ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 4. srpna 2011,
kterým se prodlužuje lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie ohledně vnitrostátních předpisů ponechávajících mezní hodnoty pro olovo, baryum, arsen, antimon, rtuť, stejně jako pro nitrosaminy a nitrosovatelné látky v hračkách, oznámených Německem podle čl. 114 odst. 4
(oznámeno pod číslem K(2011) 5355)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2011/510/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 114 odst. 6 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 20. ledna 2011 požádala německá spolková vláda podle čl. 114 odst. 4 SFEU Komisi o povolení ponechat si i po vstupu v platnost části III přílohy II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES ze dne 18. června 2009 o bezpečnosti hraček (1) stávající ustanovení německých právních předpisů pro těchto pět prvků: olovo, arsen, rtuť, baryum a antimon, stejně jako pro nitrosaminy a nitrosovatelné látky uvolňované z materiálu hraček.
(2)
Ustanovení čl. 114 odst. 4 a 6 SFEU uvádí:
„4. Pokládá-li členský stát poté, co Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření, za nezbytné ponechat si vlastní vnitrostátní předpisy ze závažných důvodů uvedených v článku 36 nebo vnitrostátní předpisy týkající se ochrany životního nebo pracovního prostředí, oznámí je Komisi spolu s důvody pro jejich ponechání.
(…)
6. Komise do šesti měsíců po oznámení dotyčné vnitrostátní právní předpisy schválí nebo zamítne poté, co prověří, zda neslouží jako prostředek svévolné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu mezi členskými státy a nenarušují fungování vnitřního trhu.
Nerozhodne-li Komise v této lhůtě, považují se vnitrostátní předpisy uvedené v odstavcích 4 (…) za schválené.
Je-li to opodstatněné složitostí věci a neexistuje-li nebezpečí pro lidské zdraví, může Komise oznámit dotyčnému členskému státu, že lhůta uvedená v tomto odstavci může být prodloužena o další lhůtu až šesti měsíců.“
(3)
Směrnice 2009/48/ES (dále jen „směrnice“) stanoví pravidla pro bezpečnost hraček a pro jejich volný pohyb v Evropské unii. Článek 54 stanoví, že členské státy uvedou v účinnost vnitrostátní předpisy pro dosažení souladu s touto směrnicí do 20. ledna 2011 a budou tyto předpisy používat ode dne 20. července 2011. Část III přílohy II směrnice se použije ode dne 20. července 2013.
(4)
Příloha II část III bod 8 směrnice obsahuje specifické hodnoty pro nitrosaminy a nitrosovatelné látky. Používání těchto látek v hračkách určených pro použití dětmi mladšími 36 měsíců nebo v jiných hračkách určených ke vkládání do úst je zakázáno, je-li migrace látek rovná nebo vyšší 0,05 mg/kg u nitrosaminů a 1 mg/kg u nitrosovatelných látek. Příloha II část III bod 13 směrnice obsahuje specifické migrační limity pro několik prvků, včetně olova, arsenu, rtuti, barya a antimonu. Existují tři různé migrační limity podle druhu materiálu hračky: suchý, drobivý, práškovitý nebo poddajný materiál hračky, tekutý nebo viskózní materiál hračky a seškrábnutý materiál hračky. Nesmí být překročeny tyto limity: 13,5, 3,4 a 160 mg/kg u olova; 3,8, 0,9 a 47 mg/kg u arsenu; 7,5, 1,9 a 94 mg/kg u rtuti; 4 500, 1 125 a 56 000 mg/kg u barya a 45, 11,3 a 560 mg/kg u antimonu.
(5)
Německé nařízení o spotřebním zboží (Bedarfsgegenständeverordnung) stanoví požadavky na nitrosaminy a nitrosovatelné látky. Tyto předpisy byly přijaty v roce 2008, jelikož tehdy neexistovaly specifické předpisy EU týkající se nitrosaminů a nitrosovatelných látek v hračkách. Nařízení o spotřebním zboží (Bedarfsgegenständeverordnung) požaduje, aby u nitrosaminů a nitrosovatelných látek v hračkách vyrobených z přírodního nebo syntetického kaučuku určených pro děti do 36 měsíců věku a které jsou určeny ke vkládání do úst nebo u nichž je pravděpodobné, že budou vkládány do úst, bylo množství uvolňované v důsledku migrace natolik malé, aby nebylo laboratorně zjistitelné. Výše zmíněné nařízení v současnosti požaduje, aby migrace nitrosaminů a nitrosovatelných látek byla nižší než 0,01 mg/kg v případě nitrosaminů a nižší než 0,1 mg/kg v případě nitrosovatelných látek. Podrobná ustanovení o nitrosaminech a nitrosovatelných látkách jsou obsažena v příloze 4 bodě 1.b a v příloze 10 bodě 6 nařízení o spotřebním zboží (Bedarfsgegenständeverordnung), které bylo zveřejněno dne 23. prosince 1997 a naposledy pozměněno nařízením ze dne 6. března 2007.
(6)
Druhé nařízení k zákonu o bezpečnosti zařízení a výrobků (Verordnung über die Sicherheit von Spielzeug - 2. GPSGV)) se týká zejména těchto prvků: olova, arsenu, rtuti, barya a antimonu. Mezní hodnoty stanovené pro výše zmíněné prvky druhým nařízením k zákonu o bezpečnosti zařízení a výrobků (Verordnung über die Sicherheit von Spielzeug - 2. GPSGV) jsou totožné s hodnotami stanovenými směrnicí Rady 88/378/EHS ze dne 3. května 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezpečnosti hraček (2). Uvedené limity jsou v EU platné od roku 1990. Maximální denní biologická dostupnost je 0,7 μg pro olovo, 0,1 μg pro arsen, 0,5 μg pro rtuť, 25 μg pro baryum a 0,2 μg pro antimon. Podrobná ustanovení o výše uvedených prvcích jsou stanovena v paragrafu 2 druhého nařízení k zákonu o bezpečnosti zařízení a výrobků (Verordnung über die Sicherheit von Spielzeug - 2. GPSGV), naposledy pozměněného nařízením ze dne 6. března 2007.
(7)
V době přijímání směrnice (květen 2009) hlasovalo Německo proti jejímu přijetí, jelikož zastávalo názor, že úroveň ochrany, pokud jde o chemické požadavky, není přiměřená.
(8)
Prostřednictvím prvního dopisu Spolkového ministerstva hospodářských záležitostí a technologie, který Komise obdržela dne 20. ledna 2011, požádala německá spolková vláda podle čl. 114 odst. 4 SFEU Komisi o povolení ponechat si i po vstupu v platnost části III přílohy II směrnice stávající ustanovení německých právních předpisů pro těchto pět prvků: olovo, arsen, rtuť, baryum a antimon, stejně jako pro nitrosaminy a nitrosovatelné látky uvolňované z materiálu hraček. Úplné odůvodnění žádosti zaslala německá spolková vláda v dopise svého stálého představitele ze dne 2. března 2011. Podrobné odůvodnění obsahovalo několik příloh, včetně vědeckých studií o lékařském posouzení výše uvedených látek provedených ústavem Bundesinstitut für Risikobewertung (dále jen „BfR“) z ledna 2011.
(9)
Komise prostřednictvím dopisů ze dne 24. února 2011 a 14. března 2011 potvrdila přijetí žádosti a v souladu s čl. 114 odst. 6 SFEU stanovila lhůtu pro svoji odpověď do 5. září 2011.
(10)
Dopisem ze dne 24. června 2011 Komise informovala ostatní členské státy o oznámení, které obdržela od německé spolkové vlády. Komise rovněž zveřejnila sdělení o oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (3), aby i ostatní zúčastněné strany byly informovány o vnitrostátních předpisech, které si německá spolková vláda hodlá ponechat, jakož i o důvodech, na které se odvolává.
(11)
Ustanovení čl. 114 odst. 4 se vztahují na případy, kdy jsou vnitrostátní předpisy oznámeny v souvislosti s harmonizačním opatřením EU za situace, kdy uvedené předpisy byly přijaty a vstoupily v platnost před přijetím harmonizačního opatření EU a kde by ponechání vnitrostátních předpisů nebylo slučitelné s harmonizačním opatřením EU. Vnitrostátní předpisy byly oznámeny v souvislosti se směrnicí 2009/48/ES, tedy harmonizačním opatřením přijatým na základě článku 95 bývalé Smlouvy o ES. Uvedené předpisy byly přijaty a vstoupily v platnost v roce 1990 a 2008, tj. před přijetím uvedené směrnice.
Ustanovení čl. 114 odst. 4 kromě toho vyžaduje, aby byl k oznámení vnitrostátních předpisů připojen popis týkající se jednoho nebo více závažných důvodů uvedených v článku 36 nebo ochrany životního nebo pracovního prostředí. Žádost předložená Německem obsahuje vysvětlení důvodů týkajících se ochrany lidského zdraví, což podle názoru Německa zdůvodňuje ponechání jeho vnitrostátních předpisů.
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že žádost Německa, jejímž cílem je získat povolení k ponechání svých vnitrostátních předpisů pro těchto pět prvků: olovo, arsen, rtuť, baryum a antimon, stejně jako pro nitrosaminy a nitrosovatelné látky, je přípustná.
(12)
Po důkladném přezkoumání všech údajů a informací je Komise toho názoru, že podmínky stanovené v čl. 114 odst. 6 třetím pododstavci jsou splněny, a že tedy může využít možnost prodloužit šestiměsíční lhůtu, ve které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy oznámené Německem.
(13)
Německá spolková vláda poskytla několik příloh, které obsahují podrobné odůvodnění a vědecké informace na podporu oznámených vnitrostátních opatření. Jedná se zejména o lékařské posouzení provedené ústavem BfR týkající se olova, antimonu, barya, arsenu a rtuti, stejně jako nitrosaminů a nitrosovatelných látek, z ledna 2011.
(14)
Informace poskytnuté BfR obsahují podrobné a komplexní toxikologické údaje o výše uvedených látkách a rozsáhlé odkazy na vědecké zprávy a studie. Má-li Komise přistoupit k rozhodnutí podle čl. 114 odst. 6 SFEU, musí ověřit, zda informace poskytnuté Německem již byly posouzeny a zváženy během revize směrnice, nebo zda mají být považovány za nové vědecké informace.
(15)
V článku 46 směrnice je uvedena možnost změnit některá ustanovení v oblasti chemie s cílem zajistit soulad s technickým a vědeckým vývojem. Hodnoty pro pět prvků uvedených v žádosti Německa (olovo, arsen, baryum, rtuť a antimon) mohou být tudíž změněny a přizpůsobeny nejnovějším vědeckým informacím.
(16)
Na žádost členských států zřídila Komise v roce 2010 pracovní skupinu pro chemické látky obsažené v hračkách (dále jen „pracovní skupina“). Pracovní skupina, která sestává z chemických odborníků z Německa, Dánska, Itálie, Francie, Švédska, Rakouska, Nizozemska, České republiky, jakož i zástupců průmyslu a spotřebitelských organizací, vyhodnocuje nové vědecké informace a předkládá doporučení členským státům a Komisi ohledně postupu při změnách některých chemických ustanovení uvedených ve směrnici.
(17)
Komise si vyžádá stanovisko pracovní skupiny k podrobnému odůvodnění zaslanému Německem s cílem rozhodnout, zda se jedná o nové vědecké informace, které mohou tudíž sloužit jako základ pro změnu chemických ustanovení směrnice stanovením přísných požadavků. Příští schůze pracovní skupiny je naplánována na 31. srpen 2011.
(18)
Pracovní skupina kromě toho 5. dubna 2011 doporučila odborníkům z členských států, aby stávající hodnoty pro olovo byly sníženy. Uvedená doporučení schválila Komise i odborníci z členských států. Komise zahájila přípravné práce na této změně a předběžná zpráva o posouzení dopadu bude předložena k diskusi na příštím jednání s odborníky z členských států v říjnu 2011. Přijetí formálního návrhu je plánováno v první polovině roku 2012.
(19)
Pracovní skupina projednávala stávající mezní hodnoty pro baryum a konstatovala, že nejsou k dispozici žádné nové vědecké důkazy. Vědecké organizace nicméně provedly různá posouzení. Pracovní skupina se tedy rozhodla, že je třeba pokračovat v diskusi. Pracovní skupina předpokládá, že svá doporučení dokončí na své schůzi 31. srpna 2011 a poté je v říjnu 2011 předloží odborníkům z členských států.
(20)
Vědecký výbor pro bezpečnost spotřebitele (SCCS) v současné době posuzuje závažnost rizika, které představuje přítomnost nitrosaminů a nitrosovatelných látek v balonech a kosmetických přípravcích. Toto stanovisko, které se očekává v září 2011, přinese nové poznatky ohledně expozice dětí nitrosaminům a nitrosovatelným látkám a ohledně rizik, která s touto expozicí souvisí.
(21)
Rozhodnutí Komise podle čl. 114 odst. 6 prvního pododstavce by proto mělo zohlednit výsledky stávajících diskusí a hodnocení, aby bylo možné pečlivě posoudit všechny příslušné současné nebo budoucí důkazy a učinit závěry týkající se vnitrostátních opatření. Komise tudíž zastává názor, že je opodstatněné prodloužit šestiměsíční lhůtu, během které musí schválit nebo zamítnout vnitrostátní předpisy, o další lhůtu, končící dnem 5. března 2012.
(22)
Jak uvádí článek 55 směrnice, body 8 a 13 části III přílohy II se použijí ode dne 20. července 2013. Do 20. července 2013 se použijí stávající ustanovení pro olovo, antimon, baryum, arsen a rtuť uvedená ve směrnici 88/378/EHS a ve druhém nařízení k zákonu o bezpečnosti zařízení a výrobků (Verordnung über die Sicherheit von Spielzeug - 2. GPSGV). Vzhledem k tomu, že neexistují platné předpisy EU pro nitrosaminy a nitrosovatelné látky uvolňované z hraček, použije se do 20. července 2013 i příloha 4 bod 1.b a příloha 10 bod 6 nařízení o spotřebním zboží (Bedarfsgegenständeverordnung).
(23)
Jelikož vnitrostátní předpisy, které si německá spolková vláda hodlá ponechat, nebudou zrušeny dříve než 20. července 2013, dospěla Komise k závěru, že podmínka neexistence rizika pro lidské zdraví je splněna.
(24)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k závěru, že žádost Německa, která jí byla plně oznámena dne 2. března 2011 a jejímž cílem je získat schválení k ponechání hodnot pro olovo, arsen, rtuť, baryum a antimon, stejně jako pro nitrosaminy a nitrosovatelné látky pro použití v hračkách určených k používání dětmi mladšími 36 měsíců nebo v jiných hračkách určených ke vkládání do úst, je přípustná.
(25)
Vzhledem ke složitosti této věci a neexistenci důkazů o nebezpečí pro lidské zdraví je však Komise toho názoru, že je opodstatněné prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci o další lhůtu, končící dnem 5. března 2012,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podle čl. 114 odst. 6 třetího pododstavce SFEU se šestiměsíční lhůta uvedená v čl. 114 odst. 6 prvním pododstavci pro schválení nebo zamítnutí vnitrostátních předpisů týkajících se těchto pěti prvků: olova, arsenu, rtuti, barya a antimonu, stejně jako nitrosaminů a nitrosovatelných látek, oznámených Německem dne 2. března 2011 podle čl. 114 odst. 4, prodlužuje do dne 5. března 2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 4. srpna 2011.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2011. gada 4. augusts),
ar ko pagarina Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. panta 6. punktā minēto laikposmu attiecībā uz valsts noteikumiem, ar kuriem saglabā robežvērtības svinam, bārijam, arsēnam, antimonam, dzīvsudrabam, kā arī nitrozamīniem un nitrozējamām vielām rotaļlietās un par kuriem Vācija paziņojusi saskaņā ar 114. panta 4. punktu
(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 5355)
(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2011/510/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. panta 6. punktu,
tā kā:
(1)
Vācijas federālā valdība saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 114. panta 4. punktu 2011. gada 20. janvārī pieprasīja Komisijas atļauju pēc Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 18. jūnija Direktīvas 2009/48/EK par rotaļlietu drošumu (1) II pielikuma III daļas spēkā stāšanās datuma turpināt piemērot Vācijas tiesību aktos paredzētos noteikumus attiecībā uz pieciem elementiem - svinu, arsēnu, dzīvsudrabu, bāriju un antimonu -, kā arī uz nitrozamīniem un nitrozējamām vielām, kas izdalās no rotaļlietas materiāla.
(2)
LESD 114. panta 4. un 6. punktā noteikts šādi:
“4. Ja pēc tam, kad Padome vai Komisija ir noteikusi saskaņošanas pasākumu, kāda dalībvalsts uzskata par vajadzīgu atstāt spēkā savus noteikumus 36. pantā minēto būtisko iemeslu dēļ vai nolūkā aizsargāt vidi vai darba vidi, tā dara Komisijai zināmus šos noteikumus, kā arī pamatojumu to atstāšanai spēkā.
(…)
6. Komisija sešos mēnešos pēc paziņošanas apstiprina vai noraida attiecīgos valsts noteikumus, iepriekš pārbaudījusi, vai tie nav patvaļīgas diskriminācijas līdzeklis vai slēpts ierobežojums tirdzniecībā starp dalībvalstīm un nerada šķēršļus iekšējā tirgus darbībai.
Ja šajā laikā Komisija lēmumu nav pieņēmusi, 4. punktā minētos valsts noteikumus (…) uzskata par apstiprinātiem.
Komisija var informēt attiecīgo dalībvalsti, ka šajā punktā minēto laikposmu var vēl pagarināt uz laiku līdz sešiem mēnešiem, ja to attaisno jautājuma sarežģītība un cilvēku veselība netiek apdraudēta.”
(3)
Direktīvā 2009/48/EK (turpmāk “Direktīva”) ir paredzēti noteikumi par rotaļlietu drošumu un brīvu apriti Eiropas Savienībā. Saskaņā ar 54. pantu dalībvalstīs līdz 2011. gada 20. janvārim stājas spēkā valsts noteikumi, kas atbilst šīs direktīvas prasībām, un tās šos noteikumus piemēro no 2011. gada 20. jūlija. Direktīvas II pielikuma III daļu piemēros no 2013. gada 20. jūlija.
(4)
Direktīvas II pielikuma III daļas 8. punktā ir ietvertas konkrētas vērtības nitrozamīniem un nitrozējamām vielām. Šīs vielas ir aizliegts izmantot rotaļlietās, kuras paredzētas bērniem vecumā līdz 36 mēnešiem, vai citās rotaļlietās, kuras paredzētas ievietošanai mutē, ja minēto vielu migrācija ir vienāda ar 0,05 mg/kg nitrozamīniem un 1 mg/kg nitrozējamām vielām vai lielāka par šīm vērtībām. Direktīvas II pielikuma III daļas 13. punktā ir ietvertas konkrētas migrācijas robežvērtības vairākiem elementiem, tostarp svinam, arsēnam, dzīvsudrabam, bārijam un antimonam. Izšķir trīs dažādas migrācijas robežvērtības, un katra no tām attiecas uz noteiktu rotaļlietas materiālu: sausu, trauslu, pulverveida vai lokanu rotaļlietas materiālu, šķidru vai lipīgu rotaļlietas materiālu un noskrāpētu rotaļlietas materiālu. Nedrīkst pārsniegt šādas robežvērtības: svinam - 13,5 mg/kg, 3,4 mg/kg un 160 mg/kg, arsēnam - 3,8 mg/kg, 0,9 mg/kg un 47 mg/kg, dzīvsudrabam - 7,5 mg/kg, 1,9 mg/kg un 94 mg/kg, bārijam - 4 500 mg/kg, 1 125 mg/kg un 56 000 mg/kg un antimonam - 45 mg/kg, 11,3 mg/kg un 560 mg/kg.
(5)
Vācijas Patēriņa preču noteikumos (Bedarfsgegenständeverordnung) ir paredzētas prasības attiecībā uz nitrozamīniem un nitrozējamām vielām. Šie noteikumi tika pieņemti 2008. gadā sakarā ar to, ka ES līmenī nav īpašu noteikumu par nitrozamīniem un nitrozējamām vielām rotaļlietās. Patēriņa preču noteikumos (Bedarfsgegenständeverordnung) ir paredzēts, ka nitrozamīnu un nitrozējamu vielu daudzumam, kas migrācijas ceļā izdalās no rotaļlietām, kuras ražotas no dabiskā vai sintētiskā kaučuka un paredzētas bērniem vecumā līdz 36 mēnešiem (ievietošanai mutē vai iespējamai ievietošanai mutē), jābūt tik mazam, lai to nevarētu noteikt laboratoriski. Iepriekš minētajos noteikumos ir paredzēts, ka nitrozamīnu migrācijai jābūt mazākai par 0,01 mg/kg un nitrozējamo vielu migrācijai - mazākai par 0,1 mg/kg. Sīki izstrādāti noteikumi par nitrozamīniem un nitrozējamām vielām ir paredzēti 4. pielikuma 1.b punktā un 10. pielikuma 6. punktā Patēriņa preču noteikumos (Bedarfsgegenständeverordnung), kuri publicēti 1997. gada 23. decembrī un kuros jaunākie grozījumi izdarīti ar 2007. gada 6. marta noteikumiem.
(6)
Otrie noteikumi attiecībā uz iekārtu un produktu drošuma likumu (Verordnung über die Sicherheit von Spielzeug - 2. GPSGV) īpaši attiecas uz šādiem elementiem: svins, arsēns, dzīvsudrabs, bārijs un antimons. Robežvērtības iepriekšminētajiem elementiem, kas ietvertas Otrajos noteikumos attiecībā uz iekārtu un produktu drošuma likumu (Verordnung über die Sicherheit von Spielzeug - 2. GPSGV), atbilst Padomes 1988. gada 3. maija Direktīvā 88/378/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz rotaļlietu drošību (2) paredzētajām robežvērtībām. Šīs robežvērtības Eiropas Savienībā piemēro kopš 1990. gada. Maksimālā dienas bioloģiskā pieejamība ir 0,7 μg svinam, 0,1 μg arsēnam, 0,5 μg dzīvsudrabam, 25 μg bārijam un 0,2 μg antimonam. Detalizēti noteikumi par iepriekš minētajiem elementiem ir paredzēti 2. daļā Otrajos noteikumos attiecībā uz iekārtu un produktu drošuma likumu (Verordnung über die Sicherheit von Spielzeug - 2. GPSGV), kuros jaunākie grozījumi izdarīti ar 2007. gada 6. marta noteikumiem.
(7)
Kad tika pieņemta Direktīva (2009. gada maijā), Vācija balsoja pret tās pieņemšanu, kā vienu no iemesliem minot viedokli, ka aizsardzības līmenis, kas saistīts ar prasībām attiecībā uz ķīmiskajām vielām, ir nepietiekams.
(8)
Ar Federālās ekonomikas un tehnoloģiju ministrijas pirmo vēstuli, kas tika saņemta 2011. gada 20. janvārī, Vācijas federālā valdība saskaņā ar LESD 114. panta 4. punktu pieprasīja Komisijas atļauju pēc Direktīvas II pielikuma III daļas spēkā stāšanās datuma turpināt piemērot Vācijas tiesību aktos paredzētos noteikumus attiecībā uz pieciem elementiem - svinu, arsēnu, dzīvsudrabu, bāriju un antimonu -, kā arī uz nitrozamīniem un nitrozējamām vielām, kas izdalās no rotaļlietas materiāla. Vācijas federālā valdība ir nosūtījusi prasības pilnīgu pamatojumu 2011. gada 2. marta vēstulē, kas izsūtīta no tās pastāvīgās pārstāvniecības. Sīki izstrādātajā pamatojumā bija ietverti vairāki pielikumi, kuros bija iekļauti Bundesinstitut für Risikobewertung (turpmāk “BfR”) 2011. gada janvārī veikti zinātniski pētījumi par iepriekš minēto vielu ietekmi uz veselību.
(9)
Komisija pieprasījuma saņemšanu apstiprināja 2011. gada 24. februāra un 2011. gada 14. marta vēstulēs un noteica termiņu, kādā tā paziņos savu lēmumu (2011. gada 5. septembris) saskaņā ar LESD 114. panta 6. punktu.
(10)
Komisija 2011. gada 24. jūnija vēstulē informēja pārējās dalībvalstis par saņemto Vācijas federālās valdības paziņojumu. Turklāt Komisija saistībā ar šo paziņojumu publicēja paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3), lai citām ieinteresētajām personām darītu zināmus valsts noteikumus, kurus Vācijas federālā valdība vēlas turpināt piemērot, kā arī sniegto pamatojumu.
(11)
LESD 114. panta 4. punkts attiecas uz gadījumiem, kad par valsts noteikumiem tiek ziņots saistībā ar ES saskaņošanas pasākumu, ja šie noteikumi ir pieņemti un stājušies spēkā pirms ES saskaņošanas pasākuma pieņemšanas un ja attiecīgo valsts noteikumu turpmāka piemērošana nav saderīga ar attiecīgo ES saskaņošanas pasākumu. Par valsts noteikumiem tika paziņots saistībā ar Direktīvu 2009/48/EK, saskaņošanas pasākums tika pieņemts, pamatojoties uz bijušā EK līguma 95. pantu. Tie tika pieņemti un stājās spēkā 1990. un 2008. gadā, tātad - pirms bija pieņemta minētā direktīva.
Turklāt 114. panta 4. punktā ir noteikts, ka valsts noteikumu paziņojumam jāpievieno pamatojums saistībā ar vienu vai vairākiem 36. pantā minētajiem būtiskajiem iemesliem vai ar nolūku aizsargāt vidi vai darba vidi. Vācijas iesniegtajā pieteikumā ir skaidroti pieprasījuma iemesli, kas ir saistīti ar cilvēku veselības aizsardzību, un Vācija uzskata, ka tas attaisno attiecīgo valsts noteikumu piemērošanu arī turpmāk.
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka Vācijas pieteikums, kurš iesniegts, lai saņemtu atļauju turpināt piemērot valsts noteikumus attiecībā uz pieciem elementiem - svinu, arsēnu, dzīvsudrabu, bāriju un antimonu -, kā arī uz nitrozamīniem un nitrozējamām vielām, ir pieņemams.
(12)
Pēc rūpīgas pieejamo datu un informācijas pārbaudes Komisija uzskata, ka visi 114. panta 6. punkta trešajā daļā paredzētie nosacījumi ir izpildīti, lai tā varētu izmantot iespēju pagarināt sešu mēnešu periodu, kurā tai jāapstiprina vai jānoraida Vācijas paziņotie noteikumi.
(13)
Vācijas federālā valdība iesniedza vairākus pielikumus, kuros bija iekļauts sīki izstrādāts pamatojums un zinātniska informācija, kas apliecina paziņoto valsts pasākumu nepieciešamību. Īpaši jāpiemin iesniegtais BfR 2011. gada janvāra izvērtējums par svina, arsēna, dzīvsudraba, bārija un antimona, kā arī nitrozamīnu un nitrozējamo vielu ietekmi uz veselību.
(14)
No BfR saņemtā informācija ietver detalizētus un sarežģītus toksikoloģijas datus par iepriekš minētajām vielām, kā arī paplašinātas atsauces uz zinātniskiem ziņojumiem un literatūru. Lai varētu pieņemt Komisijas lēmumu saskaņā ar LESD 114. panta 6. punktu, ir jāpārbauda, vai Vācijas sniegtā informācija jau bija izvērtēta un tika ņemta vērā, pārskatot Direktīvu, vai arī tā ir uzskatāma par jaunu zinātnisku informāciju.
(15)
Direktīvas 46. pantā ir paredzēta iespēja grozīt atsevišķus noteikumus saistībā ar ķīmiskām vielām, lai nodrošinātu saskaņu ar tehnoloģijas un zinātnes sasniegumiem. Tāpēc noteikumus attiecībā uz pieciem elementiem, kas minēti Vācijas pieprasījumā (svins, arsēns, bārijs, dzīvsudrabs un antimons), var grozīt un nodrošināt saskaņā ar jaunāko zinātnisko informāciju.
(16)
Komisija pēc dalībvalstu lūguma 2010. gadā izveidoja darba grupu, kas izskata jautājumus saistībā ar ķīmiskajām vielām rotaļlietās (turpmāk “darba grupa”). Šī darba grupa, kuras sastāvā ir ķīmijas eksperti no Vācijas, Dānijas, Itālijas, Francijas, Zviedrijas, Austrijas, Nīderlandes, Čehijas un nozares un patērētāju organizācijām, izvērtē jaunu zinātnisko informāciju un sniedz dalībvalstīm un Komisijai ieteikumus attiecībā uz grozījumu izdarīšanu noteikumos, kas iekļauti Direktīvā un attiecas uz konkrētām ķīmiskām vielām.
(17)
Komisija lūgs darba grupas atzinumu par Vācijas iesniegto sīki izstrādāto pamatojumu, lai noteiktu, vai tas ir uzskatāms par jaunu zinātnisku informāciju un līdz ar to var tikt izmantots kā pamats grozījumiem Direktīvas noteikumos, kas attiecas uz ķīmiskām vielām, nosakot stingrākas prasības. Nākamā darba grupas sanāksme ir paredzēta 2011. gada 31. augustā.
(18)
Turklāt 2011. gada 5. aprīlī darba grupa ieteica dalībvalstu ekspertiem samazināt noteiktās vērtības attiecībā uz svinu. Komisija un dalībvalstu eksperti šos ieteikumus apstiprināja. Komisija sāka sagatavošanas darbus šo grozījumu veikšanai, un nākamajā sanāksmē ar dalībvalstu ekspertiem (2011. gada oktobrī) apspriešanai tiks iesniegts ietekmes novērtējuma provizoriskais ziņojums. Oficiālu priekšlikumu ir plānots pieņemt 2012. gada pirmajā pusē.
(19)
Darba grupa apsprieda pašreizējās bārija robežvērtības un konstatēja, ka jauni zinātniski pierādījumi nav pieejami; tomēr zinātnisko organizāciju izvērtējumi bija atšķirīgi. Darba grupa nolēma, ka šis jautājums ir jāapspriež sīkāk. Ir gaidāms, ka darba grupa savu ieteikumu izstrādi pabeigs 2011. gada 31. augusta sanāksmē un 2011. gada oktobrī šos ieteikumus iesniegs dalībvalstu ekspertiem.
(20)
Patērētāju drošības zinātniskā komiteja (“SCCS”) šobrīd izvērtē, cik nopietnu risku rada nitrozamīnu un nitrozējamu vielu klātbūtne balonos un kosmētikas līdzekļos. Šis atzinums, kurš ir gaidāms 2011. gada septembrī, radīs lielāku skaidrību par nitrozamīnu un nitrozējamu vielu iedarbību uz bērniem un ar šo iedarbību saistīto risku.
(21)
Tāpēc Komisijai, pirms tā pieņem lēmumu saskaņā ar 114. panta 6. punkta pirmo daļu, būtu jāsagaida uzsākto apspriežu un novērtējumu rezultāti, lai varētu rūpīgi izvērtēt visus būtiskos pierādījumus, kas ir pieejami tagad vai būs pieejami vēlāk, un izdarīt secinājumus attiecībā uz konkrētajiem valsts pasākumiem. Tāpēc Komisija uzskata, ka ir pamatots iemesls pagarināt sešu mēnešu periodu, kurā tai jāapstiprina vai jānoraida valsts noteikumi, nosakot jauno termiņu 2012. gada 5. martā.
(22)
Kā noteikts Direktīvas 55. pantā, II pielikuma III daļas 8. un 13. punkts stāsies spēkā 2013. gada 20. jūlijā. Līdz 2013. gada 20. jūlijam attiecībā uz svinu, antimonu, bāriju, arsēnu un dzīvsudrabu piemēro pašreizējos noteikumus, kas paredzēti Direktīvā 88/378/EEK un Otrajos noteikumos attiecībā uz iekārtu un produktu drošuma likumu (Verordnung über die Sicherheit von Spielzeug - 2. GPSGV). Tā kā attiecībā uz nitrozamīniem un nitrozējamām vielām, kas izdalās no rotaļlietām, nav saistošu ES noteikumu, līdz 2013. gada 20. jūlijam piemēro Patēriņa preču noteikumu (Bedarfsgegenständeverordnung) 4. pielikuma 1.b punktu un 10. pielikuma 6. punktu.
(23)
Tādējādi, tā kā valsts noteikumi, kurus Vācijas federālā valdība vēlas turpināt piemērot, netiks atcelti līdz 2013. gada 20. jūlijam, Komisija secina, ka nosacījums par veselības apdraudējuma neradīšanu ir izpildīts.
(24)
Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secina, ka Vācijas pieteikums, par kuru tai pilnībā paziņots 2011. gada 2. martā un kura mērķis ir saņemt apstiprinājumu, lai varētu turpināt piemērot pašreizējās robežvērtības svina, arsēna, dzīvsudraba, bārija un antimona, kā arī nitrozamīnu un nitrozējamo vielu izmantošanai rotaļlietās, kas paredzētas bērniem vecumā līdz 36 mēnešiem, vai citās rotaļlietās, kas paredzētas ievietošanai mutē, ir pieņemams.
(25)
Tomēr, ņemot vērā jautājuma sarežģītību un pierādījumu trūkumu attiecībā uz cilvēku veselības apdraudējumu, Komisija uzskata, ka lēmums par Līguma 114. panta 6. punkta pirmajā daļā minētā laikposma pagarināšanu līdz 2012. gada 5. martam, ir pamatots,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Saskaņā ar LESD 114. panta 6. punkta trešo daļu minētā punkta pirmajā daļā norādīto sešu mēnešu periodu, kurā jāapstiprina vai jānoraida valsts noteikumi, kas attiecas uz pieciem elementiem (svinu, arsēnu, dzīvsudrabu, bāriju un antimonu), kā arī nitrozamīniem un nitrozējamām vielām un par ko Vācija paziņoja 2011. gada 2. martā, saskaņā ar 114. panta 4. punktu pagarina līdz 2012. gada 5. martam.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai.
Briselē, 2011. gada 4. augustā