je poskytovatelům služeb (tj. laboratořím) poskytována státní podpora. Situace se od té doby nezměnila. Belgické orgány pro hospodářskou soutěž kromě toho v současnosti provádí šetření ohledně cenových kartelových dohod mezi laboratořemi v rámci testů BSE. Z toho podle belgických orgánů jasně vyplývá, že si v žádném případě nepřejí platit laboratořím nadstandardní cenu. Belgické orgány ve svém dopise ze dne 16. října 2009 uvedly, že přezkum případné cenové kartelové dohody mezi laboratořemi bude pokračovat a že by toto šetření mělo být ukončeno během prvního čtvrtletí roku 2010.
3.4 Vývozní a dovozní přirážka
(46)
Belgické orgány uvádějí, že příspěvky a náhrady nikdy nebyly uplatňovány na dovoz a vývoz. Povinnost hradit příspěvek se vztahuje pouze na podniky se sídlem v Belgii a platba náhrady ve výši 10,70 EUR se týká pouze skotu poraženého v Belgii a staršího 30 měsíců.
(47)
Belgie zdůrazňuje, že Komise tato opatření již zkoumala v rámci rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 a došla k závěru, že příspěvky nepředstavují diskriminaci vůči dováženým či vyváženým produktům a nejsou v rozporu s ustanoveními Smlouvy.
3.5 Neexistence mechanismu, jehož prostřednictvím jatka přenášejí náhradu na výrobce nebo ostatní subjekty na trhu
(48)
Belgické orgány uvádějí, že jatka přenášejí náklady na náhrady na své zákazníky, stejně jako každý běžný podnik přenáší na své zákazníky náklady, které mu vznikly. Tento přesun tedy probíhá v rámci běžných tržních mechanismů. Mimoto zanášení nákladů na náhradu do samostatné položky ve fakturách vystavovaných producentům představuje běžnou praxi. V tomto ohledu Belgie uvádí body odůvodnění 93 a 95 rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, v nichž jsou kritéria stanovená v 25. bodě pokynů TSE považována za splněná.
3.6. Kvalifikace příjemců jako malé a střední podniky (dále jen „MSP“)
(49)
Belgie uvádí, že v Belgii jsou kvalifikováni jako MSP všichni zemědělci, kteří splňují následující podmínky: zaměstnávají méně než 250 osob, jejich roční obrat nepřesahuje 40 milionů EUR nebo roční rozvaha nepřesahuje 27 milionů EUR a podnik není vlastněn z 25 % či z větší části jiným podnikem či podniky, které nejsou MSP.
3.7 Připomínky ke slučitelnosti podpor poskytnutých během tří období uvedených v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (2001-2003; 2003-2007; období po roce 2007)
(50)
K období od 1. ledna 2001 do 1. ledna 2003 nemá Belgie zvláštní připomínky, vzhledem k tomu, že Komise v bodě odůvodnění 80 rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení sama došla k závěru, že podpory poskytnuté v tomto období jsou pravděpodobně slučitelné. Uvádí však, že podpory nepřesahovaly 100 % vzniklých nákladů, a je ochotna poskytnout v případě potřeby více informací v této souvislosti.
(51)
Belgie nicméně tvrdí, že tyto informace mohou být poskytnuty pouze podpůrně, vzhledem k tomu, že její počáteční stanovisko je, že se v tomto případě nemůže jednat o státní podpory, jelikož rozhodnutí o způsobu financování testů BSE přísluší Belgii.
(52)
Co se týče období od 1. ledna 2003 do 1. ledna 2007, Belgie uvádí, že nebyla vyplacena žádná podpora přesahující 100 % nákladů na testy. Belgie odkazuje na rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, v němž byla tato otázka již zkoumána.
(53)
Pokud jde o období počínající 1. lednem 2007, Belgie tvrdí, že nikdy neposkytla podporu přesahující 40 EUR, jelikož náklady na testy byly nižší než tato částka.
(54)
V příloze k těmto připomínkám Belgie předává podrobný chronologický seznam opatření přijatých v rámci financování testů BSE. Vzhledem k tomu, že tyto informace jsou z velké části převzaty v odůvodnění tohoto rozhodnutí, není chronologický seznam v této části uveden v celém rozsahu. Některé prvky budou nicméně rovněž uvedeny níže:
(55)
Chronologický seznam testů BSE je následující:
-
od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2001: testy jsou v plné výši financovány ministerstvem financí,
-
od 1. ledna 2002 do 30. června 2004: předběžné financování testů BIRB. Celková částka vynaložená BIRB v rámci předběžného financování činí 67 156 527,65 EUR,
-
od 1. července 2004 do 30. listopadu 2004: předběžné financování agenturou AFSCA,
-
od 1. prosince 2004 do 31. prosince 2005: náhrada ve výši 10,70 EUR za jeden testovaný kus skotu poskytnutá na základě královského nařízení ze dne 15. října 2004 a doplněná o finanční prostředky agentury AFSCA čerpané z jejích rezervních fondů a vratné zálohy, kterou jí dalo k dispozici ministerstvo financí,
-
od 1. ledna 2006: financování prostřednictvím náhrady ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu a příspěvků placených 7 různými odvětvími (23). Tyto příspěvky slouží rovněž k nahrazení nákladů vynaložených na testy BSE, které byly předběžně financovány od 1. ledna 2002. Částka náhrady byla následně od 1. ledna 2008 indexována na 11,07 EUR.
(56)
Ceny testů BSE jsou následující:
(v EUR)
Období
Celkové náklady na testy (24)
Výše náhrady
01.01.2001-31.01.2001
111,81
/
01.02.2001-31.03.2001
89,50
/
01.04.2001-31.12.2001
64,71
/
01.01.2002-15.03.2002
64,74
/
16.03.2002-31.12.2003
63,45
/
01.01.2004-15.01.2004
63,42
/
16.01.2004-30.06.2004
53,88
/
01.07.2004-30.11.2004
43,44
/
01.12.2004-31.12.2004
43,44
10,70
01.01.2005-30.06.2005
43,47
10,70
01.07.2005-31.12.2005
38,62
10,70
01.01.2006-30.09.2006
40,35
10,70
01.10.2006-31.12.2006
39,32
10,70
01.01.2007-31.12.2007
39,35
10,70
01.01.2008-31.12.2008
39,38
11,07
3.8 Odpovědi na doplňující dotazy Komise
(57)
Belgie ve svém dopise ze dne 16. října 2009 vyjasnila některé skutečnosti v reakci na dotazy položené Komisí dne 24. července 2009 v návaznosti na připomínky předložené Belgií. Belgie nejprve zopakovala své stanovisko, že členský stát není povinen požadovat hrazení nákladů vynaložených na testy BSE hospodářskými subjekty. Vzhledem k tomu, že se jedná o náklady na ochranu veřejného zdraví, náklady na kontroly vyžadované veřejnými orgány nelze považovat za protiplnění za službu a nelze je ukládat hospodářským subjektům. V zájmu dobré spolupráce se však Belgie rozhodla odpovědět na dotazy Komise vycházejíc z logiky vyjádřené v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(58)
Pokud jde o část financovanou Společenstvím, Belgie potvrdila, že byla zahrnuta mezi údaji oznámenými dříve.
(59)
Belgie dále uvedla, že pokud jde o financování v období od 30. června 2004 do 31. prosince 2005, bylo provedeno agenturou AFSCA z finančních zdrojů, kterými disponovala a které převzala po předchozích subjektech, jež nahradila v jejich působení. V tomto období neexistovaly parafiskální poplatky.
(60)
Komise položila Belgii otázky týkající se skloubení částky 15 237 646 EUR s částkou ve výši 67 156 527,65 EUR, uvedenou v připomínkách Belgie (viz bod odůvodnění (55)). Belgie odpověděla, že částka ve výši 1 523 646 EUR je nedílnou součástí celkové částky 67 156 527,65 EUR. Belgické orgány kromě toho uvedly, že plánují provedení výpočtů za účelem ověření přesnosti uvedené částky.
(61)
Pokud jde o náhrady, Belgie uvedla, že náklady na ně nese zemědělec a že nemohou představovat státní podporu. Belgie v tomto ohledu odkazuje na rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, ve kterém se uvádí, že státní podporu představuje pouze částka ve výši 33,38 EUR z celkové ceny 44,08 EUR. Částka ve výši 10,70 EUR podporu nepředstavuje, a byla proto odečtena z ceny testu při posuzování souladu s maximální částkou 40 EUR za test.
(62)
Pro všechny případy Belgie uvedla, že jediným rozdílem oproti systému schválenému Komisí v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 byla indexace částky náhrady, která se zvýšila z 10,70 EUR na 11,07 EUR.
(63)
Belgie ve svém dopise ze dne 1. prosince 2009 upravila číselné údaje, které předtím uvedla v souvislosti s provedenými testy. Uvedla, že tyto údaje nahrazují údaje poskytnuté dříve v dopisech zaslaných před zahájením a po zahájení formálního vyšetřovacího řízení.
(64)
Tyto změny byly provedeny z toho důvodu, že počet vzorků, které byly vzaty v úvahu dříve, byl nesprávný. Předchozí výpočty totiž vycházely z teoretického počtu 3 vzorky za hodinu, zatímco ve skutečnosti bylo v terénu odebráno 12 vzorků za hodinu. V důsledku tohoto zvýšení počtu testů za hodinu došlo ke snížení nákladů na každý odběr vzorků, což se rovněž promítá do celkových nákladů na každý jednotlivý test, jelikož náklady na testy částečně sestávají z hodinových nákladů, které byly sníženy z důvodu většího počtu vzorků odebraných za hodinu. Mimoto byl snížen počet zvířat poražených v letech 2003 a 2004 ve srovnání s údaji uvedenými dříve. Číselné údaje uvedené v dopise Belgie ze dne 1. prosince 2009 jsou údaje týkající se skotu poraženého pro účely lidské spotřeby, které byly Komisi nahlášeny za období 2003-2004.
(v EUR)
2003
Náklady laboratoře
Hodinový tarif za veterinární služby
Náklady na odběr vzorků
Náklady na testovací soupravu
Náklady celkem
Intervence
40 EUR/test
leden
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
únor
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
březen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
duben
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
květen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
červen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
červenec
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
srpen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
září
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
říjen
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
listopad
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
prosinec
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
(v EUR)
2004
Náklady laboratoře
Hodinový tarif za veterinární služby
Náklady na odběr vzorků
Náklady na testovací soupravu
Náklady celkem
Intervence
40 EUR/test
1.-15. ledna
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
16.-31. ledna
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
únor
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
březen
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
duben
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
květen
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
červen
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
červenec
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
srpen
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
září
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
říjen
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
listopad
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
prosinec
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
(65)
Na základě tabulky v 64. bodě odůvodnění došla Belgie k závěru, že celkové náklady na testy BSE se od 1. července 2004 pohybují pod částkou 40 EUR.
(66)
Belgické orgány rovněž na základě těchto údajů opravily údaje v tabulce předložené před zahájením rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení a převzaté v bodu odůvodnění 25 rozhodnutí o zahájení řízení. Poslední poskytnuté údaje představují skutečné náklady, nikoli odhady, jako tomu bylo v předchozím případě. Z těchto informací vyplývá, že celková výše předběžně financovaných nákladů činí nikoli 15 237 789,90 EUR, jak bylo odhadováno dříve, ale 661 981 074 EUR.
Období
Cena testu (EUR)
Počet testů
Celkem (EUR)
1.1.2003
15.1.2004
Nepřímé státní podpory
40,00
373 550
14 942 015,90
Náklad na test 40 EUR
31,08
373 550
5 759 524,54
Celkem
71,08
373 550
20 701 540,44
16.1.2004
30.6.2004
Nepřímé státní podpory
40,00
160 551
6 422 043,10
Poplatek
22,02
160 551
860 286,19
Celkem
62,02
160 551
7 282 329,29
1.1.2003
30.6.2004
Celkový rozpočet předběžně financovaných částek přesahujících maximální částku 40 EUR
6 619 810,74
(67)
Belgie rovněž uvádí, že pokud by šetření belgických orgánů pro hospodářskou soutěž prokázalo, že ke zvýšení cen za testy BSE provedené laboratořemi došlo z důvodu protiprávní kartelové dohody mezi laboratořemi, zavazuje se zpětně získat přebytek zaplacené ceny, a to případně prostřednictvím zahájení soudních řízení před příslušnými soudy, bude-li to nutné.
(68)
Belgické orgány ve svém dopise ze dne 6. dubna 2011 znovu potvrdily, že náhrada ve výši 10,70 EUR se týká pouze platby testu BSE příjemcem, který jej využívá v daném okamžiku, a neslouží k refundaci prostředků vynaložených v rámci předběžného financování na testy BSE provedené dříve.
(69)
Belgické orgány v tomtéž dopise ze dne 6. dubna 2011 uvedly, že celková výše nákladů předběžně financovaných BIRB činí 67 156 527,65 EUR. AFSCA tuto částku částečně uhradila následujícím způsobem:
Uhrazeno agenturou AFSCA:
2005
4 477 102 EUR
2006
4 477 102 EUR
2007
Nebyla uhrazena žádná částka (byla předložena žádost o prodloužení lhůty a této žádosti bylo vyhověno s tím, že budou zaplaceny úroky)
2008
194 901 EUR (úroky za odloženou úhradu)
Od roku 2008
Úhrady BIRB se již neprovádějí - programový zákon ze dne 22.12.2008
Zbývá uhradit
58 202 323 EUR
(70)
Belgie uvedla, že se vláda rozhodla odložit vrácení částek BIRB, poskytnutých v rámci předběžného financování, a že navrácené částky budou tudíž uvedeny v kladném saldu AFSCA. Toto saldo musí být považováno za úhradu testů BSE.
(71)
Pokud jde o platbu nákladů na testy BSE producentem, Belgie znovu potvrdila, že neexistuje žádný zvláštní systém, který by vyžadoval, aby jatka fakturovala částku náhrady za testy BSE producentovi, ale že taková fakturace představuje běžnou praxi. Belgie poskytla na ukázku několik faktur, z nichž jasně vyplývá, že fakturovaná částka náhrady figuruje na faktuře jako samostatná položka. Jedná se o uzávěrkový list poskytovaný jatkami producentovi, v němž je částka náhrady odečtena od celkové částky, kterou mají zaplatit jatka producentovi za koupi zvířete. Belgie uvádí, že toto představuje důkaz, že konečným dlužníkem platby za test BSE agentuře AFSCA je producent.
(72)
Belgické orgány ve svém posledním dopise ze dne 25. května 2011 uvedly, že částky podpory mohou být předmětem kumulativního uplatňování podpory de minimis, jak stanoví nařízení (ES) č. 1860/2004 Komise ze dne 6. října 2004 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis v zemědělském odvětví a v odvětví rybolovu (25), a částky 40 EUR slučitelné podpory za test, v období, během něhož bylo nařízení v platnosti.
4. PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN
(73)
V rámci tohoto řízení Komise neobdržela žádné připomínky třetích stran.
5. POSOUZENÍ
5.1 Posouzení existence podpory
(74)
Belgie ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení úvodem uvedla, že má za to, že náklady na testy BSE jsou z důvodu své závazné povahy financovány členskými státy a že neexistují žádné předpisy Společenství, které vyžadují, aby náklady na kontroly nesly podniky. Nicméně z pokynů v odvětví zemědělství na období 2007-2013 a praxe Komise jasně vyplývá, že různé úrovně nákladů na testy mohou mít za následek narušení hospodářské soutěže a že podporu za účelem pokrytí nákladů na tyto testy poskytuje většina států, a je proto nutné regulovat její výši, aby se omezilo narušení hospodářské soutěže způsobené těmito podporami. Zejména pokyny TSE jasně uvádějí, že podpory poskytované státy s sebou nesou riziko narušení hospodářské soutěže. V bodě 24 pokynů TSE se například uvádí, že „od 1. ledna 2003, pokud jde o povinné testování skotu, poraženého k lidské spotřebě, na BSE, nesmí celková přímá a nepřímá podpora, včetně plateb Společenství, překročit celkem 40 EUR na test. Povinnost testování se může zakládat na právních předpisech Společenství nebo vnitrostátních právních předpisech.“ Tyto pokyny byly představeny členským státům, které byly vyzvány k přijetí vhodných opatření a zajištění souladu svých režimů s pokyny. Stejně tak pokud jde o pokyny v odvětví zemědělství na období 2007-2013, kvalifikace státní podpory týkající se testů BSE je uvedena v bodech 132 f) a následujících bodech. Kromě toho je důležité zdůraznit, že belgické orgány nepodaly opravný prostředek proti rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, v němž byla část prostředků určených k financování testů BSE kvalifikována jako podpora, což naznačuje, že belgické orgány přijaly tuto kvalifikaci státní podpory v případě podpor určených k financování testů BSE.
(75)
Z těchto prvků lze vyvodit, že zpochybnění Belgií ohledně kvalifikace financování testů BSE jako státní podpory z důvodu závaznosti těchto testů není odůvodněné, vzhledem k existenci platných aktů uplatňovaných již celou řadu let.
(76)
V důsledku toho Komise přezkoumává dotčená opatření z hlediska článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie. Článek 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouva jinak.
(77)
Aby se na určité opatření vztahovalo ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, musí současně splňovat čtyři specifické podmínky: 1) musí být financováno státem nebo ze státních prostředků a musí být přičitatelné státu; 2) musí se selektivně vztahovat pouze na určité podniky nebo určitá odvětví výroby; 3) pro podniky, kterým se podpora poskytuje, musí zahrnovat hospodářskou výhodu; 4) musí ovlivňovat obchod uvnitř Unie a musí narušovat nebo může narušit hospodářskou soutěž.
(78)
V následujících bodech odůvodnění budou tato čtyři kritéria použita na opatření, která mohou představovat státní podporu.
(79)
Jak je uvedeno v 55. bodě odůvodnění, bylo k financování nákladů na testy BSE použito několik systémů financování. V rámci přezkumu kritéria existence státních prostředků toto rozhodnutí rozlišuje mezi různými způsoby financování testů BSE.
5.1.1 Existence státních zdrojů
5.1.1.1 Od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2001
(80)
V období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2001 byly náklady na testy BSE v plné výši financovány ministerstvem financí. Není pochyb o tom, že se v tomto případě jedná o financování ze státních prostředků.
5.1.1.2 Od 1. ledna 2002 do 30. června 2004
(81)
V následujícím období, tj. od 1. ledna 2002 do 30. června 2004, byly testy předběžně financovány BIRB, dokud nebude nalezeno strukturální řešení pro financování testů. BIRB je federální veřejnou institucí s právní subjektivitou, která vznikla na základě transformace bývalého Belgického úřadu pro hospodářství a zemědělství (Office Belge de l’Économie et de l’Agriculture - OBEA) a zemědělské divize bývalého Ústředního úřadu pro kvóty a licence (Office Central des Contingents et Licences - OCCL). Jedná se o parastátní subjekt kategorie B, který působí pod záštitou ministerstva zemědělství a malého a středního podnikání. BIRB je platební agenturou, která byly schválena v rámci společné zemědělské politiky a je financována z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) (26). Kromě toho může být pověřena úkoly, které vyplývají ze zemědělské politiky federální vlády nebo regionálních vlád. Aby mohl úřad BIRB vyrovnat svůj správní rozpočet, disponuje státní dotací připsanou do rozpočtu své dozorčí pravomoci na federální úrovni (federální veřejná služba pro hospodářství) a některými vlastními příjmy (příjmy z některých náhrad a omezených investic). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem představuje financování prostřednictvím BIRB financování ze státních zdrojů.
5.1.1.3 Od 1. července 2004 do 30. listopadu 2004
(82)
Od 1. července 2004 do 30. listopadu 2004 byly testy předběžně financovány agenturou AFSCA. Právní předpisy, které v té době byly v platnosti (tj. především zákon ze dne 4. února 2000 o zřízení AFSCA (27), uváděly, že AFSCA je financována z různých příjmů, jako jsou zejména výnosy z poplatků, poplatky a náhrady, výnosy ze správních pokut, příležitostné příjmy, dary a odkazy … (28). AFSCA je veřejnou institucí s právní subjektivitou, která je zařazena do kategorie A stanovené zákonem ze dne 16. března 1954 o kontrole některých subjektů působících ve veřejnému zájmu (29). Z těchto úvah tedy vyplývá, že finanční prostředky poskytnuté AFSCA představují státní zdroje a že o jejich přidělení rozhoduje veřejný orgán, jelikož AFSCA je podřízena ministerstvu zdravotnictví.
5.1.1.4 Od 1. prosince 2004 do 31. prosince 2005
(83)
Pokud jde o období mezi 1. prosincem 2004 (datum vstupu v platnost královského nařízení ze dne 15. října 2004) a 31. prosincem 2005 (datum vstupu v platnost královských nařízení ze dne 10. listopadu 2005), byly testy BSE financovány prostřednictvím náhrady ve výši 10,70 EUR za kus testovaného skotu doplněné o finanční prostředky agentury AFSCA čerpané z jejích rezervních fondů a vratné zálohy, kterou jí dalo k dispozici ministerstvo financí.
(84)
Částečné financování agenturou AFSCA, kdy finance pocházejí z jejích vlastních prostředků, představuje financování ze státních zdrojů (viz 82. bod odůvodnění.)
(85)
Pokud jde o otázku, zda náhrady představují státní zdroje, je třeba uvést, že se o státní zdroje může jednat v případě, že se ukáže, že náhrady nepokrývají celkové skutečné náklady na služby, které mají odměňovat. Pokud totiž náklad na poskytnutou službu a náhrada nejsou rovnocenné, přebytek představuje státní zdroj, jímž státní subjekt, kterému je náhrada poskytnuta, může disponovat. Proto je důležité ověřit, zda náhrady placené AFSCA za testy BSE představují platby za služby, které agentura podnikům skutečně poskytla, a zda vycházejí z tržních cen, či nikoli (viz bod odůvodnění 54 rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení). Této otázce je věnován prostor níže, v rámci přezkumu pojmu výhoda.
5.1.1.5 Od 1. ledna 2006
(86)
Pokud jde o období, které následuje po vstupu královských nařízení ze dne 10. listopadu 2005 v platnost, tj. období počínající 1. lednem 2006, je třeba přezkoumat, zda náhrady a příspěvky, které byly stanoveny těmito nařízeními, představují státní zdroje. Tato otázka již byla předmětem přezkumu v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05. V tomto rozhodnutí bylo ve 44. bodě odůvodnění uvedeno, že obecně vzato příspěvky představují státní zdroje a náhrady mohou státní zdroje představovat v případě, že se ukáže, že tyto náhrady nepokrývají celkové skutečné náklady za služby, které mají odměňovat. V případě testů BSE byly náklady financovány zčásti prostřednictvím náhrad a zčásti prostřednictvím příspěvků. V rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 Komise dospěla k závěru, že financování části nákladů na testy BSE prostřednictvím náhrad nepředstavuje státní podporu a že financování za pomoci příspěvků je slučitelnou státní podporou. Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení formálního postupu šetření ve 34. bodě odůvodnění, podpory schválené rozhodnutím Komise nejsou předmětem tohoto rozhodnutí, a nebudou zde proto přezkoumány.
(87)
Nicméně ve světle informací poskytnutých Belgií po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyšlo najevo, že příjmy z příspěvků byly zčásti využity v letech 2005 a 2006 k úhradě částek přesahujících 40 EUR, které byly vynaloženy v rámci předběžného financování testů BSE v období od 1. ledna 2003 a 1. prosince 2004. To však v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 nebylo zmíněno. Část příspěvků tudíž sloužila k financování testů BSE provedených v období od 1. ledna 2003 do 1. prosince 2004, přičemž cílem bylo zpětně získat od zemědělců kolektivním způsobem předběžně financované náklady na povinné testy BSE, které přesahují maximální částku 40 EUR.
(88)
Přidělení části zdrojů z těchto příspěvků na úhradu předběžného financování testů nemění kvalifikaci státních zdrojů provedenou v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05.
5.1.2 Selektivní výhoda pro podnik
(89)
Při přezkumu existence výhody je třeba rozlišovat mezi opatřeními financovanými ze státních zdrojů včetně příspěvků na jedné straně, a opatřeními financovanými z náhrad.
(90)
Pokud jde o opatření financovaná ze státních zdrojů, včetně příspěvků, Komise soustavně vyjadřovala názor (30), že financování nákladů na povinné kontroly, které se vztahují na výrobu či prodej výrobků, ze státních prostředků, je třeba považovat za selektivní výhodu pro podniky (31). Stát totiž snížil podnikům zátěž, kterou by jinak musely hradit. Z výše uvedených skutečností lze vyvodit, že zemědělci, jatka a další subjekty, které zpracovávají, prodávají či nakládají s výrobky ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE na základě právních předpisů použitelných v dotčeném období, provádějí hospodářskou činnost a čerpaly státní podporu prostřednictvím financování testů BSE státem, a to od 1. ledna 2001.
(91)
Argumenty předkládané Belgií (viz 37. bod odůvodnění a další), podle nichž je financování testů BSE nutné za účelem zajištění ochrany veřejného zdraví a podle nichž přísluší rozhodnutí o běžném systému financování testů BSE členskému státu, nelze přijmout z důvodů uvedených v 74. bodě odůvodnění. Belgie v konkrétnějším kontextu posouzení selektivity argumentovala, že o selektivitu by se jednalo pouze za předpokladu, že by se na některá odvětví nebo podniky vztahovaly příznivější podmínky ve srovnání s podmínkami uplatňovanými v rámci běžného systému. Skutečnost, že mezi jednotlivými členskými státy existují rozdíly, pokud jde o financování testů BSE, a že tyto rozdíly mohou vést k narušení hospodářské soutěže, není podle Belgie problémem státní podpory, ale harmonizace právních předpisů.
(92)
Tento argument však nemůže být přijat. Jak je uvedeno v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, kritérium selektivity je naplněno, pokud je výhoda přiznána několika podnikům nebo určitému odvětví činnosti. V posuzovaném případě na vnitrostátní úrovni využívá financování testů BSE státem pouze jedno konkrétní odvětví, a to odvětví chovu zvířat testovaných na BSE. Na úrovni Společenství financování testů BSE ve prospěch belgických podniků státem nebo prostřednictvím státních zdrojů představuje pro tyto podniky výhodu oproti jejich zahraničním konkurentům, jejichž náklady na financování povinných testů BSE nejsou hrazeny státem nebo ze státních zdrojů. V úvodu pokynů TSE (body 8 a 9) bylo jasně uvedeno, že probíhající harmonizace, která ukládá odvětví povinnost hradit náklady, postupuje pomalu, a že se proto Komise rozhodla vyjasnit a pozměnit svou politiku v oblasti státních podpor, pokud jde o náklady vzniklé v souvislosti s testy BSE. Bod 24 pokynů TSE uvádí, že povinnost přezkumu může být založena na předpisech Společenství či vnitrostátních předpisech. Z tohoto bodu jasně vyplývá, že neexistuje harmonizace na úrovni Společenství, pokud jde o povinnost provádět testy, což znamená, že by to s sebou rovněž mohlo nést selektivní podporu zvýhodňující podniky určitého členského státu. Lze tedy shrnout, že opatření financovaná prostřednictvím státních zdrojů, včetně příspěvků, představují selektivní výhodu pro zemědělce, jatka a další subjekty, které zpracovávají, prodávají či nakládají s výrobky ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE podle platných právních předpisů, jelikož snižují náklady, které tyto subjekty nesou. Tyto výhody nejsou poskytovány prostřednictvím přímých plateb, ale převzetím nákladů na testy BSE veřejnými orgány, které přímo hradí náklady na testy laboratořím, které tyto testy provádějí na žádost jatek a náklady fakturují agentuře AFSCA.
(93)
Pokud jde o podpory financované za pomoci náhrad, je třeba ověřit, zda je prostřednictvím těchto náhrad poskytována výhoda. Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení formálního postupu šetření (v bodech odůvodnění 61 a 62), o výhodu se bude jednat pouze v případě, že jsou tyto náhrady nižší než skutečné náklady na služby skutečně poskytnuté hospodářským subjektům agenturou AFSCA. Je rovněž třeba ověřit, zda poplatky představují platby za služby, které agentura AFSCA podnikům skutečně poskytla. Konkrétně se jedná o to, zda jatkám a producentům, kteří v období od 1. prosince 2004 a 31. prosince 2005 zaplatili náhradu ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu, byla poskytnuta výhoda, a zda tyto subjekty skutečně využily služeb agentury AFSCA.
(94)
Belgické orgány ve své odpovědi na rozhodnutí o zahájení formálního postupu šetření uvedly, že náhrada ve výši 10,70 EUR za testovaný kus skotu byla jediným zdrojem financování agenturou AFSCA za účelem uhrazení nákladů na testy BSE, s výjimkou rezervních fondů AFSCA a vratné zálohy ministerstva financí. Platbu náhrady provádí jatka. Belgické orgány uvedly, že jatka sice nemají zákonnou povinnost fakturovat částku náhrady svým klientům, nicméně v praxi náklady na náhradu fakturují producentům, přičemž tyto náklady na faktuře figurují pod samostatnou položkou. Tato tvrzení Belgie doložila prostřednictvím příkladů faktur, z nichž jasně vyplývá, že jatka fakturují částku náhrady producentům pod samostatnou položkou. Belgie zastává názor, že není třeba formálně regulovat způsob, kterým jatka přenášejí na producenty či další potencionální příjemce služeb náhradu, kterou platí, vzhledem k tomu, že tento náklad je producentům fakturován podobně jako další náklady související s porážkou, fakturované producentům.
(95)
Z výše uvedených skutečností lze tedy vyvodit, že pochyby vyjádřené při zahájení formálního postupu šetření v bodě odůvodnění 44, které naznačovaly, že poplatek účtovaný jatkám je mnohem vyšší než poplatek účtovaný jiným příjemcům služeb, byly rozptýleny informacemi předloženými Belgií, pokud jde o fakturaci částky této náhrady producentům.
(96)
Pokud jde o otázku, zda cena testů BSE odpovídá tržním cenám, Belgie Komisi za prvé sdělila, že od července 2005 se ceny navržené agenturou AFSCA pohybují pod částkou 40 EUR, zatímco pokyny v odvětví zemědělství na období 2007-2013 uvádějí částku 40 EUR jako nejnižší dostupnou cenu ve Společenství v této době. To dokládá, že uplatňované ceny jsou v souladu s cenami stanovenými v daném období v jiných zemích Evropy. Zadruhé Belgie na rozhodnutí o zahájení formálního postupu šetření odpověděla, že situace je totožná se situací přezkoumanou v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, v němž byl učiněn závěr, že určení poskytovatelů služeb proběhlo v rámci otevřených a nediskriminačních řízení (viz 82. bod odůvodnění rozhodnutí N 9/05 a N 10/05). Zatřetí Komise bere na vědomí závazek Belgie týkající se přijetí všech dostupných právních opatření za účelem zpětného získání nadbytečných prostředků, které byly zaplaceny za testy, v případě, že by šetření orgánů pro hospodářskou soutěž odhalilo existenci protiprávní kartelové dohody mezi laboratořemi, která měla za následek zvýšení cen testů. Na základě těchto úvah dospěla Komise k závěru, že náhrady nelze považovat za státní prostředky, jelikož náhrady zaplacené AFSCA za testy BSE představují platby za služby skutečně poskytnuté podnikům a vycházejí z tržních cen.
(97)
Lze učinit závěr v souladu s rozhodnutím N 9/05 a N 10/05, že jatkám ani producentům nebyla prostřednictvím náhrady poskytnuta žádná výhoda, jelikož náhrada pokrývá platbu za službu poskytnutou plátci náhrady a cena testu vychází z tržní ceny. Tento závěr rovněž umožňuje potvrdit neexistenci financování prostřednictvím státních zdrojů, neboť cena testu je v souladu s tržními cenami.
5.1.3 Narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu v Unii
(98)
Pokud jde o ostatní podmínky použití čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, dotčené opatření může mít dopad na postavení Belgie v tomto odvětví (32). Vzhledem k tomu, že belgické podniky jsou aktivní na mezinárodním trhu, který je vysoce konkurenční, opatření narušuje či může narušit hospodářskou soutěž (33) a ovlivňuje obchod mezi členskými státy.
5.1.4 Závěry o povaze podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie
(99)
Komise se ve světle výše uvedeného domnívá, že financování testů BSE prostřednictvím příspěvků a dalších státních zdrojů, jak jsou uvedeny výše, představuje výhodu financovanou ze státních zdrojů. Toto opatření narušuje či může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky a určitá odvětví výroby, a proto může ovlivnit obchod mezi členskými státy. Výhoda je poskytnuta zemědělcům, jatkám a dalším subjektům, které zpracovávají, prodávají či nakládají s výrobky ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE stanovená platnými právními předpisy. V důsledku toho Komise došla k závěru, že tato opatření spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. Naopak část testů BSE, která je financována z náhrad, nepředstavuje podporu vzhledem k tomu, že plátci náhrady využívají služeb poskytovaných za tržní cenu.
5.2 Protiprávnost podpory
(100)
Od 1. ledna 2001 belgické orgány Komisi neoznamovaly - ve smyslu čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie - podpory spočívající ve financování testů BSE. Na podpory spadající do působnosti nařízení (ES) č. 1/2004 se nevztahuje povinnost oznamování, za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v uvedeném nařízení. V důsledku toho jsou podpory protiprávní v případě, že uvedené podmínky splněny nejsou.
5.3 Financování podpor
(101)
Pokud se jedná o státní podporu financovanou pomocí parafiskálního poplatku, předmětem vyšetřovacího řízení ze strany Komise musí být jak činnosti financované podporou, tak i financování samotných podpor. Případná neslučitelnost financování státní podpory se společným trhem by totiž způsobila následnou neslučitelnost samotných podpor, a to i v případě, že by bylo poskytnutí podpory v souladu s platnými pravidly hospodářské soutěže.
(102)
Podle ustálené judikatury poplatky nespadají do působnosti ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie týkajících se státních podpor, ledaže představují způsob financování opatření podpory tak, že jsou nedílnou součástí tohoto opatření (34). Aby bylo možné považovat poplatek nebo část poplatku za nedílnou součást opatření podpory, musí nezbytně na základě relevantní vnitrostátní právní úpravy existovat vztah závazného určení mezi poplatkem a podporou v tom smyslu, že výtěžek z poplatku je nezbytně určen na financování podpory (35). Jestliže takový vztah existuje, ovlivňuje příjem z poplatku přímo rozsah podpory (36) a v důsledku toho i posouzení její slučitelnosti se společným trhem. (37)
(103)
Je tedy třeba přezkoumat, zda příspěvek vybíraný od 1. července 2004 splňuje kritéria uvedená ve 102. bodě odůvodnění, a učinit rozlišení podle právních nástrojů platných v různých obdobích. Na financovanou podporu byla uplatněna výjimka, ale tato výjimka se nevztahuje na systém financování podpory, tudíž je třeba ověřit zákonnost systému financování za celé dotčené období.
5.3.1 Od 1. července 2004 do 31. prosince 2005
(104)
V tomto období byly podpory předběžně financovány agenturou AFSCA a prostřednictvím náhrad na základě královského nařízení ze dne 15. října 2004 (náhrady nicméně nejsou předmětem tohoto oddílu, jelikož se nejedná o podpory - viz 97. bod odůvodnění). Je třeba ověřit, zda je systém financování nedílnou součástí opatření podpory. Z platných právních předpisů nevyplývá, že existuje vztah závazného určení mezi způsobem financování AFSCA a financováním testů BSE nebo že je příjem z poplatku nezbytně určen na financování podpory. Zákon ze dne 4. února 2000 o zřízení AFSCA totiž stanoví různé zdroje financování agentury (viz 82. bod odůvodnění). Kromě toho nelze učinit závěr, že příjem z poplatku přímo ovlivňuje rozsah podpory, vzhledem k tomu, že testy jsou financovány současně pomocí náhrad a agenturou AFSCA, pokud jde o přebytek. Výše podpory placené agenturou AFSCA se tudíž liší v závislosti na ceně testů, a nikoli v závislosti na příspěvcích hrazených agentuře. Závěrem lze proto uvést, že neexistuje vztah závazného určení mezi příjmy z příspěvků a refundací plateb předběžného financovaní.
5.3.2 Od 1. ledna 2006
(105)
Od tohoto data je otázka příspěvků regulována královským nařízením o příspěvcích pro financování AFSCA. V rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 byl přezkoumán systém financování prostřednictvím příspěvků a byl v něm učiněn závěr, že metoda financování části nákladů spojených s testy BSE nepředstavuje diskriminaci dovážených či vyvážených výrobků a není v rozporu s ustanoveními Smlouvy (38). Jak je uvedeno ve 31. bodě odůvodnění, toto rozhodnutí se netýká dříve schválených opatření. Nicméně vzhledem k tomu, že Belgie uvedla, že část příspěvků sloužila od 1. ledna 2006 k refundaci plateb předběžného financování předchozích testů BSE, má Komise právo přezkoumat systém financování, neboť z příspěvků je financována refundace plateb předběžného financování testů BSE.
(106)
Belgie uvedla, že systém financování zůstal nezměněn, s výjimkou indexace náhrady. Jediným prvkem, který byl pozměněn, je využití příjmů z příspěvků k refundaci předběžně financovaných nákladů na BSE v roce 2006.
(107)
Pokud jde o otázku, zda je toto financování nedílnou součástí opatření podpory, odpověď na ni je záporná. Určení příspěvků po roce 2006 na refundaci plateb předběžného financování testů neovlivnilo výši poskytnuté podpory. Belgické orgány kromě toho uvedly, že systém zpětného získání je systémem solidárního navracení prostředků, kdy každý hospodářský subjekt platí příspěvek agentuře AFSCA a část tohoto příspěvku je určena na navrácení nákladů vynaložených v minulosti v souvislosti s předběžným financováním testů BSE. Do tohoto systému přispívají rovněž všechny aktivní hospodářské subjekty, které chovaly skot během dotčeného období, nejsou však jedinými přispěvateli. Komise v důsledku toho došla k závěru, že financování podpory není nedílnou součástí dotčeného opatření podpory.
5.4 Posouzení slučitelnosti opatření podpor
(108)
Jestliže podpora představuje státní podporu a vztahuje se na ni čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, je třeba přezkoumat, zda může být považována za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(109)
Ve světle dotčeného opatření by mohl být použitelný pouze čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie, který stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(110)
Podle bodu 23.3 pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví (39) na období 2000-2006 (dále jen pokyny v odvětví zemědělství na období 2000-2006) a sdělení Komise o stanovení použitelných pravidel pro posuzování protiprávní státní podpory (40), musí být každá protiprávní podpora ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (41) posouzena v souladu s pravidly a pokyny platnými v okamžiku, kdy je podpora poskytnuta. V roce 2002 přijala Komise pokyny TSE. Tyto pokyny byly použitelné v období od 1. ledna 2003 a 31. prosince 2006 (42). V bodě 44 pokynů TSE se stanoví, že mimo případy týkající se zejména testů BSE budou protiprávní podpory ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999 přezkoumány v souladu s pravidly a pokyny používanými v okamžiku, kdy byla podpora poskytnuta. Vzhledem k tomu, že podpory byly poskytnuty v období mezi 1. lednem 2001 a 31. prosincem 2005, vytvářejí pokyny TSE relevantní rámec pro zkoumání těchto podpor.
(111)
V souladu s bodem 194 písm. c) pokynů v odvětví zemědělství na období 2007-2013 Komise počínaje 1. lednem 2007 již nebude uplatňovat pokyny TSE, s výjimkou protiprávních podpor stanovených v bodě 43 a dalších bodech pokynů TSE.
(112)
V závislosti na použitelnosti různých právních předpisů lze rozlišit dvě období.
5.4.1 Období mezi 1. lednem 2001 a 31. prosincem 2002: použitelnost bodu 11.4 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006, na něž je učiněn odkaz v bodě 45 pokynů TSE
(113)
Bod 45 pokynů TSE stanoví, že pokud jde o protiprávní státní podpory, které mají za cíl pokrýt náklady spojené s testy BSE a které byly poskytnuty před datem zavedení pokynů TSE (tj. 1. ledna 2003), Komise posoudí slučitelnost takových podpor v souladu s bodem 11.4 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006 a v souladu se svou praxí uplatňovanou od roku 2001, která spočívá v přijetí takových podpor až v rozsahu 100 %.
(114)
Podle bodu 11.4 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006 lze opatření podpory považovat za slučitelná za následujících podmínek:
-
opatření musí být součástí vhodného programu zavedeného na úrovní Společenství či na vnitrostátní či regionální úrovni za účelem prevence, sledování či eradikace dotčené nemoci (bod 11.4.2),
-
cílem musí být prevence nebo odškodnění, případně kombinace obou těchto opatření (bod 11.4.3),
-
podpora musí být slučitelná se zvláštními ustanoveními veterinárních i rostlinolékařských předpisů na úrovni Společenství (bod 11.4.4),
-
rozsah podpory nesmí překročit 100 % způsobilých nákladů (bod 11.4.5).
Pokud jsou podpory poskytovány v rámci režimů podpor Společenství a/nebo v rámci vnitrostátních a/nebo regionálních režimů podpor, bude Komise vyžadovat, aby byl doložen důkaz, že neexistuje riziko nadměrných náhrad z důvodu eventuální akumulace opatření stanovených několika režimy. Pokud byla podpora Společenství schválena, musí být uvedeno datum a odkazy na dotčené rozhodnutí Komise.
(115)
Pokud jde o tři první podmínky, již v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení byl učiněn závěr, že byly splněny (viz 80. bod odůvodnění uvedeného rozhodnutí). Belgické orgány ostatně tento přístup potvrdily ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení. BSE je totiž přenosnou nemocí a představuje hrozbu pro lidské zdraví. Jedná se o chorobu zvířat, jejíž primární ohnisko musí být přímo oznámeno Komisi a dalším členským státům (43). Cílem opatření podpory je boj proti BSE prostřednictvím kontroly poražených a uhynulých zvířat. Náhrada nákladů vzniklých zemědělcům by měla zajistit, aby všechna opatření byla skutečně provedena. Všechna opatření jsou přijata v souladu s právem Společenství nebo jsou tímto právem doporučena (44).
(116)
Co se týče čtvrté podmínky, z informací poskytnutých Belgií vyplývá, že během tohoto období byly financovány testy BSE, na něž se náklady pohybují ve výši 111,81 EUR až 63,45 EUR (viz 56. bod odůvodnění). Tyto náklady zahrnují laboratorní analýzu, náklady na odběr vzorků veterinářem a náklady na testovací soupravu. Komise má za to, že tyto náklady jsou v souladu s náklady uvedenými v bodě 11.4.5 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006, které jako skutečné náklady zmiňují mimo jiné hygienické kontroly, testy a další opatření ke včasné diagnóze.
(117)
Lze tedy shrnout, že podpory poskytnuté v období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2002 jsou slučitelné.
5.4.2 Období mezi 1. lednem 2003 a 31. prosincem 2005: použitelnost bodu 21 a dalších bodů pokynů TSE
(118)
Komise se v souladu s bodem 23 pokynů TSE rozhodla nadále schvalovat podpory pokrývající až 100 % nákladů spojených s testy BSE na základě zásad uvedených v bodě 11.4 pokynů v odvětví zemědělství na období 2000-2006 (viz 114. bod odůvodnění).
(119)
Kromě toho musí být rovněž splněny následující podmínky podle pokynů TSE:
-
od 1. ledna 2003, pokud jde o povinné testování skotu poraženého k lidské spotřebě na BSE, nesmí podpora, včetně plateb Společenství, překročit celkem 40 EUR na test (viz bod 24 pokynů TSE),
-
státní podpora na náklady související s testy BSE se vyplácí hospodářskému subjektu, u něhož se odebírají vzorky k testování. Pokud je podpora poskytována laboratořím, musí být prokázáno, že se celá částka podpory předá hospodářskému subjektu (bod 25 pokynů TSE).
(120)
Jak je uvedeno ve 115. a v 116. bodě odůvodnění, jsou splněny všechny podmínky uvedené v pokynech v odvětví zemědělství na období 2000-2006.
(121)
Pokud jde o podmínku týkající se maximální částky 40 EUR za test, Komise uvádí, že tato částka byla v období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004 překročena. Podle informací poskytnutých Belgií činí souhrn částek přesahujících maximální částku v tomto období 6 619 810,74 EUR. Od 1. července 2004 se celkové náklady na test pohybují pod částkou 40 EUR (viz 64. bod odůvodnění). Belgické orgány uvedly, že tyto částky zahrnují vnitrostátní platby i platby Společenství (viz 58. bod odůvodnění).
(122)
Pokud jde o podmínku, která stanoví, že podpora musí být vyplacena hospodářskému subjektu, u něhož se odebírají vzorky k testování, a že pokud je podpora poskytována laboratořím, musí být prokázáno, že se celá částka státní podpory předá hospodářskému subjektu (bod 25 pokynů TSE), Komise došla k závěru, že tato podmínka je splněna.
(123)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení, belgické orgány uvedly, že náklady na testy BSE jsou hrazeny přímo laboratořím. Hospodářské subjekty neplatí žádné náklady laboratoří na testy BSE prováděné u skotu. Toto posouzení je v souladu se závěry, které byly učiněny ohledně podobného systému v rozhodnutí N 9/05 a N 10/05 v 95. bodě odůvodnění. Jak je uvedeno výše, jediné náklady, které jsou přeneseny na producenty, jsou náklady na náhradu (viz 93. bod odůvodnění a následující), ale tato část financování testu BSE nepředstavuje podporu. V důsledku toho se celá částka podpory předá hospodářskému subjektu.
5.4.3 Od 1. ledna 2006
(124)
Pokud jde o období po 1. lednu 2006, Komise se odvolává na rozhodnutí N 9/05 a N 10/05, vzhledem k tomu, že předmětem tohoto rozhodnutí není otázka podpor schválených v uvedeném rozhodnutí.
5.4.4 Závěr
(125)
Lze tedy shrnout, že podpory poskytnuté za účelem financování testů BSE, které přesahují 40 EUR za test v období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004 a jejichž celková výše činí 6 619 810,74 EUR, jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
5.5 Refundace předběžně financovaného rozpočtu
(126)
Jak je uvedeno výše, testy byly v období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004 financovány ze státních zdrojů ve výši přesahující maximální částku 40 EUR za test.
(127)
Belgie se rozhodla přikročit k refundaci těchto nadbytečných prostředků prostřednictvím příspěvků vybraných v rámci financování AFSCA od 1. ledna 2006, přičemž tato refundace byla původně rozložena do období 15 let, avšak později bylo od tohoto plánu upuštěno. Důvodem tohoto globálního přístupu je podle belgických orgánů skutečnost, že je obtížné uskutečnit individuální zpětné získání prostředků v praxi, jelikož někteří podnikatelé zemřeli nebo ukončili svou činnost.
(128)
V pozdějším dopise ze dne 6. dubna 2011 belgické orgány uvedly, že agentura AFSCA přikročila k refundaci za pomoci prostředků AFSCA v letech 2005-2006.
(129)
Navržený systém zpětného získání prostředků však není v souladu s požadavky na refundaci v případě protiprávní a neslučitelné podpory. Podle judikatury má totiž refundace za cíl obnovení situace, která existovala na trhu před poskytnutím dotčené podpory. Obnovení dřívějšího je stavu dosaženo, jakmile příjemce vrátí protiprávní a podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, čímž ztrácí výhodu, kterou měl na trhu ve vztahu ke svým soutěžitelům, a obnoví se stav, který předcházel poskytnutí podpory (45). Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky v přiměřené výši stanovené Komisí, od data, kdy byla protiprávní podpora k dispozici příjemci, do data jejího účinného navrácení (46). Na základě nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (47), musí být výše úroků vypočtena jako složený úrok. To ale není tento případ. Kromě toho článek 14 nařízení (ES) č. 659/1999 stanoví, že členský stát musí přijmout veškerá opatření s cílem zajistit okamžitý a účinný výkon rozhodnutí Komise. Navrácení, tak, jako bylo navrženo a částečně provedeno Belgií, není v souladu s požadavky uvedenými výše a nelze jej považovat za navrácení stanovené článkem 14 nařízení (ES) č. 659/1999.
6. ZÁVĚRY
(130)
Komise došla k závěru, že financování testů BSE prostřednictvím náhrad nepředstavuje podporu.
(131)
Komise dále došla k závěru, že financování testů BSE prostřednictvím státních zdrojů představuje státní podporu ve prospěch zemědělců, jatek a dalších subjektů, které zpracovávají, prodávají, uvádějí na trh či nakládají s produkty ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE stanovená platnými právními předpisy. Tato podpora je slučitelná, pokud jde o období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2002 a období od 1. července 2004 do 31. prosince 2005. Je neslučitelná pro období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004. Neslučitelnou podporu představuje částka přesahující 40 EUR za test a její výše je Belgií odhadnuta na 6 619 810,74 EUR.
(132)
Komise konstatuje, že Belgie v období od 1. ledna 2001 do 30. června 2004 protiprávně provedla podporu určenou k financování testů BSE v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Od 1. ledna 2003 se na podporu vztahovalo nařízení o výjimce, avšak vzhledem k tomu, že podmínky tohoto nařízení nebyly dodrženy, podpory jsou protiprávní.
(133)
Protiprávní a neslučitelné podpory přesahující maximální částku 40 EUR za test musí být navráceny, s výjimkou podpor poskytnutých na zvláštní projekty, které v době, kdy byly tyto podpory poskytnuty, splňovaly všechny podmínky stanovené v použitelném nařízení de minimis,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Opatření financovaná prostřednictvím náhrad nepředstavují podporu.
2. Financování testů BSE prostřednictvím státních zdrojů představuje podporu slučitelnou s vnitřním trhem poskytovanou ve prospěch zemědělců, jatek a dalších subjektů, které zpracovávají, prodávají, uvádějí na trh či nakládají s produkty ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE, v období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2002 a v období od 1. července 2004 do 31. prosince 2005.
3. Financování testů BSE prostřednictvím státních zdrojů v období od 1. ledna 2003 do 30. června 2004 představuje podporu slučitelnou s vnitřním trhem poskytovanou ve prospěch zemědělců, jatek a dalších subjektů, které zpracovávají, prodávají, uvádějí na trh či nakládají s produkty ze skotu, na něž se vztahuje povinnost testování BSE, pokud jde o částky nižší než 40 EUR za test. Částky vyšší než 40 EUR za test jsou neslučitelné s vnitřním trhem a musí být navráceny, s výjimkou podpor poskytnutých na zvláštní projekty, které v době, kdy byly tyto podpory poskytnuty, splňovaly všechny podmínky stanovené v použitelném nařízení de minimis.
4. Belgie v období od 1. ledna 2001 do 30. června 2004 protiprávně provedla podporu určenou k financování testů BSE v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
1. Belgie učiní nezbytné kroky, aby zpětně získala od příjemců protiprávní a neslučitelné podpory uvedené v čl. 1 odst. 3 a 4.
2. Podpory, které mají být navráceny, zahrnují úroky za období ode dne, kdy byly dány příjemci k dispozici, do dne jejich navrácení.
3. Výše úroků bude vypočtena jako složený úrok v souladu s ustanoveními kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. Navrácení podpor proběhne neprodleně a v souladu s postupy vnitrostátního práva za předpokladu, že umožňují okamžitý a účinný výkon tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Vrácení podpory uvedené v čl. 1 odst. 3 a 4 bude okamžité a účinné.
Belgie zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno během čtyř měsíců ode dne jeho zveřejnění.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předá Belgie Komisi tyto informace:
a)
seznam příjemců, kteří obdrželi podporu uvedenou v čl. 1 odst. 3 a 4, a celkovou částku podpory, kterou každý z nich obdržel;
b)
celkovou částku (jistinu a úrok), kterou mají příjemci navrátit;
c)
podrobný popis opatření, která již byla přijata nebo která jsou plánována pro splnění tohoto rozhodnutí;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo nařízeno podporu navrátit.
2. Belgie informuje Komisi o dosaženém pokroku na základě vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, a to dokud nebude podpora uvedená v čl. 1 odst. 3 a 4 zcela navrácena.
3. Po uplynutí období dvou měsíců uvedeného v odstavci 1 předloží Belgie na požádání Komise zprávu týkající se již přijatých a plánovaných opatření pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Tato zpráva rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úrocích z vymáhané podpory, které již příjemci navrátili.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Belgickému království.
V Bruselu dne 27. července 2011.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 27. jūlijs)
par valsts atbalstu transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) skrīninga liellopiem finansēšanai, kuru īstenojusi Beļģija (valsts atbalsts C 44/08 (ex NN 45/04))
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 5457)
(Autentisks ir tikai teksts franču un holandiešu valodā)
(2011/678/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu (1),
pēc tam, kad ieinteresētajām personām ir lūgts iesniegt savus apsvērumus saskaņā ar iepriekš minēto pantu (2),
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Pēc 2004. gada janvārī un februārī saņemtajām sūdzībām Komisija uzsāka iepriekšēju pārbaudi attiecībā uz atbalstu, kuru Beļģija piešķīrusi, lai segtu izmaksas par transmisīvās sūkļveida encefalopātijas skrīninga testiem liellopiem (turpmāk “GSE testi”).
(2)
Pēc šīm sūdzībām Komisija Beļģijas iestādēm 2004. gada 27. janvārī nosūtīja vēstuli, pieprasot tām informāciju par attiecīgo pasākumu. Tajā pašā laikā Beļģijas iestādes saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk “LESD”) 108. panta 3. punktu paziņoja par tā atbalsta pasākumu transmisīvās sūkļveida encefalopātijas (TSE) skrīninga dzīvniekiem finansēšanai (2004. gada 23. janvāra vēstulē, kas reģistrēta 2004. gada 28. janvārī), kas reģistrēts ar numuru N 54/04.
(3)
Beļģijas iestādes Komisijai iesniedza rakstveida informāciju 2004. gada 6. februāra un 2004. gada 14. maija vēstulēs, kas reģistrētas attiecīgi 2004. gada 11. februārī un 2004. gada 19. maijā.
(4)
Ar 2004. gada 19. jūlija vēstuli Komisija informēja Beļģiju par to, ka pasākums ir pārcelts uz nepaziņoto atbalstu reģistru ar numuru NN 45/04, jo izrādījās, ka daļa finansējuma jau ir izmaksāta.
(5)
Beļģijas iestāžu un Komisijas dienestu neoficiālā sanāksme notika 2004. gada 1. septembrī.
(6)
Beļģijas iestādes ir sniegušas papildu informāciju 2004. gada 16. septembra un 2007. gada 22. februāra vēstulēs, kas reģistrētas attiecīgi 2004. gada 20. septembrī un 2007. gada 22. februārī.
(7)
Komisija 2008. gada 26. novembra vēstulē informēja Beļģiju par savu lēmumu attiecībā uz šo pasākumu uzsākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru. Šo lēmumu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus par attiecīgo pasākumu.
(8)
Beļģija 2008. gada 19. decembra vēstulē, kas reģistrēta 2008. gada 26. decembrī, lūdza pagarināt termiņu atbildes sniegšanai. Šis pagarinājums tika piešķirts ar 2009. gada 13. janvāra vēstuli. Beļģija nosūtīja komentārus 2009. gada 25. februāra vēstulē, kas reģistrēta 2009. gada 6. martā.
(9)
No ieinteresētajām personām Komisija apsvērumus nav saņēmusi.
(10)
Komisija 2009. gada 17. jūlija vēstulē uzdeva Beļģijai papildu jautājumus saistībā ar Beļģijas iesniegtajiem apsvērumiem. Beļģija 2009. gada 4. septembra vēstulē, kas reģistrēta 2009. gada 8. septembrī, lūdza pagarināt termiņu atbildes sniegšanai. Komisija Beļģijas atbildi saņēma 2009. gada 16. oktobra vēstulē, kas reģistrēta 2009. gada 20. oktobrī.
(11)
Divas Beļģijas iestāžu un Komisijas dienestu tikšanās notika 2009. gada 2. oktobrī un 2009. gada 30. oktobrī.
(12)
Pēc šīm tikšanās reizēm Beļģija nosūtīja papildu informāciju 2009. gada 14. decembrī, kas reģistrēta 2009. gada 16. decembrī. Pēc Beļģijas konkurences iestāžu papildu izmeklēšanas par iespējamu aizliegtu vienošanos starp laboratorijām Beļģija 2010. gada 21. janvārī, 2010. gada 29. septembrī un 2011. gada 17. janvārī iesniedza pieprasījumus pagarināt termiņus. Komisija piešķīra šos termiņu pagarinājumus.
(13)
Pēdējo informācijas pieprasījumu Komisija nosūtīja 2011. gada 22. februārī, uz kuru Beļģijas iestādes atbildēja 2011. gada 6. aprīļa vēstulē. Komisija piešķīra papildu termiņa pagarinājumu, lai ļautu Beļģijai atbildēt uz jautājumiem, gaidot Beļģijas konkurences iestāžu izmeklēšanas rezultātus.
(14)
Beļģijas iestādes atbildēja 2011. gada 19. maija vēstulē, kura reģistrēta 2011. gada 25. maijā.
2. APRAKSTS
2.1. Vēsturiskā informācija (4)
(15)
Komisija 2004. gada janvārī saņēma sūdzību par karaļa dekrēta projektu, kura mērķis bija ieviest parafiskālu maksājumu, lai finansētu GSE testus.
(16)
Pēc šīs sūdzības Komisijas dienesti Beļģijas iestādēm pieprasīja paskaidrojumus. Atbildot uz šo informācijas pieprasījumu, Beļģijas iestādes norādīja, ka kopš 2001. gada 1. janvāra GSE testi ir obligāti liellopiem, kas vecāki par 30 mēnešiem, un liellopiem, kas vecāki par 24 mēnešiem, kuri nokaujami steidzamības kārtā (5). Tās arī paziņoja par karaļa dekrēta projektu attiecībā uz TSE skrīninga dzīvniekiem finansēšanu (turpmāk “karaļa dekrēts par TSE”). Šis karaļa dekrēta projekts ir reģistrēts ar numuru N 54/04. Beļģijas iestādes norādīja, ka šis jaunais karaļa dekrēta projekts ir grozījums karaļa dekrēta projektam, par kuru Beļģija paziņoja 2001. gadā un Komisija to apstiprināja 2002. gada 13. februāra lēmumā N 21/02 (6), kā arī citam projektam, kas neoficiāli apspriests ar Komisiju 2003. gadā. Tomēr neviens no šiem diviem projektiem netika īstenots, un dekrēts, par kuru paziņots 2004. gadā, bija to pārstrādātā versija.
(17)
No Beļģijas iesniegtās informācijas izriet, ka Valsts kase kopš 2001. gada 1. janvāra (7) ir segusi GSE testu izmaksas (t. i., paraugu ņemšanas un analīžu izmaksas). Kopš 2002. gada 1. janvāra, gaidot politisko lēmumu par saglabājamo finansēšanas sistēmu, testu izmaksas priekšfinansējuma veidā sedza Beļģijas Intervences un kompensāciju birojs (turpmāk “BIRB”).
(18)
Pēc vairākām piezīmēm, kuras Komisijas dienesti izteica saistībā ar paziņoto karaļa dekrēta projektu (N 54/04), Beļģijas iestādes 2004. gada maijā iesniedza jaunu karaļa dekrēta projektu, kurā centās atbildēt uz Komisijas formulētajām piezīmēm un kurā bija paredzēta atlīdzības sistēma 10,70 euro apmērā par vienu liellopu, kas atvests kaušanai, sākot ar 2003. gada 1. janvāri, un kuram ir jāveic GSE ātrais tests. Beļģijas iestādes norādīja, ka 2002. gada laikā veiktie un priekšfinansētie testi pilnībā tika finansēti, izmantojot netiešo valsts atbalstu, t. i., parafiskālus maksājumus. Turklāt Beļģijas iestādes norādīja, ka, sākot ar 2003. gada 1. janvāri, tika finansēta maksimālā summa 40 euro apmērā par vienu testu, izmantojot parafiskālus maksājumus. Beļģijas iestādes iesniedza sīkas tabulas, kurās izklāstītas GSE testu izmaksas, sākot ar 2003. gadu, un plānu šo testu finansēšanai, izmantojot parafiskālus maksājumus un atlīdzības. Beļģijas iestādes norādīja, ka paredzētie finansēšanas režīmu īstenošanas datumi bija 2004. gada 1. jūlijs atlīdzībām un 2005. gada 1. janvāris parafiskāliem maksājumiem.
(19)
Paziņotajā karaļa dekrēta projektā bija norādīts, ka atbalsts jau ir bijis piešķirts un maksājumi iekasēti kopš 2002. gada 1. janvāra, pasākums 2004. gada 19. jūlijā tika reģistrēts kā nepaziņots ar numuru NN 45/04. Savukārt Beļģija atsauca paziņojumu, kas reģistrēts ar numuru N 54/04.
(20)
No informācijas, kuru Beļģija iesniedza 2004. gadā, izriet, ka galvenais nolūks bija veikt testu priekšfinansēšanu, kuras summa pēc tam būtu jāatmaksā, būtībā daļu iemaksu summas piesaistot priekšfinansēto testu izmaksu atmaksai.
(21)
Savā 2004. gada 16. septembra vēstulē Beļģijas iestādes paziņoja par jaunu karaļa dekrēta projektu, kurā doma par atlīdzību 10,70 euro apmērā par katru pārbaudīto liellopu ir palikusi spēkā arī nākotnei. Kopējā summa, kas norādīta šajā jaunajā karaļa dekrēta projektā, tiktu izlietota, lai finansētu GSE testus liellopiem, kas tiks nokauti, sākot ar dienu, kurā šis projekts stāsies spēkā. To summu atlīdzināšana, kas pārsniedz 40 euro, kuri atļauti 2002. gada 24. decembra Kopienas pamatnostādnēs par valsts atbalstu attiecībā uz TSE izmeklējumiem, dzīvniekiem, kas ir nobeigušies, un kautuvju atkritumiem (8) (turpmāk “TSE pamatnostādnes), un kuras ir bijušas priekšfinansētas pēc 2003. gada 1. janvāra, attiecās uz citu projektu, kurš tiks iesniegts Komisijai un kurā būs paredzēta priekšfinansējumu atmaksāšana. Šo karaļa dekrētu pieņēma 2004. gada 15. oktobrī, (9) un tas stājās spēkā 2004. gada 1. decembrī.
(22)
Saskaņā ar Beļģijas iestāžu iesniegto informāciju to priekšfinansēto izmaksu kopsumma, kuras pārsniedz maksimālo summu 40 euro apmērā, laikposmā no 2003. gada 1. janvāra (10) līdz 2004. gada 30. jūnijam bija 15 237 646 euro. Saskaņā ar Beļģijas iestāžu sniegto informāciju, sākot ar 2004. gada 30. jūniju, maksimālā summa 40 euro apmērā tika ievērota (11).
(23)
Tajā pašā 2004. gada 16. septembra vēstulē Beļģijas iestādes iesniedza divus informācijas kopsavilkums saskaņā ar 19. pantu Komisijas 2003. gada 23. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2004 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, pārstrādi un tirdzniecību (12).
(24)
Uz šiem diviem pasākumiem attiecās divi atbrīvojumi - XA 53/04 un XA 54/04. Kā ir norādīts lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 19. punktā un turpmākajos punktos, pasākums, kam piemērojams atbrīvojums ar numuru XA 53/04, attiecas uz GSE testu priekšfinansēšanu (13) ar maksimālo atbalsta intensitāti 40 euro apmērā par vienu testu, un tas īstenots 2003. gada 1. janvārī. Šā pasākuma juridiskais pamats ir 2002. gada 27. decembra likums par vispārīgo izdevumu budžetu 2003. gadam. Pasākums, kam piemērojams izņēmums numur XA 54/04, paredz maksimālo atbalsta intensitāti 33,38 euro apmērā par vienu testu, un ir īstenots 2004. gada 15. oktobrī. Šim atbalsta pasākumam ir nenoteikts termiņš. Tā juridiskais pamats ir 2003. gada 27. decembra likums par vispārīgo izdevumu budžetu 2004. gadam.
(25)
Tajā pašā 2004. gada 16. septembra vēstulē, atbildot uz Komisijas dienestu uzdotajiem jautājumiem, Beļģijas iestādes norādīja, ka laboratorijām, kas izvēlētas testu īstenošanai, ir jāatbilst ļoti precīziem nosacījumiem, lai varētu veikt attiecīgās analīzes.
(26)
Drīz pēc 2004. gada 14. maija un 2004. gada 16. septembra vēstulēm Beļģijas iestādes paziņoja par diviem karaļa dekrētu projektiem par Pārtikas aprites nekaitīguma federālās aģentūras (turpmāk “AFSCA”) darbību finansēšanu. Šo pasākumu mērķis bija īstenot iemaksas un atlīdzības, kas segtu AFSCA darbības. Attiecībā uz tām tika pieņemts 2005. gada 9. novembra lēmums C(2005) 4203 par valsts atbalstu N 9/05 un N 10/05 (turpmāk “lēmums N 9/05 un N 10/05”), kas minēti lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu. Šie pasākumi tika pieņemti saskaņā ar 2005. gada 10. novembra karaļa dekrētu, kas paredz iemaksas, kuras paredzētas 2004. gada 9. decembra lēmuma par AFSCA finansēšanu 4. pantā (14), kā arī saskaņā ar 2005. gada 10. novembra karaļa dekrētu par atlīdzībām, kuras paredzētas 2004. gada 9. decembra lēmuma par AFSCA finansēšanu 5. pantā (15). Abi šie karaļa dekrēti ir stājušies spēkā 2006. gada 1. janvārī. Karaļa dekrēts par iemaksām paredzēja atcelt 21. apsvērumā minēto 2004. gada 15. oktobra karaļa dekrētu.
(27)
Konkrēti, karaļa dekrēts par atlīdzībām paredz lopkautuvēm pienākumu samaksāt atlīdzību 10,70 euro apmērā par katru pārbaudīto liellopu vai nepārnadzi. Karaļa dekrētā par iemaksām ir paredzēts finansēt daļu GSE testu, un to sedz dažādas nozares. GSE testa kopējās izmaksas ir 44,08 euro, no kuriem 12 euro par paraugu ņemšanu (kurus saskaņā ar karaļa dekrētu par atlīdzībām līdz 10,70 euro finansē lopkautuve, un 1,30 euro no iemaksas) un 32,08 euro finansē no iemaksas, un AFSCA maksā tieši laboratorijām. Lēmumā N 9/05 un N 10/05 Komisija secināja, ka AFSCA finansēšana ar atlīdzībām nav valsts atbalsts, ka vispārīgu kontroļu izlases veidā finansēšana ar vienotas likmes iemaksām nav valsts atbalsts, ka daļas GSE testu izmaksu finansēšana no iemaksām ir saderīgs valsts atbalsts un ka citu, ar ražošanu/tirdzniecību saistītu testu kontroļu finansēšana ir saderīgs valsts atbalsts.
(28)
Komisija 2006. gada decembrī nosūtīja Beļģijai jaunus jautājumus par lietu NN 45/04. Šie jautājumi attiecās lielākoties uz to summu atmaksu, kuras kopš 2003. gada 1. janvāra samaksātas kā priekšfinansējums.
(29)
Savā 2007. gada 22. februāra vēstulē Beļģijas iestādes norādīja vēlmi 15 gadu laikposmā īstenot pilnīgu visu to izdevumu atmaksu, kas saistīti ar GSE analīzēm. Praktiski tika īstenota solidāra atgūšanas sistēma, izmantojot jauno AFSCA finansēšanas sistēmu. Sākot ar 2006. gada 1. janvāri, katrs uzņēmējs veica iemaksu AFSCA un viena daļa šīs iemaksas tika novirzīta to iepriekšējā laikposma izmaksu atmaksai, kuras saistītas ar GSE testu priekšfinansējumu,. Šajā sistēmā ieguldījumu veica arī visi aktīvie uzņēmēji, kuriem attiecīgajā laikposmā bija liellopi.
2.2. To sūdzību saturs, kuras iesniegtas pret karaļa dekrēta par TSE projektu
(30)
Saskaņā ar sūdzībām par karaļa dekrēta par TSE projektu iemaksu piemēro visu veidu dzīvniekiem, kurus kauj Beļģijas lopkautuvēs, un to piemēros arī importētajiem produktiem. Kāds sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ievērojams procentuālais apjoms Beļģijas lopkautuvēs nokauto dzīvnieku ir no citām dalībvalstīm. Sūdzību iesniedzēji uzskata, ka iemaksa bija diskriminējoša attiecībā pret ievestajiem dzīvniekiem, jo šos ieņēmumus izmanto, lai atgūtu izmaksas par GSE testiem, kas veikti Beļģijas liellopiem.
2.3. Komisijas izteiktās šaubas oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas ietvaros
(31)
Pirmkārt, ir jāprecizē, ka oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšana attiecas uz atbalstu TSE skrīninga veikšanai dzīvniekiem Beļģijā kopš 2001. gada 1. janvāra, kā arī šā atbalsta finansēšanas mehānismiem, izņemot atbalstu, kas ir apstiprināts saskaņā ar Komisijas lēmumu sakarā ar to, ka ir saderīgs ar iekšējo tirgu. Konkrēti, tas nozīmē, ka atbalstu, kas apstiprināts saskaņā ar lēmumu N 9/05 un N 10/05 (kurš saistīts ar iemaksām un atlīdzībām, ar ko finansē AFSCA) neizvērtēs attiecībā uz atbilstību atbalsta piešķiršanas laikā piemērojamajiem noteikumiem saistībā ar valsts atbalstu. Tādēļ šis lēmums ir saistīts vienīgi ar atbalstu, kurš finansē GSE testus laikposmā no 2001. līdz 2006. gadam, kā arī ar tā finansēšanas sistēmu, ņemot vērā to, ka GSE testu atbalsts šajā laikposmā tika priekšfinansēts un, ka šis priekšfinansējums ir atmaksājums vairāku gadu laikā.
(32)
Skaidrības labad ir jāatgādina terminoloģiskā atšķirība starp atlīdzību un iemaksu: pirmkārt, ir nodevas jeb atlīdzības, kas sedz izmaksas par sniegtu pakalpojumu. Šajā gadījumā tie ir 10,70 euro, un tie tiek iekasēti kopš 2004. gada 1. decembra, pamatojoties uz karaļa dekrētu par TSE, un vēlāk - pamatojoties uz karaļa dekrētu par atlīdzībām AFSCA finansēšanai. Otrkārt, ir nodevas jeb iemaksas, kuras iekasē, pamatojoties uz karaļa 2005. gada 10. novembra dekrētu, tās iekasē AFSCA, un tās ir jāmaksā uzņēmumiem, kas atrodas Beļģijas teritorijā un darbojas septiņās nozarēs (sk. lēmuma N 9/05 un N 10/05 29. apsvērumu).
(33)
Komisija savā lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu konstatēja, ka atbalsta pasākumus GSE testu finansēšanai Beļģijā finansē un finansēja, izmantojot subsīdijas un parafiskālu maksājumu sistēmu, ko veido gan atlīdzības, gan iemaksas. Daļa šo atlīdzību un iemaksu ienākumu bija paredzēta testu priekšfinansējuma atmaksai.
(34)
Komisija uzsvēra vairākas problēmas un norādīja, ka tai trūkst informācijas, lai varētu pabeigt attiecīgo pasākumu galīgo novērtējumu: pirmkārt, rodas jautājumi par to, ka pastāv priekšrocības pakalpojumu saņēmējiem. Patiesībā nav skaidrs, vai atlīdzības par GSE testiem sedza testu izmaksu daļu, kuru nesedza saderīgais valsts atbalsts. Nav zināmas ne šo testu precīzas izmaksas, ne papildu finansējuma avots gadījumā, ja atlīdzības nebija pietiekamas, lai segtu GSE testu kopējās izmaksas. Tāpat nav noskaidrots, vai nosacījumi, ar kādiem AFSCA sniedza pakalpojumus, atbilda tirgus cenai, jo īpaši tādēļ, ka Beļģijas iestādes nebija skaidri norādījušas, vai laboratoriju izvēle tikusi veikta atklātā un pārredzamā procedūrā.
(35)
Otrkārt, nav skaidrs nodevu mehānisms: proti, nav skaidri noteikti saņēmēji un maksātāji, kā arī nav skaidrs mehānisms, kā atmaksājams GSE testu izmaksu priekšfinansējums. Vēl rodas papildu jautājumi par nosacījumiem, kuriem ir jāatbilst parafiskāliem maksājumiem, lai tos varētu uzskatīt par atbilstīgiem noteikumiem saistībā ar valsts atbalstu, jo īpaši attiecībā uz importēto produktu izslēgšanu no parafiskāliem maksājumiem, attiecībā uz jautājumu par to, vai par eksportētiem produktiem ir saņemti atbalsta pasākumi, kurus finansē no nodokļiem, un vai nodevas ietekmē galaproduktu cenas, ņemot vērā to, ka to nosaka pieprasījuma un piedāvājuma izmaiņas brīvajā tirgū.
3. BEĻĢIJAS SNIEGTIE APSVĒRUMI
(36)
Beļģijas apsvērumi, atbildot uz Komisijas izteiktajām šaubām lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu, Komisijai tika iesniegti 2009. gada 27. februārī. Tos var apkopot šādi:
3.1. GSE testu finansēšanas kā valsts atbalsta kvalificēšana
(37)
Vispirms Beļģija apstrīd to, ka Komisija GSE testu finansēšanu kvalificē kā valsts atbalstu, jo šie testi bija obligāti. Beļģija norāda, ka pienākums veikt GSE testus ir noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regulā (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus dažu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un apkarošanai (16) ar mērķi aizsargāt sabiedrības veselību. Pamatojot savu tēzi, tā citē divus spriedumus (17), kuros Eiropas Savienības Tiesa ir lēmusi, ka sabiedrības veselības aizsardzības labā veiktu kontroļu izmaksas nevar uzskatīt par kompensāciju par pakalpojumu un ka iestādei pašai ir jāsedz šīs izmaksas. Beļģija atzina, ka attiecīgie spriedumi attiecās uz preču brīvu apriti, nevis uz valsts atbalstu, bet tā uzskata, ka pamats ir attiecināms arī uz valsts atbalstu.
(38)
Turklāt Beļģija norāda, ka, tā kā Regulā (EK) Nr. 999/2001 nav noteikts, ka kontroles izmaksas ir jāsedz uzņēmumiem, dalībvalsts var lemt par GSE testu finansēšanas “parasto” sistēmu. Beļģija uzskata, ka valsts atbalstam raksturīgie selektivitātes kritēriji savukārt ir jāizvērtē attiecībā pret parasto sistēmu (18). Runa par valsts atbalstu var būt vienīgi tiktāl, ciktāl dažas nozares vai uzņēmumi saņem labvēlīgāku attieksmi, salīdzinot ar parasto sistēmu, kuru ir izvēlējusies Beļģija. Beļģija norāda, ka Komisija, šķiet, uzskata, ka normai ir jābūt tādai, ka izmaksas sedz lauksaimnieki, taču no piemērojamajiem tiesību aktiem tas neizriet. Ja atšķirīgas GSE testu finansēšanas sistēmas var izraisīt konkurences kropļošanu, Beļģija uzskata, ka tas būtu jārisina, veicot tiesību aktu saskaņošanu (19), bet tas nekādā veidā nav saistīts ar valsts atbalsta problēmu. Beļģija citēja arī spriedumu lietā GEMO (20), taču uzskatīja, ka tas nemaina tās pieeju konkrētajā gadījumā. Savā 2009. gada 16. oktobra vēstulē Beļģija atkārtoja, ka tā nepiekrīt tam, ka Komisija savā lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu to ir kvalificējusi kā valsts atbalstu. Tomēr sadarbības labad Beļģija centās izprast Komisijas loģisko pamatojumu, lai paskaidrotu punktus, kas ierosināti lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu.
3.2. Atlīdzības kvalificēšana
(39)
Beļģija uzskata, ka atlīdzība 10,70 euro apmērā par vienu pārbaudīto liellopu nav uzskatāma par valsts atbalstu.
(40)
Beļģija norāda, ka jautājums par valsts atbalstu var būt vienīgi tiktāl, ciktāl tiek piešķirtas priekšrocības par labu vienam vai vairākiem uzņēmumiem. Tātad atlīdzības gadījumā jautājums par priekšrocību var rasties vienīgi gadījumā, ja saņemtā priekšrocība ir augstāka par maksāto summu. Ja vienu daļu GSE testu finansē iestādes, galīgā priekšrocība, kuru saņem lauksaimnieks, atbilst testa izmaksām pēc samaksātās atlīdzības atskaitīšanas.
(41)
Beļģija šo argumentāciju virza vēl tālāk, apgalvojot, ka atgūšanas gadījumā lauksaimniekam nāktos pieprasīt augstāku kopējo maksājumu. Patiesībā, ja ir jāatmaksā kopējās testa izmaksas, tas nozīmē, ka beigās šīm izmaksām ir jāpieskaita atlīdzības summa, kura jau ir samaksāta.
(42)
Beļģija uzsver, ka tiesas praksē jautājums par valsts atbalstu ir vienīgi tiktāl, ciktāl ienākumus no maksām izmanto par labu īpašai grupai, nevis lai vienlīdzīgi sniegtu labumu visiem, kas ir veikuši maksājumus (21). Konkrētajā gadījumā atlīdzība 10,70 euro apmērā par vienu pārbaudīto liellopu ir piemērota uzņēmumiem, kas saistīti ar liellopu gaļas ražošanu. 10,70 euro, kurus izmanto testa veikšanai, nav nekāda ekonomiska priekšrocība, un tādēļ tā nav uzskatāma par valsts atbalstu LESD 107. panta nozīmē.
(43)
Beļģija uzskata, ka Komisija savā lēmumā N 9/05 un N 10/05 to ir pamatojusi līdzīgi. Beļģija norāda, ka šajā lēmumā atlīdzība 10,70 euro apmērā netika uzskatīta par valsts atbalstu (sk. lēmuma 98. apsvērumu). Līdzīga argumentācija ir ievērota arī lēmumā N 21/02, kur daļa GSE testu izmaksu, kuras daļēji sedz no nozares maksājumiem, netika uzskatīta par valsts atbalstu.
(44)
Savā 2009. gada 16. oktobra vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka atlīdzība bija jāmaksā lauksaimniekiem, un attiecās uz daļu GSE testu saimniecisko izmaksu. Atbildot uz Komisijas uzdoto jautājumu par to, vai atlīdzības summa atbilda laboratoriju sniegto pakalpojumu reālajām saimnieciskajām izmaksām, Beļģija atbildēja, ka atlīdzība bija saistīta tikai ar daļu GSE testu izmaksu, kā ir norādīts lēmumā N 9/05 un N 10/05. Komisijas argumentācija tajā pašā lēmumā, 61. līdz 66. apsvērumā, un kurā tika izdarīti secinājumi par līdzvērtību starp sniegtajiem pakalpojumiem un atlīdzību summu, bija saistīta ar citiem pakalpojumiem, nevis GSE testiem. Beļģija atkārto, ka attiecībā uz GSE testiem lēmumā N 9/05 un N 10/05 ir secināts, ka pakalpojums GSE testu veidā gan ir valsts atbalsts, bet ka atlīdzības summa (t. i., 10,70 euro) nav atbalsts, un tādēļ ir jāatņem no testu izmaksām.
3.3. Pārmērīgu kompensāciju neesība un testu cenu atbilstība tirgus cenām
(45)
Beļģija atsaucas uz 132. punktu Kopienas pamatnostādnēs attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 2007.-2013. gadā (22) (turpmāk “lauksaimniecības pamatnostādnes 2007.-2013. gadam”), kur ir norādīts, ka 40 euro par vienu testu “atbilst izdevīgākajai Kopienā pašlaik piedāvātajai cenai”. Kopš 2005. gada jūlija AFSCA piedāvātās cenas ir zemākas par 40 euro. Beļģijas iestādes uzskata, ka tas nozīmē, ka Beļģijā praktizētās cenas ir atbilstošas tirgus cenām. Lēmumā N 9/05 un N 10/05 Komisija atzina, ka laboratorijas ir izvēlētas atklātās, pārredzamās un nediskriminējošās procedūrās un ka nevar uzskatīt, ka pakalpojumu sniedzēji (tas ir, laboratorijas) saņem valsts atbalstu. Kopš tā laika situācija nav mainījusies. Turklāt Beļģijas konkurences iestādes šobrīd veic izmeklēšanu par laboratoriju vienošanos par cenām saistībā ar GSE testiem. Beļģijas iestādes uzskata, ka tas skaidri liecina, ka tās nekādā veidā nevēlas laboratorijām maksāt augstākas cenas. Savā 2009. gada 16. oktobra vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka tiks veikta izmeklēšana saistībā ar iespējamu vienošanos starp laboratorijām par cenām un ka šai izpētei būtībā vajadzētu beigties 2010. gada pirmajā ceturksnī.
3.4. Izvedmuita un ievedmuita
(46)
Beļģijas iestādes norādīja, ka importam un eksportam iemaksas un atlīdzības nekad nav tikušas piemērotas. Iemaksas ir jāveic vienīgi uzņēmumiem, kas atrodas Beļģijā, un atlīdzības maksājumu 10,70 euro apmērā piemēro vienīgi attiecībā uz tiem liellopiem, kurus nokauj Beļģijā un kuri ir vecāki par 30 mēnešiem.
(47)
Beļģija uzsvēra, ka Komisija jau ir pārbaudījusi šos pasākumus lēmuma N 9/05 un N 10/05 ietvaros un ir secinājusi, ka iemaksas nav diskriminējošas attiecībā pret importētajiem vai eksportētajiem produktiem un nav pretrunā Līguma noteikumiem.
3.5. Nav mehānisma, saskaņā ar kuru lopkautuves atlīdzību pārnes uz ražotājiem vai citiem tirgus dalībniekiem
(48)
Beļģijas iestādes norāda, ka lopkautuves atlīdzību izmaksas pārnes uz saviem klientiem tāpat, kā jebkurš parasts uzņēmums pārnes radušos izdevumus uz saviem klientiem. Tādēļ šādai pārnešanai ir izmantojami parastie tirgus mehānismi. Turklāt tas, ka atlīdzības izmaksas tiek izdalītas kā atsevišķs punkts faktūrrēķinos, kurus iesniedz ražotājiem, ir ierasta prakse. Attiecībā uz to Beļģija citē lēmuma N 9/05 un N 10/05 93. un 95. apsvērumu, kur TSE pamatnostādņu 25. punktā paredzētie kritēriji ir uzskatīti par izpildītiem.
3.6. Saņēmēju kvalificēšana par maziem un vidējiem uzņēmumiem (turpmāk “MVU”)
(49)
Beļģija norāda, ka MVU Beļģijā ir visi lauksaimnieki, kas izpilda šādus nosacījumus: tie nodarbina mazāk par 250 cilvēkiem, to gada apgrozījums nepārsniedz 40 miljonu euro vai gada kopējā bilance nepārsniedz 27 miljonus euro, un uzņēmuma 25 % vai vairāk nav tāda cita uzņēmuma vai citu uzņēmumu īpašumā, kuri nav MVU.
3.7. Komentāri par atbalsta saderību trīs laikposmos, kas apzināti lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu (2001.-2003. gads; 2003.-2007. gads; pēc 2007. gada)
(50)
Par laikposmu no 2001. gada 1. janvāra līdz 2003. gada 1. janvārim Beļģija nesniedz nekādus īpašus komentārus, jo Komisija pati ir izdarījusi secinājumus par iespējamu saderību lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu 80. apsvērumā. Tomēr tā norāda, ka atbalsts nebija lielāks par 100 % no izmaksām, kas bija radušās, un piedāvāja vajadzības gadījumā par to sniegt vairāk informācijas.
(51)
Tomēr Beļģija uzstāj, ka šādu informāciju tā sniegtu vienīgi pakārtoti, jo tās sākotnējais uzskats ir tāds, ka šajā gadījumā nevar būt jautājuma par valsts atbalstu, jo Beļģija pati var izlemt, kādā veidā tā finansē GSE testus.
(52)
Beļģija norāda, ka laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2007. gada 1. janvārim nav maksāts neviens atbalsts, kas pārsniegtu 100 % testa izmaksu. Beļģija atsaucas uz lēmumu N 9/05 un N 10/05, kurā šis jautājums jau ir izskatīts.
(53)
Attiecībā uz laikposmu, kas ir sācies 2007. gada 1. janvārī, Beļģija nekad nav piešķīrusi atbalstu, kas pārsniegtu 40 euro, ņemot vērā to, ka testu izmaksas bija zemākas par 40 euro.
(54)
Savu apsvērumu pielikumā Beļģija iesniedza to pasākumu detalizētu hronoloģiju, kas īstenoti saistībā ar GSE testu finansēšanu. Tā kā liela daļa šīs informācijas ir iekļauta šā lēmuma aprakstošajā daļā, šajā sadaļā hronoloģija nav plaši izklāstīta. Tomēr daži elementi turpmāk ir aprakstīti.
(55)
GSE testu finansēšanas hronoloģija ir šāda:
-
no 2001. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim: pilnīga testu finansēšana no Valsts kases līdzekļiem,
-
no 2002. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam: testu priekšfinansējums, ko veica BIRB. BIRB priekšfinansējuma kopsumma ir 67 156 527,65 euro,
-
no 2004. gada 1. jūlija līdz 2004. gada 30. novembrim: AFSCA veikts priekšfinansējums,
-
no 2004. gada 1. decembra līdz 2005. gada 31. decembrim: atlīdzība 10,70 euro apmērā par katru izmeklēto liellopu, atbilstoši karaļa 2004. gada 15. oktobra dekrētam, ko papildināja AFSCA finansējums no tās rezervēm un no atmaksājama avansa, ko tās rīcībā nodevusi Valsts kase,
-
sākot ar 2006. gada 1. janvāri: finansējums izmantojot atlīdzību 10,70 euro par katru izmeklēto liellopu un iemaksas, kas piemērotas septiņām dažādām nozarēm (23). Šīs iemaksas noder arī, lai atmaksātu izdevumus par GSE testiem, kas priekšfinansēti kopš 2002. gada 1. janvāra. No 2008. gada 1. janvāra atlīdzība tika indeksēta līdz 11,07 euro.
(56)
GSE testu cenas ir šādas:
(EUR)
Laikposms
Testu kopējās izmaksas (24)
Atlīdzības summa
1.1.2001.-31.1.2001.
111,81
/
1.2.2001.-31.3.2001.
89,50
/
1.4.2001.-31.12.2001.
64,71
/
1.1.2002.-15.3.2002.
64,74
/
16.3.2002.-31.12.2003.
63,45
/
1.1.2004.-15.1.2004.
63,42
/
16.1.2004.-30.6.2004.
53,88
/
1.7.2004.-30.11.2004.
43,44
/
1.12.2004.-31.12.2004.
43,44
10,70
1.1.2005.-30.6.2005.
43,47
10,70
1.7.2005.-31.12.2005.
38,62
10,70
1.1.2006.-30.9.2006.
40,35
10,70
1.10.2006.-31.12.2006.
39,32
10,70
1.1.2007.-31.12.2007.
39,35
10,70
1.1.2008.-31.12.2008.
39,38
11,07
3.8. Atbildes, kas sniegtas uz Komisijas papildjautājumiem
(57)
Beļģija 2009. gada 16. oktobra vēstulē, atbildot uz jautājumiem, kurus Komisija uzdeva 2009. gada 24. jūlijā pēc Beļģijas iesniegtajiem apsvērumiem, sniedza vairākus precizējumus. Pirmkārt, Beļģija atkārtoti norādīja uz savu viedokli, saskaņā ar kuru dalībvalstij nav pienākums GSE testu izmaksas likt apmaksāt uzņēmumiem. Attiecībā uz sabiedrības veselības aizsardzības izmaksām, kontroles izmaksas, kuras uzlikušas valsts iestādes, nevar uzskatīt par atlīdzību par pakalpojumu, un tās nevar uzlikt uzņēmumiem. Tomēr sadarbības labad tā nolēma atbildēt uz Komisijas jautājumiem, pieņemot argumentāciju, kas pausta lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu.
(58)
Attiecībā uz Kopienas finansējuma daļu Beļģija apliecināja, ka tas ir bijis iekļauts iepriekš paziņotajos skaitļos.
(59)
Pēc tam Beļģija norādīja, ka attiecībā uz finansējumu laikposmā no 2004. gada 30. jūnija līdz 2005. gada 31. decembrim to īstenoja AFSCA, pamatojoties uz tās rīcībā esošajiem finansējuma avotiem un tiem, ko tā pārņēma no iepriekšējām vienībām, no kurām tā veidojusies. Šajā laikposmā nebija parafiskālu maksājumu.
(60)
Komisija uzdeva jautājumus par 15 237 646 euro saistību ar 67 156 527,65 euro, kas minēta Beļģijas komentāros (sk. 55. apsvērumu). Beļģija atbildēja, ka 15 237 646 euro ir 67 156 527,65 euro neatņemama sastāvdaļa. Turklāt Beļģijas iestādes norādīja, ka vēlas veikt aprēķinus, lai pārbaudītu minētās summas pareizību.
(61)
Attiecībā uz atlīdzībām Beļģija norādīja, ka tās bija jāsedz lauksaimniekiem un ka tās nevarēja būt valsts atbalsts. Beļģija saistībā ar to atsaucās uz lēmumu N 9/05 un N 10/05, kurā bija norādīts, ka no kopējās cenas 44,08 euro apmērā valsts atbalsts ir tikai 33,38 euro. 10,70 euro nav valsts atbalsts, un tādēļ, novērtējot atbilstību maksimālajai intensitātei 40 euro apmērā par vienu testu, tie tika atskaitīti no testa cenas.
(62)
Ir lietderīgi atgādināt, ka Beļģija norādīja, ka vienīgā atšķirība, salīdzinot ar sistēmu, kuru Komisija apstiprināja lēmumā N 9/05 un N 10/05, ir atlīdzības summas indeksācija no 10,70 euro līdz 11,07 euro.
(63)
Savā 2009. gada 1. decembra vēstulē Beļģija sniedza labojumus skaitļiem, kurus iepriekš bija iesniegusi attiecībā uz veikto testu skaitu. Tā norādīja, ka šie skaitļi aizstāj tos, kuri bija sniegti iepriekš vēstulēs, kas sūtītas pirms un pēc lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu.
(64)
Izmaiņu pamatā ir tas, ka iepriekš vērā ņemtais paraugu skaits ir bijis kļūdains. Patiesībā pirmo aprēķinu pamatā ir bijis teorētisks skaits - trīs paraugi stundā, lai gan īstenībā uz vietas tika ņemti 12 paraugi stundā. Tas, ka pieauga testu skaits stundā, rezultātā samazināja katras paraugu ņemšanas izmaksas, kas savukārt ietekmēja kopējo izmaksu līmeni vienam testam, jo daļu testa izmaksu veidoja stundas izmaksas, kas samazinājās tādēļ, ka vienas stundas laikā tika ņemts vairāk paraugu. Turklāt, arī pārskatot 2003. un 2004. gadā nokauto dzīvnieku kopējo skaitu, tas izrādījās mazāks, salīdzinot ar skaitļiem, kas iesniegti iepriekš. Skaitļi, kas minēti Beļģijas 2009. gada 1. decembra vēstulē, ir skaitļi, kas paziņoti Komisijai par 2003. un 2004. gadu un attiecas uz liellopiem, kas nokauti lietošanai pārtikā.
(EUR)
2003
Laboratorijas izmaksas
Veterinārārstu stundas likme
Paraugu ņemšanas izmaksas
Testa komplekta izmaksas
Kopējās izmaksas
Intervence
EUR 40 par testu
janvāris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
februāris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
marts
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
aprīlis
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
maijs
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
jūnijs
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
jūlijs
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
augusts
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
septembris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
oktobris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
novembris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
decembris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
(EUR)
2004
Laboratorijas izmaksas
Veterinārārstu stundas likme
Paraugu ņemšanas izmaksas
Testa komplekta izmaksas
Kopējās izmaksas
Intervence
EUR 40 par testu
1.-15. janvāris
52,06
32,02
2,67
0,69
55,42
15,42
16.-31. janvāris
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
februāris
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
marts
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
aprīlis
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
maijs
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
jūnijs
42
32,02
2,67
0,69
45,36
5,36
jūlijs
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
augusts
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
septembris
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
oktobris
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
novembris
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
decembris
31,90
32,02
2,67
0,69
35,26
-4,74
(65)
Pamatojoties uz 64. apsvērumā norādīto tabulu, Beļģija secina, ka kopš 2004. gada 1. jūlija kopējās izmaksas par GSE testiem ir mazākas par 40 euro.
(66)
Tādēļ Beļģijas iestādes iesniedza arī labojumus tabulai, kas iesniegta pirms oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas un iekļauta lēmuma par uzsākšanu 25. apsvērumā. Pēdējie iesniegtie skaitļi ataino reālo situāciju, nevis aplēses, kā tas bija iepriekš. No šīs informācijas izriet, ka kopējā priekšfinansētā summa ir nevis 15 237 789,90 euro, kā bija lēsts iepriekš, bet gan 6 619 810,74 euro.
Laikposms
Testa cena (EUR)
Testu skaits
Kopā (EUR)
1.1.2003.-
15.1.2004.
Netiešs valsts atbalsts
40,00
373 550
14 942 015,90
Testa izmaksas EUR 40
31,08
373 550
5 759 524,54
Kopā
71,08
373 550
20 701 540,44
16.1.2004.-
30.6.2004.
Netiešs valsts atbalsts
40,00
160 551
6 422 043,10
Nodeva
22,02
160 551
860 286,19
Kopā
62,02
160 551
7 282 329,29
1.1.2003.-
30.6.2004.
Kopējais priekšfinansētais budžets virs maksimālās summas EUR 40
6 619 810,74
(67)
Tāpat Beļģija norāda, ka tad, ja Beļģijas konkurences iestāžu izmeklēšana atklās, ka laboratoriju veikto GSE testu cenas bija paaugstinātas iespējamas nelikumīgas laboratoriju savstarpējas vienošanās dēļ, tā apņemas atgūt pārmaksātos līdzekļus, nepieciešamības gadījumā uzsākot tiesvedības procedūras kompetentajās tiesās.
(68)
Savā 2011. gada 6. aprīļa vēstulē Beļģijas iestādes atkārtoti apstiprināja, ka atlīdzība 10,70 euro apmērā bija paredzēta vienīgi tam, lai GSE testu apmaksātu saņēmējs, kas to saņēma konkrētajā brīdī, un tas nebija kā iepriekšējo GSE testu priekšfinansējuma atmaksa.
(69)
Tajā pašā 2011. gada 6. aprīļa vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka BIRB priekšfinansētā kopējā summa bija 67 156 527,65 euro. AFSCA daļu šo summas atmaksāja šādi:
AFSCA atmaksātais:
2005
4 477 102 euro
2006
4 477 102 euro
2007
Netika veikta atmaksa (tika pieprasīts un saņemts pagarinājums, veicot procentu maksājumus)
2008
194 901 euro (procenti par atlikto atmaksu)
Sākot ar 2008. gadu
Vairs nav maksājumu BIRB - 2008. gada 22. decembra ilgtermiņa programma
Vēl jāatlīdzina
58 202 323 euro
(70)
Beļģija norādīja, ka valdība ir nolēmusi atlikt priekšfinansējuma atmaksu BIRB un ka tā rezultātā atgūtās summas tiks iekļautas AFSCA pozitīvajā bilancē. Šī bilance ir uzskatāma par GSE testu atmaksu.
(71)
Attiecībā uz GSE testu izmaksām, kuras sedz ražotāji, Beļģija vēlreiz apstiprināja, ka nav īpašas sistēmas, kas noteiktu lopkautuvēm par pienākumu izrakstīt ražotājiem faktūrrēķinus par atlīdzības summu par GSE testu, bet, ka tas tiek darīts pašiniciatīvas kārtā. Beļģija iesniedza dažus rēķinu piemērus, no kuriem skaidri izriet, ka atlīdzības summas faktūrkreditēšana tiek veikta kā atsevišķa sadaļa faktūrrēķinā. Tā ir pirkuma pavadzīme, ko lopkautuve izsniedz ražotājam, un atlīdzības summa tajā ir atvilkta no kopējās summas, kas kautuvei ir jāmaksā ražotājam par dzīvnieka iegādi. Beļģija norāda, ka tas ir pierādījums tam, ka ražotājs ir galīgā persona, kam jāatlīdzina GSE testu izmaksas AFSCA.
(72)
Pēdējā - 2011. gada 25. maija - vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka atbalsta summas varētu būt veidotas, piemērojot de minimis atbalsta kumulēšanu, kā paredzēts Komisijas 2004. gada 6. oktobra Regulā (EK) Nr. 1860/2004 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam lauksaimniecības un zivsaimniecības nozarē (25), ar saderīgu atbalstu 40 euro apmērā par vienu testu laikposmā, kurā regula bija piemērojama.
4. TREŠO PERSONU IESNIEGTIE KOMENTĀRI
(73)
Šīs procedūras ietvaros Komisija no ieinteresētām trešām personām nevienu komentāru nav saņēmusi.
5. NOVĒRTĒJUMS
5.1. Atbalsta esamības pārbaude
(74)
Beļģija vispirms savos komentāros par lēmumu sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru norādīja, ka tā uzskata, ka GSE testu izmaksas ir jāfinansē dalībvalstīm, jo tie ir obligāti, un ka neviens Kopienas tiesību akts neparedz, ka kontroles izmaksas ir jāsedz uzņēmumiem. Tomēr lauksaimniecības pamatnostādnes 2007.-2013. gadam un Komisijas prakse skaidri liecina, ka testu dažādie izmaksu līmeņi var radīt konkurences izkropļojumus un ka lielākā daļa dalībvalstu piešķir atbalstu, lai segtu šo testu izmaksas, tādēļ ir nepieciešams reglamentēt to intensitāti, lai ierobežotu konkurences izkropļošanu, ko izraisījis atbalsts. Proti, TSE pamatnostādnēs ir skaidri noteikts, ka valstu piešķirtie atbalsti rada konkurences izkropļošanas risku. Piemēram, TSE pamatnostādņu 24. punktā ir minēts, ka “sākot ar 2003. gada 1. janvāri attiecībā uz obligātajām GSE pārbaudēm liellopiem, kurus kauj lietošanai pārtikā, tiešais un netiešais valsts atbalsts, tostarp Kopienas maksājumi, kopumā nedrīkst pārsniegt 40 euro par vienu testu. Pienākums veikt pārbaudi var būt balstīts uz Kopienas vai valsts tiesību aktiem.” Dalībvalstis tika iepazīstinātas ar šīm pamatnostādnēm un aicinātas veikt lietderīgus pasākumus, lai to shēmas būtu atbilstīgas pamatnostādnēm. Tāpat, attiecībā uz lauksaimniecības pamatnostādnēm 2007.-2013. gadam, valsts atbalsta kvalificēšana attiecībā uz GSE testiem ir iekļauta 132. punkta f) un turpmākajos apakšpunktos. Turklāt ir svarīgi uzsvērt, ka Beļģijas iestādes nepārsūdzēja lēmumu N 9/05 un N 10/05, kurā daļa GSE testu finansējuma tika kvalificēta kā atbalsts, kas netieši nozīmē, ka Beļģijas iestādes pieņēma to, atbalsts GSE testu finansēšanai tika kvalificēts kā valsts atbalsts.
(75)
No šiem faktiem var secināt, ka tam, ka Beļģija apstrīd to, ka atbalsts GSE testu finansēšanai tiek kvalificēts kā valsts atbalsts tādēļ, ka šie testi ir obligāti, nav nekāda pamata, ņemot vērā jau daudzus gadus piemērojamos un piemērotos tiesību aktus.
(76)
Tādēļ Komisija attiecīgos pasākumus pārbauda saskaņā ar LESD 107. pantu. LESD 107. panta 1. punktā ir noteikts, ka, ja vien Līgums neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(77)
Lai uz pasākumu attiektos LESD 107. panta 1. punkts, ir jābūt kumulatīvi izpildītiem četriem nosacījumiem: 1) pasākums ir jāfinansē valstij vai no valsts līdzekļiem un tam jābūt attiecināmam uz valsti; 2) tam izlases veidā ir jāattiecas uz konkrētiem uzņēmumiem vai ražošanas nozarēm; 3) tam ir jārada ekonomiska priekšrocība uzņēmumiem, kas to saņem; 4) tam ir jāiespaido tirdzniecība Savienībā un jārada vai jādraud radīt konkurences izkropļojumu.
(78)
Turpmākajos apsvērumos šie četri kritēriji tiek piemēroti pasākumiem, kas varētu būt uzskatāmi par valsts atbalstu.
(79)
Kā ir norādīts 55. apsvērumā, GSE testu izmaksu finansēšanai tika izmantotas vairākas finansēšanas sistēmas. Pārbaudot kritēriju par valsts līdzekļu esamību, šajā lēmumā ir aplūkoti dažādi GSE testu finansēšanas veidi.
5.1.1. Valsts līdzekļu esamība
5.1.1.1. No 2001. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim
(80)
Laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2001. gada 31. decembrim GSE testu izmaksas pilnībā finansēja Valsts kase. Šajā gadījumā nav nekādu šaubu, ka finansēšanai tika izmantoti valsts līdzekļi.
5.1.1.2. No 2002. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam
(81)
Nākamajā laikposmā, t. i., no 2002. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam, gaidot strukturālu risinājumu testu finansēšanai, testus priekšfinansēja BIRB. BIRB ir federāla valsts iestāde, kurai ir juridiskās personas statuss un kura izveidojusies, pārveidojot bijušo Beļģijas Ekonomikas un lauksaimniecības biroju (OBEA) un bijušā Centrālā kvotu un licenču biroja (OCCL) lauksaimniecības nodaļu. Tā ir B kategorijas daļēji valsts struktūra, kas atrodas lauksaimniecības un vidusšķiras ministra pakļautībā. BIRB ir maksājumu aģentūra kopējās lauksaimniecības politikas ietvaros un to finansē ELVGF (26). Tam var uzdot uzdevumus, kas izriet no federālās valdības vai reģionālo valdību lauksaimniecības politikas. Lai varētu sabalansēt savu administratīvo budžetu, BIRB rīcībā ir valdības dotācija, kas iekļauta tās uzraudzības budžetā federālā līmenī (Ekonomikas federālais valsts dienests) un zināmi pašu ieņēmumi (ienākumi no dažām atlīdzībām un no ierobežotiem kapitāla ieguldījumiem). Ņemot vērā iepriekš minēto, finansējums ar BIRB starpniecību ir finansējums no valsts līdzekļiem.
5.1.1.3. No 2004. gada 1. jūlija līdz 2004. gada 30. novembrim
(82)
No 2004. gada 1. jūlija līdz 2004. gada 30. novembrim testus priekšfinansēja AFSCA. Tajā laikā spēkā esošajos tiesību aktos (t. i., galvenokārt 2000. gada 4. februāra likums par AFSCA dibināšanu (27) bija norādīts, ka AFSCA finansē galvenokārt dažādi ienākumi, piemēram, ienākumi no nodevām, nodokļiem un atlīdzībām, administratīvām sodanaudām, gadījuma ienākumi, ziedojumi, novēlējumi utt. (28). AFSCA ir valsts iestāde, kurai ir juridiskās personas statuss, kas klasificēta A kategorijā, kura paredzēta 1954. gada 16. marta likumā par noteiktu sabiedrisko organizāciju kontroli (29). No šiem apsvērumiem izriet, ka finansējumu, kuru piešķīrusi AFSCA, veido valsts līdzekļi un ka par to piešķiršanu lemj valsts iestāde - AFSCA, kas pakļauta par sabiedrības veselību atbildīgajam ministram.
5.1.1.4. No 2004. gada 1. decembra līdz 2005. gada 31. decembrim
(83)
Attiecībā uz laikposmu no 2004. gada 1. decembra (datuma, kad stājās spēkā karaļa 2004. gada 15. oktobra dekrēts) līdz 2005. gada 31. decembrim (datumam, kad stājās spēkā 2005. gada 10. novembra karaliskie dekrēti) GSE testus finansēja par atlīdzību 10,70 euro apmērā par katru izmeklēto liellopu, ko papildināja AFSCA finansējums no tās rezervēm un no atmaksājama avansa, ko tās rīcībā nodeva Valsts kase.
(84)
AFSCA piešķirtais daļējais finansējums no pašas fondiem ir uzskatāms par valsts līdzekļiem (sk. 82. apsvērumu).
(85)
Attiecībā uz jautājumu par to, vai atlīdzības ir uzskatāmas par valsts līdzekļiem, runa par valsts līdzekļiem var būt tad, ja ir zināms, ka atlīdzības nesedz visas reālās izmaksas par pakalpojumiem, kuru segšanai tās paredzētas. Patiesībā, ja nav atbilstības starp sniegtā pakalpojuma izmaksām un atlīdzību, atlikums veido valsts līdzekļus, kuri var būt tās valsts struktūras rīcībā, kurai atlīdzība tiek samaksāta. Tādēļ ir svarīgi pārbaudīt, vai atlīdzības, kas samaksātas AFSCA par GSE testiem, ir maksājumi par AFSCA pakalpojumiem, kas reāli sniegti uzņēmumiem, un vai tie ir balstīti uz tirgus cenām vai ne (sk. lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu 54. apsvērumu). Šis jautājums ir apskatīts turpmāk, pārbaudot priekšrocību jēdzienu.
5.1.1.5. Sākot ar 2006. gada 1. janvāri
(86)
Attiecībā uz laikposmu pēc 2005. gada 10. novembra karaļa dekrētu stāšanās spēkā, t. i., laikposmu, kas sākās 2006. gada 1. janvārī, ir jāpārbauda, vai atlīdzības un iemaksas, kuras noteica šie dekrēti, ir uzskatāmas par valsts līdzekļiem. Šis jautājums jau ir pārbaudīts saistībā ar lēmumu N 9/05 un N 10/05. 44. apsvērumā ir vispārīgi norādīts, ka iemaksas ir uzskatāmas par valsts līdzekļiem un ka atlīdzības varētu uzskatīt par valsts līdzekļiem, ja izrādītos, ka šīs atlīdzības nesedz visas reālās izmaksas par pakalpojumiem, kuru apmaksai tās ir paredzētas. GSE testu gadījumā tie daļēji ir finansēti no atlīdzībām un daļēji no iemaksām. Lēmumā N 9/05 un N 10/05 bija secināts, ka daļas GSE testu finansējums, izmantojot atlīdzības, nav uzskatāms par valsts atbalstu, un ka finansējums, izmantojot iemaksas, ir saderīgs valsts atbalsts. Kā ir norādīts lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu 34. apsvērumā, šis lēmums neattiecas uz atbalstu, kas apstiprināts Komisijas lēmumā, un tādēļ šeit netiks pārbaudīts atkārtoti.
(87)
Tomēr, ņemot vērā informāciju, kuru Beļģija sniedza pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas, ir apstiprinājies, ka ienākumi no iemaksām daļēji ir izmantoti 2005. un 2006. gadā, lai atmaksātu GSE testu priekšfinansējumu, kas pārsniedza 40 euro laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 1. decembrim. Tomēr tas nav pieminēts lēmumā N 9/05 un N 10/05. Rezultātā daļa iemaksu tika izmantotas, lai finansētu GSE testus, kuri veikti laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 1. decembrim, ar mērķi no lauksaimniekiem neindividuāli atgūt obligāto GSE testu priekšfinansētās izmaksas, kas pārsniedz maksimālo summu 40 euro.
(88)
Daļas ieņēmumu no šīm iemaksām izmantošana, lai atmaksātu testu priekšfinansējumu, nekādā veidā nemaina valsts līdzekļu klasifikāciju, kāda tā ir lēmumā N 9/05 un N 10/05.
5.1.2. Uzņēmuma selektīvās priekšrocības
(89)
Pārbaudot priekšrocību esību, ir svarīgi, pirmkārt, izšķirt pasākumus, kas finansēti par valsts līdzekļiem, tostarp iemaksas, un pasākumus, kas finansēti par atlīdzībām.
(90)
Attiecībā uz pasākumiem, kas finansēti par valsts līdzekļiem, ieskaitot iemaksas, Komisija vienmēr ir uzskatījusi (30), ka tad, ja valsts finansē to obligāto kontroļu izmaksas, kas attiecas uz produktu ražošanu vai tirdzniecību, tā ir uzskatāma par selektīvu priekšrocību uzņēmumiem (31). Patiesībā valsts atvieglo finansiālo nastu, kas parasti ir iekļauta uzņēmuma budžetā. No iepriekš minētā var secināt, ka lauksaimnieki, lopkautuves un citas vienības, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kas iegūti no liellopiem, kuriem saskaņā ar attiecīgajā laikposmā spēkā esošajiem tiesību aktiem obligātā kārtā ir veikti GSE testi, īsteno saimniecisko darbību un ir saņēmuši valsts atbalstu valsts finansējuma veidā GSE testiem jau kopš 2001. gada 1. janvāra.
(91)
Beļģijas sniegtos argumentus (sk. 37. un turpmākos apsvērumus), saskaņā ar kuriem GSE testu finansējums ir bijis paredzēts ar mērķi aizsargāt sabiedrības veselību, un saskaņā ar kuriem dalībvalstij pašai ir jālemj par GSE testu parasto finansēšanas sistēmu, nevar pieņemt 74. apsvērumā minēto iemeslu dēļ. Konkrētākā selektivitātes novērtēšanas kontekstā Beļģija pauda viedokli, ka par selektivitāti var runāt vienīgi saistībā ar pasākumiem, kuros noteiktas nozares vai uzņēmumi gūst labvēlīgāku attieksmi, salīdzinot ar parasto sistēmu. Beļģija uzskata, ka tas, ka starp dažādām dalībvalstīm pastāvēja atšķirības GSE testu finansēšanā un ka tas varēja izraisīt konkurences kropļošanu, ir saistīts nevis ar jautājumu par valsts atbalstu, bet gan ar tiesību aktu saskaņošanu.
(92)
Tomēr šāds arguments nav pieņemams. Kā ir norādīts lēmumā N 9/05 un N 10/05, selektivitātes kritērijs ir izpildīts, tiklīdz priekšrocība ir paredzēta kādiem uzņēmumiem vai darbības nozarei. Šajā gadījumā valsts līmenī valsts finansējumu GSE testiem saņem noteikta nozare, kurā audzē dzīvniekus, kuriem tiek veikti GSE testi. Kopienas līmenī valsts finansējums Beļģijas uzņēmumiem GSE testu veikšanai vai finansējums, izmantojot valsts līdzekļus, rada uzņēmumiem priekšrocības, salīdzinot ar to ārvalstu konkurentiem, kuru veikto obligāto GSE testu finansēšanu neuzņemas valsts vai kuri netiek segti no valsts līdzekļiem. TSE pamatnostādņu preambulā (8. un 9. punktā) bija skaidri norādīts, ka notiekošā saskaņošana, kas nozarei noteiktu pienākumu segt izdevumus, bija lēna, un ka tādēļ Komisija bija nolēmusi paskaidrot un grozīt savu politiku attiecībā uz valsts atbalstu saistībā ar izmaksām, kuras radīja GSE testi. Savukārt TSE pamatnostādņu 24. punktā ir norādīts, ka pienākums veikt pārbaudi varēja būt balstīts uz Kopienas vai valsts tiesību aktiem. Šajā punktā ir skaidri norādīts, ka pienākums veikt testus nav saskaņots Kopienas līmenī, kas nozīmē, ka selektīvs atbalsts, no kura labumu gūst noteiktas dalībvalsts uzņēmumi, varēja gadīties arī šā iemesla dēļ. Jāsecina, ka pasākumi, kurus finansē no valsts līdzekļiem, tostarp iemaksām, rada selektīvu priekšrocību lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kuras pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kas iegūti no liellopiem un kuriem ir veiktas obligātas GSE pārbaudes saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem, jo tie atvieglo izmaksas, kas jāsedz to saņēmējiem. Šīs priekšrocības netiek piešķirtas, izmantojot tiešus maksājumus, bet gan valsts iestādēm uzņemoties GSE testu izmaksu segšanu, apmaksājot testu izmaksas tieši laboratorijām, kas tos veic pēc lopkautuvju pieprasījuma un rēķinus izraksta AFSCA.
(93)
Attiecībā uz atbalsta pasākumiem, kurus finansē no atlīdzībām, ir svarīgi pārbaudīt, vai ar šādu atlīdzību starpniecību tiek piešķirta priekšrocība. Kā ir norādīts lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu (61. un 62. apsvērumā), runa par priekšrocību var būt vienīgi tad, ja šīs atlīdzības ir mazākas par reālajām tām pakalpojumu izmaksām, kurus AFSCA sniedz uzņēmējiem. Tāpat ir svarīgi pārbaudīt, vai atlīdzības ir maksājumi par AFSCA pakalpojumiem, kas patiesi sniegti uzņēmumiem. Konkrētāk, rodas jautājums par to, vai priekšrocība tika piešķirta lopkautuvēm un ražotājiem, kas maksāja atlīdzību 10,70 euro apmērā par vienu pārbaudīto liellopu laikposmā no 2004. gada 1. decembra līdz 2005. gada 31. decembrim, un vai tie patiesi saņēma AFSCA sniegtos pakalpojumus.
(94)
Beļģijas iestādes atbildē uz lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu norādīja, ka atlīdzība 10,70 euro apmērā par katru pārbaudīto liellopu bija vienīgais AFSCA finansējuma avots, lai segtu GSE testu izmaksas, izņemot AFSCA rezerves un atmaksājamus Valsts kases avansus. Atlīdzības maksājumu veica lopkautuves. Beļģijas iestādes minēja, ka lopkautuvēm nebija nekāda likumīga pienākuma faktūrrēķinus par atlīdzības summu izrakstīt saviem klientiem, taču lopkautuvju prakse ir ražotājiem izrakstīt atsevišķus faktūrrēķinus par atlīdzības summu. Beļģija to pierādīja, iesniedzot faktūrrēķinus, no kuriem ir skaidri saprotams, ka lopkautuves ražotājiem izrakstīja atsevišķus faktūrrēķinus par atlīdzības summu. Beļģija uzskata, ka nav pamata oficiāli reglamentēt veidu, kādā lopkautuves nosaka ražotājiem vai citiem potenciāliem pakalpojumu saņēmējiem atlīdzību, kuru tie maksā, ņemot vērā to, ka faktūrrēķins par šīm izmaksām tiek izrakstīts ražotājiem līdzīgi kā par citām izmaksām, kas rodas kaušanas laikā.
(95)
Tādēļ no iepriekš minētā var secināt, ka šaubas, kas, uzsākot oficiālo izmeklēšanas procedūru, paustas 44. apsvērumā, kurā ir norādīts, ka atlīdzība lopkautuvēm esot bijusi daudz lielāka nekā citiem pakalpojuma saņēmējiem, tika novērstas, kad Beļģija iesniedza informāciju par rēķina izrakstīšanu ražotājiem par šīs atlīdzības summu.
(96)
Attiecībā uz jautājumu par to, vai GSE testu cena ir tāda pati kā tirgus cena, pirmkārt, Beļģija norādīja Komisijai, ka kopš 2005. gada jūlija AFSCA piedāvātās cenas ir zemākas par 40 euro, turpretī lauksaimniecības pamatnostādnes 2007.-2013. gadam paredz, ka 40 euro ir zemākā cena, kas šajā brīdī ir pieejama Kopienā. Tas liecina par to, ka cenas atbilst tām cenām, kādas noteiktajā laikposmā tiek praktizētas citur Eiropā. Otrkārt, Beļģija uz lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu atbildēja, ka šī situācija ir norādīta situācijā, kas pārbaudīta lēmumā N 9/05 un N 10/05, kurā ir secināts, ka pakalpojumu sniedzēju izvēle ir notikusi saskaņā ar atklātām un nediskriminējošām procedūrām (sk. lēmuma N 9/05 un N 10/05 82. apsvērumu). Treškārt, Komisija ņem vērā Beļģijas apņemšanos gadījumā, ja Beļģijas konkurences iestādes secinātu, ka starp laboratorijām ir pastāvējusi nelikumīga vienošanās ar mērķi paaugstināt testu cenas, veikt visus pieejamos juridiskos pasākumus, lai atgūtu summas, kas pārmaksātas par testiem. Pamatojoties uz šiem apsvērumiem, Komisija secina, ka atlīdzības nevar uzskatīt par valsts līdzekļiem, jo atlīdzības, kas samaksātas AFSCA par GSE testiem, ir maksājumi par AFSCA pakalpojumiem, kas patiesi sniegti uzņēmumiem, un tie ir balstīti uz tirgus cenām.
(97)
Atbilstoši lēmumam N 9/05 un N 10/05 var secināt, ka izmantojot atlīdzības, nekāda veida priekšrocības netika sniegtas ne lopkautuvēm, ne ražotājiem, jo atlīdzības sedz maksājumus par pakalpojumiem, kurus ir saņēmis atlīdzības maksātājs, un ka testu cenas ir balstītas uz tirgus cenām. Tāpat tas ļauj secināt, ka nepastāv finansējums, izmantojot valsts līdzekļus, jo testa cena ir atbilstoša tirgus cenai.
5.1.3. Konkurences izkropļojums un ietekme uz tirdzniecību Savienībā
(98)
Attiecībā uz citiem nosacījumiem, kas attiecas uz LESD 107. panta 1. punkta piemērošanu, pasākums var ietekmēt Beļģijas pozīciju šajā nozarē (32). Tā kā Beļģijas uzņēmumi darbojas starptautiskā tirgū, kurā valda spēcīga konkurence, pasākums rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus (33) un ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm.
5.1.4. Secinājumi par atbalsta būtību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē
(99)
Komisija uzskata, ka, ņemot vērā iepriekš minēto, GSE testu finansēšana, izmantojot iemaksas un citus valsts līdzekļus, kā norādīts iepriekš, ir priekšrocība, ko finansē no valsts līdzekļiem. Šī priekšrocība izkropļo vai draud izkropļot konkurenci, radot labvēlīgus apstākļus atsevišķiem uzņēmumiem un atsevišķiem preču veidiem, tādējādi tas var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Priekšrocība ir piešķirta lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kas iegūti no liellopiem un ir pakļauti obligātai GSE pārbaudei saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem. Tāpēc Komisija secina, ka uz šiem pasākumiem attiecas LESD 107. panta 1. punkts. Savukārt tā daļa GSE testu, kuru finansē no atlīdzībām, nav atbalsts, jo atlīdzības maksātāji saņem pakalpojumus, kas sniegti par tirgus cenām.
5.2. Atbalsta nelikumība
(100)
Kopš 2001. gada 1. janvāra Beļģijas iestādes saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu nav paziņojušas Komisijai par atbalsta pasākumiem, kas ietverti GSE testu finansēšanā. Regulā (EK) Nr. 1/2004 noteiktie atbalsta veidi ir atbrīvoti no paziņošanas pienākuma ar noteikumu, ka tie atbilst regulā paredzētajiem nosacījumiem. Tātad gadījumā, ja tie neatbilst minētajiem nosacījumiem, tie ir nelikumīgi.
5.3. Atbalsta finansēšana
(101)
Attiecībā uz valsts atbalstu, ko daļēji finansē ar parafiskālu maksājumu palīdzību, t. i., ar iemaksām, ar atbalstu finansētās darbības, kā arī paša atbalsta finansēšanas kārtība ir jāpārbauda Komisijai. Iespējama valsts atbalsta finansēšanas kārtības nesaderība ar iekšējo tirgu par nesaderīgu padara arī pašu atbalstu pat tad, ja, piešķirot atbalstu, ir ievēroti piemērojamie konkurences noteikumi.
(102)
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru LESD noteikumi par valsts atbalstu neattiecas uz nodokļiem, izņemot, ja tie ir atbalsta pasākuma maksāšanas veids un ir šā atbalsta neatņemama daļa (34). Lai nodokli vai daļu nodokļa varētu uzskatīt par atbalsta pasākuma neatņemamu daļu, obligāti ir jāpastāv stingrai saiknei starp nodokli un atbalstu, atbilstoši saistītajiem valsts tiesību aktiem, tā, lai ienākumi no nodokļa obligāti būtu saistīti ar atbalsta finansējumu (35). Ja šāda saikne pastāv, ieņēmumi no nodokļa tieši ietekmē atbalsta lielumu (36) un attiecīgi šā atbalsta saderības ar iekšējo tirgu novērtējumu. (37)
(103)
Tādēļ ir jāizvērtē, vai iemaksa, kas iekasēta kopš 2004. gada 1. jūlija, atbilst 102. apsvērumā minētajiem kritērijiem, un tas jādara saskaņā ar tiesību aktiem, kas bijuši piemērojami dažādos laikposmos. Uz finansēto atbalstu attiecas izņēmums, taču šis izņēmums neietver atbalsta finansēšanas sistēmu, tādēļ ir jāpārbauda finansēšanas sistēmas likumība visā attiecīgajā laikposmā.
5.3.1. No 2004. gada 1. jūlija līdz 2005. gada 31. decembrim
(104)
Šajā laikposmā atbalstu priekšfinansēja AFSCA un atlīdzības saskaņā ar karaļa 2004. gada 15. oktobra dekrētu (pēdējās minētās tomēr neattiecas uz šo sadaļu, jo tās nav valsts atbalsts - sk. 97. apsvērumu). Ir svarīgi pārbaudīt, vai finansēšanas sistēma veido atbalsta pasākuma neatņemamu sastāvdaļu. No spēkā esošajiem tiesību aktiem neizriet ne tas, ka pastāv stingra saikne starp AFSCA finansēšanas veidu un GSE testu finansēšanu, ne tas, ka ieņēmumi no nodokļiem obligāti ir saistīti ar atbalsta finansēšanu. Patiesībā 2000. gada 4. februāra likumā par AFSCA dibināšanu ir paredzēti dažādi AFSCA finansēšanas avoti (sk. 82. apsvērumu). Turklāt nevar secināt, ka ieņēmumi no nodokļa tieši ietekmē atbalsta lielumu, ņemot vērā to, ka testi tiek finansēti gan no atlīdzībām, gan atlikumu finansē AFSCA. Tādēļ atbalsta summas, kuras maksā AFSCA, atšķiras atkarībā no testu cenām, nevis atkarībā no AFSCA veiktajām iemaksām. Tātad jāsecina, ka starp ieņēmumiem no iemaksām un priekšfinansējuma atmaksu nepastāv cieša saikne.
5.3.2. Sākot ar 2006. gada 1. janvāri
(105)
Sākot ar šo datumu, iemaksu jautājumu reglamentēja karaļa dekrēts par iemaksām AFSCA finansēšanai. Lēmumā N 9/05 un N 10/05 tika pārbaudīta finansēšanas sistēma, izmantojot iemaksas, un tika secināts, ka daļas to izmaksu finansēšanas metode, kuras saistītas ar GSE testiem, nav diskriminējoša attiecībā uz ievestajiem vai izvestajiem produktiem, un nav pretrunā Līguma noteikumiem (38). Kā norādīts 31. apsvērumā, šis lēmums neattiecas uz pasākumiem, kas iepriekš apstiprināti. Tomēr, tā kā Beļģija ir norādījusi, ka daļa iemaksu, sākot ar 2006. gada 1. janvāri, ir izmantotas, lai atmaksātu iepriekšējo GSE testu priekšfinansējumu, Komisijai ir tiesības pārbaudīt finansēšanas sistēmu saistībā ar to, ka no iemaksām tiek finansēta GSE testu priekšfinansējuma atmaksa.
(106)
Beļģija norādīja, ka finansēšanas sistēma palika nemainīga, izņemot atlīdzību indeksāciju. Vienīgais elements, kas tika mainīts, ir no iemaksām gūto ienākumu izmantošana, lai 2006. gadā veiktu GSE izmaksu priekšfinansējuma atmaksu.
(107)
Attiecībā uz jautājumu par to, vai šis finansējums veido atbalsta pasākuma neatņemamu daļu, atbilde ir noliedzoša. Iemaksu izlietošana pēc 2006. gada, lai atmaksātu testu priekšfinansējumu, nav ietekmējusi piešķirtā atbalsta summu. Turklāt Beļģijas iestādes norādīja, ka atmaksas sistēma bija solidāra, kur katrs uzņēmējs veica iemaksu AFSCA, un daļa šīs iemaksas tika izlietota, lai atmaksātu iepriekšējās izmaksas, kas saistītas ar GSE testu priekšfinansējumu. Šajā sistēmā ieguldījumu veica arī visi aktīvie uzņēmēji, kuri attiecīgajā laikposmā turēja liellopus, taču tie nebija vienīgie maksātāji. Tādēļ Komisija secina, ka atbalsta finansējums nav attiecīgā atbalsta pasākuma neatņemama daļa.
5.4. Atbalsta pasākumu saderības novērtējums
(108)
Tā kā atbalsts ir uzskatāms par valsts atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu, ir jāpārbauda, vai to var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 2. un 3. punktu.
(109)
Ņemot vērā attiecīgo pasākumu, piemērot var vienīgi LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, kas paredz, ka par saderīgu ar iekšējo tirgu var uzskatīt atbalstu, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm.
(110)
Saskaņā ar 23.3. punktu Kopienas pamatnostādnēs attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē (39) attiecībā uz laikposmu no 2000. līdz 2006. gadam (turpmāk “lauksaimniecības pamatnostādnes 2000.-2006. gadam”) un Komisijas paziņojumā par noteikumiem, kas piemērojami, novērtējot nelikumīgu valsts atbalstu (40), jebkurš nelikumīgais atbalsts 1. panta f) punkta nozīmē Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (41), ir jāpārbauda saskaņā ar noteikumiem un pamatnostādnēm, kuras ir spēkā brīdī, kad atbalsts piešķirts. Komisija 2002. gadā pieņēma TSE pamatnostādnes. Šīs pamatnostādnes bija piemērojamas laikā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim (42). TSE pamatnostādņu 44. punktā ir noteikts, ka, izņemot gadījumus, kas saistīti jo īpaši ar GSE testiem, nelikumīgais atbalsts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 1. panta f) punktu tiks pārbaudīts saskaņā ar noteikumiem un pamatnostādnēm, kas piemērojamas brīdī, kad atbalsts ir piešķirts. Tā kā atbalsts tika piešķirts laikā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 31. decembrim, šā atbalsta novērtēšanā ir jāņem vērā TSE pamatnostādnes.
(111)
Atbilstoši lauksaimniecības pamatnostādņu 2007.-2013. gadam 194. punkta c) apakšpunktam Komisija no 2007. gada 1. janvāra vairs nepiemēros TSE pamatnostādnes, izņemot saistībā ar nelikumīgu atbalstu, kas noteikts TSE pamatnostādņu 43. punktā un turpmākajos punktos.
(112)
Atkarībā no dažādu juridisko noteikumu piemērošanas var izšķirt divus laikposmus.
5.4.1. Laikposms no 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim: jāpiemēro lauksaimniecības pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4. punkts, kurā ir atsauce uz TSE pamatnostādņu 45. punktu
(113)
TSE pamatnostādņu 45. punktā ir noteikts, ka attiecībā uz nelikumīgu valsts atbalstu, kas paredzēts, lai segtu GSE testu izmaksas, kuras radušās pirms datuma, kad bija piemērojamas TSE pamatnostādnes (t. i., pirms 2003. gada 1. janvāra), Komisija novērtēs šāda atbalsta saderību saskaņā ar lauksaimniecības pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4. punktu un saskaņā ar savu praksi kopš 2001. gada pieņemt to, ka šāds atbalsts var būt līdz pat 100 %.
(114)
Saskaņā ar pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4. punktu, lai pasākumu varētu uzskatīt par saderīgu:
-
tam ir jābūt iekļautam atbilstīgā Kopienas, valsts vai reģionālā līmenī izveidotā programmā attiecīgās slimības profilaksei, kontrolei vai apkarošanai (11.4.2. punkts),
-
pasākuma mērķim ir jābūt profilaksei vai kompensēšanai, vai abu kombinācijai (11.4.3. punkts),
-
pasākumam ir jābūt saderīgam gan ar īpašajiem mērķiem, gan noteikumiem, kas paredzēti Kopienas veterinārajos un fitosanitārajos tiesību aktos (11.4.4. punkts),
-
atbalsta intensitāte nedrīkst pārsniegt 100 % no attiecināmajām izmaksām (11.4.5. punkts).
Ja atbalstu piešķir saskaņā ar Kopienas un/vai valsts un/vai reģionālajām atbalsta shēmām, Komisija prasīs pierādījumus tam, ka dažādu shēmu summēšanās dēļ nepastāv pārmērīgas kompensācijas iespēja. Ja Kopienas atbalsts ir apstiprināts, ir jānorāda attiecīgā Komisijas lēmuma datums un atsauces.
(115)
Attiecībā uz trīs pirmajiem nosacījumiem lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu jau ir secināts, ka tie ir izpildīti (sk. minētā lēmuma par uzsākšanu 80. apsvērumu). Arī Beļģijas iestādes šo pieeju ir apstiprinājušas to komentāros par lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru. Patiesi, GSE ir transmisīva slimība un tā rada apdraudējumu sabiedrības veselībai. Runa ir par dzīvnieku slimību, par kuras sākotnējo uzliesmojumu ir jāziņo tieši Komisijai un pārējām dalībvalstīm (43). Atbalsta pasākuma mērķis ir cīņa pret GSE, pārbaudot nokautos dzīvniekus un dzīvniekus, kas ir nobeigušies. Lauksaimnieku izdevumu kompensēšanai ir jānodrošina, lai pasākumi patiesi tiktu īstenoti. Visi pasākumi tiek īstenoti saskaņā ar Kopienas tiesībām vai tiek ieteikti saskaņā ar tām (44).
(116)
Attiecībā uz ceturto nosacījumu Beļģijas iesniegtā informācija liecina par to, ka šajā laikposmā GSE testu finansēšanas izmaksas svārstījās no 111,81 euro līdz 63,45 euro (sk. 56. apsvērumu). Šīs izmaksas sedz laboratorijas analīzes, izmaksas par parauga ņemšanu, ko veic veterinārārsts, un testa komplekta izmaksas. Komisija uzskata, ka šīs izmaksas ir atbilstīgas tām, kas minētas lauksaimniecības pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4.5. punktā, kur citu reālo izmaksu starpā ir minētas sanitārās kontroles, testi un citi skrīninga pasākumi.
(117)
Līdz ar to jāsecina, ka atbalsts, kas piešķirts laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim, ir saderīgs.
5.4.2. Laikposms no 2003. gada 1. janvāra līdz 2005. gada 31. decembrim: piemērojams TSE pamatnostādņu 21. punkts un turpmākie punkti
(118)
Atbilstoši TSE pamatnostādņu 23. punktam Komisija nolēma turpināt atļaut atbalstus, kuri sedz līdz pat 100 % izmaksu, kas saistītas ar GSE testiem saskaņā ar principiem, kuri izklāstīti lauksaimniecības pamatnostādņu 2000.-2006. gadam 11.4. punktā (sk. 114. apsvērumu).
(119)
Turklāt saskaņā ar TSE pamatnostādnēm ir jābūt izpildītiem arī turpmāk minētajiem nosacījumiem:
-
sākot ar 2003. gada 1. janvāri, attiecībā uz GSE obligātajām pārbaudēm liellopiem, kuri nokauti lietošanai pārtikā, atbalsts, ieskaitot Kopienas maksājumus, nedrīkst pārsniegt 40 euro par vienu testu (sk. TSE pamatnostādņu 24. punktu),
-
valsts atbalstu, kas paredzēts, lai segtu izmaksas, kas radušās, veicot GSE testus, maksā uzņēmējam, kura uzņēmumā ir jāņem paraugi testu veikšanai. Ja atbalstu maksā laboratorijām, ir jāpierāda, ka visa atbalsta summa tiek nodota uzņēmējam (TSE pamatnostādņu 25. punkts).
(120)
Kā norādīts 115. un 116. apsvērumā, visi četri nosacījumi, kas iekļauti lauksaimniecības pamatnostādnēs 2000.-2006. gadam, ir izpildīti.
(121)
Attiecībā uz nosacījumu par maksimālo summu 40 euro apmērā par vienu testu, Komisija norāda, ka laikā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam šī summa tika pārsniegta. Saskaņā ar Beļģijas iesniegto informāciju, kopējā pārsniegtā summa šajā laikposmā bija 6 619 810,74 euro. No 2004. gada 1. jūlija testa kopējās izmaksas ir zemākas par 40 euro (sk. 64. apsvērumu). Beļģijas iestādes norādīja, ka šīs summas sedz valsts un Kopienas maksājumus (sk. 58. apsvērumu).
(122)
Attiecībā uz nosacījumu par to, ka atbalsts ir jāmaksā uzņēmējam, kura uzņēmumā tiek ņemti paraugi testu veikšanai, un ka gadījumā, ja atbalsts tiek pārskaitīts laboratorijām, ir jāpierāda, ka visa valsts atbalsta summa tiek nodota uzņēmējam (TSE pamatnostādņu 25. punkts), Komisija secina, ka šis nosacījums ir izpildīts.
(123)
Kā ir norādīts lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, Beļģijas iestādes ir norādījušas, ka maksa par GSE testiem tiek maksāta tieši laboratorijām. Uzņēmējiem nav jāmaksā laboratorijām nekāda maksa par GSE testiem, kurus veic liellopiem. Šis novērtējums atbilst tam, kāds lēmums bija pieņemts attiecībā uz līdzīgu sistēmu lēmuma N 9/05 un N 10/05 95. apsvērumā. Kā iepriekš norādīts, vienīgie izdevumi, kas rodas ražotājiem, ir atlīdzības (sk. 93. un turpmākos apsvērumus), bet šī GSE testa finansējuma daļa nav uzskatāma par atbalstu. Tātad jāsecina, visa atbalsta summa tiek nodota uzņēmējam.
5.4.3. Kopš 2006. gada 1. janvāra
(124)
Attiecībā uz laikposmu pēc 2006. gada 1. janvāra Komisija atsaucas uz lēmumu N 9/05 un N 10/05, ņemot vērā to, ka šis lēmums nav paredzēts, lai vēlreiz atgrieztos pie atbalsta, kas apstiprināts minētajā lēmumā.
5.4.4. Secinājums
(125)
Jāsecina, ka atbalsts, kurš laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam piešķirts GSE testu finansēšanai, pārsniedzot maksimālo summu 40 euro par vienu testu, un kas kopā veido summu 6 619 810,74 euro apmērā, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
5.5. Priekšfinansētā budžeta atmaksa
(126)
Kā jau iepriekš minēts, laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam testi tika finansēti no valsts līdzekļiem virs maksimālās summas 40 euro apmērā par vienu testu.
(127)
Beļģija no 2006. gada 1. janvāra nolēma veikt šīs pārmērīgās summas atmaksu, izmantojot iemaksas, kas paredzētas AFSCA finansēšanai, sākotnēji paredzot atmaksas laikposmu uz 15 gadiem, bet vēlāk to pārtraucot. Beļģijas iestādes skaidroja, ka vispārējs šīs pieejas iemesls ir tāds, ka praksē bija grūti īstenot individuālu atgūšanu, jo daži uzņēmēji nolēma izbeigt savu darbību vai arī jau bija to izbeiguši.
(128)
Savā pēdējā 2011. gada 6. aprīļa vēstulē Beļģijas iestādes norādīja, ka laikā no 2005. gada līdz 2006. gadam AFSCA veica atmaksu, izmantojot AFSCA līdzekļus.
(129)
Tomēr ierosinātā atgūšanas sistēma neatbilst prasībām saistībā ar nelikumīga vai nesaderīga atbalsta atgūšanu. Patiesi, saskaņā ar tiesu praksi, atgūšanas mērķis ir atjaunot stāvokli, kāds bija tirgū pirms attiecīgā atbalsta piešķiršanas. Iepriekšējās situācijas atgūšanas mērķis ir sasniegts tad, ja saņēmējs ir atmaksājis nelikumīgo vai ar iekšējo tirgu nesaderīgo atbalstu un viņš ir zaudējis priekšrocības, kas tam bija tirgū attiecībā pret saviem konkurentiem, tādā veidā atjaunojot situāciju, kāda bija pirms atbalsta maksājuma (45). Atbalsts, kas jāatgūst, ietver procentus, kas aprēķināti pēc atbilstīgas likmes, ko nosaka Komisija, kas piemērojami no dienas, kad nelikumīgais atbalsts ir nodots saņēmēja rīcībā, līdz dienai, kad tas ir atmaksāts (46). Pamatojoties uz Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (47), procentu likmi piemēro gan parāda pamatsummai, gan procentiem; tas šajā gadījumā nav noticis. Turklāt Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. pantā ir paredzēts, ka dalībvalstīm ir jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai nekavējoties un efektīvi īstenotu Komisijas lēmumu. Tāda veida atgūšana, kādu ir ierosinājusi un daļēji īstenojusi Beļģija, neatbilst iepriekš minētajām prasībām, un to nevar uzskatīt par tādu atgūšanu, kas paredzēta Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. pantā.
6. SECINĀJUMS
(130)
Komisija secina, ka GSE testu finansēšana, izmantojot atlīdzības, nav uzskatāma par atbalstu.
(131)
Komisija secina, ka GSE testu finansēšana, izmantojot valsts līdzekļus, ir uzskatāma par atbalstu lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kuri iegūti no liellopiem un kuri pakļauti obligātām pārbaudēm saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem. Šis atbalsts ir saderīgs laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim un no 2004. gada 1. jūlija līdz 2005. gada 31. decembrim. Tas nav saderīgs laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam. Nesaderīgo atbalstu veido summa, par kādu pārsniegta noteiktā maksimālā summa - 40 euro par vienu testu - un kuras kopējais apmērs saskaņā ar Beļģijas novērtējumu ir 6 619 810,74 euro.
(132)
Komisija konstatē, ka Beļģija laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam ir nelikumīgi īstenojusi atbalstu GSE testu finansēšanai, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. No 2003. gada 1. janvāra uz atbalstu attiecās izņēmuma regula, taču, tā kā šīs izņēmuma regulas nosacījumi netika izpildīti, atbalsts ir nelikumīgs.
(133)
Nelikumīgais un nesaderīgais atbalsts, kas pārsniedz maksimālo summu 40 euro apmērā par vienu testu, ir jāatmaksā, izņemot atbalstu, kas piešķirts konkrētiem projektiem, kuri šā atbalsta piešķiršanas brīdī izpildīja visus nosacījumus, kas paredzēti piemērojamajā de minimis regulā.
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
1. Pasākumi, kas finansēti, izmantojot atlīdzības, nav uzskatāmi par atbalstu.
2. GSE testu finansējums, izmantojot valsts līdzekļus, ir uzskatāms par atbalstu, kas saderīgs ar iekšējo tirgu par labu lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kuri iegūti no liellopiem un ir pakļauti obligātiem GSE testiem laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim un laikposmā no 2004. gada 1. jūlija līdz 2005. gada 31. decembrim.
3. GSE testu finansējums, izmantojot valsts līdzekļus laikposmā no 2003. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam, ir uzskatāms par atbalstu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu par labu lauksaimniekiem, lopkautuvēm un citām vienībām, kas pārstrādā, apstrādā, pārdod vai tirgo produktus, kuri iegūti no liellopiem un ir pakļauti obligātiem GSE testiem, kas izmaksā mazāk par 40 euro par vienu testu. Summas, kas pārsniedz 40 euro par vienu testu, nav saderīgas ar iekšējo tirgu un ir jāatmaksā, izņemot atbalstu, kas piešķirts konkrētiem projektiem, kuri šā atbalsta piešķiršanas brīdī atbilda visiem nosacījumiem, kas paredzēti piemērojamajā de minimis regulā.
4. Beļģija laikposmā no 2001. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 30. jūnijam ir nelikumīgi īstenojusi atbalstu GSE testu īstenošanai, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.
2. pants
1. Beļģija veic vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu no saņēmējiem 1. panta 3. un 4. punktā minēto nelikumīgo un nesaderīgo atbalstu.
2. Atgūstamajā atbalstā ir iekļauti procenti, kurus aprēķina, sākot no dienas, kad atbalsts nodots saņēmēju rīcībā, līdz atbalsta atmaksāšanas dienai.
3. Procentus aprēķina gan parāda pamatsummai, gan procentiem saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti V nodaļā Regulā (EK) Nr. 794/2004.
4. Atgūšana notiek nekavējoties atbilstīgi valsts tiesību aktos noteiktajām procedūrām, ar nosacījumu, ka tās atļauj tūlītēju un faktisku šā lēmuma izpildi.
3. pants
Lēmuma 1. panta 3. un 4. punktā minētā atbalsta atgūšana ir tūlītēja un faktiska.
Beļģija nodrošina, lai šis lēmums tiktu īstenots četros mēnešos pēc tā paziņošanas dienas.
4. pants
1. Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Beļģija iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
to atbalsta saņēmēju saraksts, kuri saņēma 1. panta 3. un 4. punktā minēto atbalstu, kā arī atbalsta summa, kas nodota katra saņēmēja rīcībā;
b)
kopējā summa (pamatsumma plus atgūšanas procenti), kas jāatgūst no atbalsta saņēmējiem;
c)
šā lēmuma izpildei jau pieņemto vai paredzēto pasākumu sīks apraksts;
d)
dokumenti, kas pierāda, ka saņēmēji ir brīdināti par atbalsta atmaksāšanu.
2. Beļģija informē Komisiju par to, kā tiek īstenoti valsts pasākumi, kas pieņemti, lai īstenotu šo lēmumu līdz 1. panta 3. un 4. punktā minētā atbalsta pilnīgai atgūšanai.
3. Pēc 1. punktā minētajiem diviem mēnešiem Beļģija pēc Komisijas pieprasījuma iesniedz ziņojumu par jau veiktajiem un plānotajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei. Šajā ziņojumā norāda arī sīku informāciju par atbalsta summām un atgūšanas procentiem, ko atbalsta saņēmēji jau ir atmaksājuši.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts Beļģijas Karalistei.
Briselē, 2011. gada 27. jūlijā