SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/91/EU
ze dne 13. prosince 2011
o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří
(kodifikované znění)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 89/396/EHS ze dne 14. června 1989 o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří (3), byla několikrát podstatně změněna (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována.
(2)
Vnitřní trh je prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu.
(3)
Obchod s potravinami zaujímá na vnitřním trhu velmi důležité místo.
(4)
Údaj o šarži, ke které potravina patří, odpovídá požadavku na lepší informovanost o totožnosti výrobků. Je proto užitečným zdrojem informací, když jsou potraviny předmětem sporu nebo představují nebezpečí pro zdraví spotřebitele.
(5)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (5) neobsahuje ustanovení o údajích určujících šarži.
(6)
Na mezinárodní úrovni platí obecná povinnost poskytovat odkaz na výrobní šarži nebo na šarži balení u balených potravin. Je povinností Unie přispívat k rozvoji mezinárodního obchodu.
(7)
Je proto vhodné stanovit pravidla obecné a průřezové povahy, aby mohl být spravován společný systém identifikace šarže.
(8)
Účinnost výše uvedeného systému závisí na jeho používání v různých stadiích uvádění na trh. Přesto je žádoucí vyloučit určité výrobky a operace, zejména ty, které probíhají na začátku procesu uvádění zemědělských produktů na trh.
(9)
Je nezbytné vzít v úvahu skutečnost, že uvádění šarže přímo na jednotlivém obalu určitých potravin konzumovaných okamžitě po nákupu, jako jsou jednotlivé porce zmrzliny a mraženého krému, by nemělo žádný smysl. U těchto výrobků by však mělo být povinné uvádění šarže na skupinovém balení.
(10)
„Šarží“ se rozumí, že několik prodejních jednotek potravin má prakticky totožné vlastnosti výroby, zpracování nebo balení. Tento výraz by se proto neměl používat pro volně ložené, nebalené produkty nebo pro produkty, o kterých z důvodu jejich individuální specifičnosti nebo heterogenní povahy nelze mít za to, že tvoří homogenní dávky.
(11)
S ohledem na používání různých metod identifikace by mělo být stanovení šarže a uvádění odpovídajícího údaje nebo značky záležitostí hospodářského subjektu.
(12)
Tento údaj by měl být jasně rozeznatelný a srozumitelný jako takový, aby splnil informační požadavky, pro které je určen.
(13)
K určení šarže se v souladu se směrnicí 2000/13/ES smí využít datum minimální trvanlivosti nebo použitelnosti („spotřebujte do“), pokud je uvedeno přesně.
(14)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy I,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na údaj, který umožňuje určení totožnosti šarže, ke které potravina patří.
2. Pro účely této směrnice se „šarží“ rozumí dávka prodejních jednotek potravin, které jsou vyrobeny, zpracovány nebo zabaleny prakticky za stejných podmínek.
Článek 2
1. Potravina nesmí být uvedena na trh bez údaje připojeného podle čl. 1 odst. 1.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na:
a)
zemědělské produkty, které jsou po výstupu ze zemědělského podniku:
i)
prodávány nebo dodávány na místa přechodného uskladnění, přípravy nebo balení,
ii)
dopravovány do organizací producentů nebo
iii)
shromažďovány pro okamžité použití v provozním systému přípravy nebo zpracování;
b)
potraviny, které nejsou v místě prodeje konečnému spotřebiteli baleny, balí se na žádost kupujícího nebo jsou zabaleny pro okamžitý prodej;
c)
obaly, jejichž největší strana má plochu menší než 10 cm2;
d)
jednotlivé porce zmrzliny a mraženého krému. Údaj umožňující určování šarže se uvede na skupinovém balení.
Článek 3
Šarže musí být stanovena v každém případě výrobcem dané potraviny, jejím zpracovatelem nebo balírnou nebo prvním prodejcem usazeným v Unii.
Za stanovení a uvádění údaje podle čl. 1 odst. 1 odpovídá kterýkoli z uvedených hospodářských subjektů. Před tímto údajem se uvede písmeno „L“, s výjimkou případů, kdy je údaj zřetelně odlišitelný od ostatních údajů na etiketě.
Článek 4
Pokud se jedná o balené potraviny, umístí se údaj podle čl. 1 odst. 1 a tam, kde je to vhodné, i písmeno „L“ na jejich balení nebo na etiketě, která je k němu připojena.
Pokud se nejedná o balené potraviny, uvede se údaj podle čl. 1 odst. 1 a tam, kde je to vhodné, i písmeno „L“ na obalu, nebo pokud to není možné, zahrne se do odpovídající obchodní dokumentace.
Ve všech případech musí být údaj uveden tak, aby byl snadno viditelný, jasně čitelný a nesmazatelný.
Článek 5
Je-li na etiketě uvedeno datum minimální trvanlivosti nebo použitelnosti („spotřebujte do“), nemusí být na potravině uveden údaj podle čl. 1 odst. 1, pokud je toto datum vyjádřeno alespoň jako nekódované označení dne a měsíce v uvedeném pořadí.
Článek 6
Tato směrnice se použije, aniž je dotčeno uvádění údajů stanovených zvláštními předpisy Unie.
Komise zveřejňuje a aktualizuje seznam dotyčných předpisů.
Článek 7
Směrnice 89/396/EHS ve znění směrnic uvedených v části A přílohy I se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v části B přílohy I.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II.
Článek 8
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 9
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 13. prosince 2011.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2011/91/ES
(2011. gada 13. decembris)
par norādēm vai zīmēm, kas identificē pārtikas produkta partiju
(kodificēta redakcija)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS SAVIENĪBAS PARLAMENTS UN PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
tā kā:
(1)
Padomes Direktīva 89/396/EEK (1989. gada 14. jūnijs) par norādēm vai zīmēm, kas identificē pārtikas produkta partiju (3), ir vairākkārt būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā direktīva būtu jākodificē.
(2)
Iekšējais tirgus aptver teritoriju bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta brīva preču, personu, pakalpojumu un kapitāla aprite.
(3)
Pārtikas produktu tirdzniecība ieņem ļoti nozīmīgu vietu iekšējā tirgū.
(4)
Norāde par pārtikas produkta partiju atbilst prasībai pēc pilnīgākas informācijas par produktu identitāti. Šāda norāde ir derīgs informācijas avots, ja pārtikas produkti ir strīda objekti vai apdraud patērētāju veselību.
(5)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/13/EK (2000. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pārtikas produktu marķēšanu, noformēšanu un reklāmu (5) nav noteikumu par partijas identifikācijas norādēm.
(6)
Starptautiskā līmenī pastāv vispārējs pienākums nodrošināt atsauci uz fasētu pārtikas produktu ražošanas vai iepakošanas partiju. Savienības pienākums ir veicināt starptautiskā tirgus attīstību.
(7)
Tādēļ ir ieteicams paredzēt vispārīgus un horizontāla rakstura noteikumus, lai veiktu vienotu preču partijas identifikācijas sistēmu.
(8)
Minētās sistēmas efektivitāte ir atkarīga no tās piemērošanas dažādās tirdzniecības stadijās. Ir vēlams tomēr neiekļaut noteiktus produktus un darbības, jo īpaši tās, kas tiek veiktas lauksaimniecības produktu sadales tīkla sākumposmā.
(9)
Jāņem vērā tas, ka dažu pārtikas produktu, piemēram, porcijsaldējuma, iegāde tūlītējai lietošanai nozīmē to, ka nebūtu lietderīgi norādīt partiju tieši uz katra iepakojuma. Tomēr attiecībā uz minētajiem produktiem partija obligāti būtu jānorāda uz kopējā iepakojuma.
(10)
Partijas koncepcija paredz, ka vairākām pārtikas produktu tirdzniecības vienībām ir gandrīz identiskas ražošanas, izgatavošanas vai iepakošanas īpašības. Tādēļ minētā koncepcija nebūtu jāattiecina uz plašpatēriņa produktiem vai produktiem, kas savas individuālās specifikas vai neviendabīguma dēļ nevar tikt uzskatīti par vienveidīgas preču partijas sastāvdaļām.
(11)
Ņemot vērā izmantoto identifikācijas metožu dažādību, preču partijas noteikšanai un attiecīgas norādes vai zīmes pievienošanai vajadzētu būt tirgotāja ziņā.
(12)
Lai izpildītu informācijas prasības, kam šī norāde ir paredzēta, tai vajadzētu būt skaidri atšķiramai un atpazīstamai.
(13)
Minimālo derīguma termiņu vai “izlietot līdz” datumu saskaņā ar Direktīvu 2000/13/EK var izmantot par partijas identifikāciju ar noteikumu, ka datums ir norādīts precīzi.
(14)
Šai direktīvai nevajadzētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz I pielikuma B daļā izklāstītajiem termiņiem Direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
1. Šī direktīva attiecas uz norādi, kas ļauj identificēt pārtikas produkta partiju.
2. Šajā direktīvā “partija” nozīmē pārtikas produkcijas vienību sēriju, kas izgatavota, ražota vai iepakota faktiski vienādos apstākļos.
2. pants
1. Pārtikas produktu nedrīkst laist tirgū, ja tam nav 1. panta 1. punktā minētās norādes.
2. Panta 1. punkts neattiecas uz:
a)
lauksaimniecības produktiem, kuri no saimniecības:
i)
tiek pārdoti vai piegādāti pagaidu glabāšanas, sagatavošanas vai iepakošanas vietām;
ii)
transportēti uz ražotājuzņēmumu; vai
iii)
savākti tūlītējai iesaistīšanai tiešās sagatavošanas vai pārstrādes sistēmā;
b)
pārtikas produktiem, ko galapatērētājam pārdod nefasētā veidā, iepako pēc pircēja pieprasījuma vai fasē tūlītējai pārdošanai;
c)
iepakojumiem vai taru, kuru lielākās sānu daļas laukums ir mazāks par 10 cm2;
d)
porcijsaldējumu. Norāde, kas ļauj identificēt partiju, parādās uz kopējā iepakojuma.
3. pants
Partiju katrā atsevišķā gadījumā nosaka attiecīgā pārtikas produkta ražotājs, izgatavotājs vai iepakotājs, vai pirmais pārdevējs Savienībā.
Norādi, kas minēta 1. panta 1. punktā, nosaka un pievieno viena vai otra uzņēmēja uzraudzībā. Pirms tās jābūt burtam “L”, izņemot gadījumus, kad šī norāde ir skaidri atšķirama no citām norādēm uz etiķetes.
4. pants
Ja pārtikas produkti ir fasēti, 1. panta 1. punktā minētajai norādei un vajadzības gadījumā burtam “L” jābūt uz to fasējuma vai tam pievienotās etiķetes.
Ja pārtikas produkti nav fasēti, 1. panta 1. punktā minētajai norādei un vajadzības gadījumā burtam “L” jābūt uz iepakojuma vai taras, vai, ja tas nav iespējams, attiecīgajos komercdokumentos.
Visos gadījumos norādei jābūt viegli saskatāmai, skaidri salasāmai un neizdzēšamai.
5. pants
Ja uz etiķetes ir norādīts minimālais derīguma termiņš vai “izlietot līdz” datums, 1. panta 1. punktā minētai norādei uz pārtikas produkta nav jābūt, ar noteikumu, ka datums ietver vismaz nešifrētu dienas un mēneša norādi šādā secībā.
6. pants
Šo direktīvu piemēro, neierobežojot norādījumus, kas izklāstīti īpašos Savienības noteikumos.
Komisija publicē un pastāvīgi atjauno attiecīgo noteikumu sarakstu.
7. pants
Direktīvu 89/396/EEK, kā tā grozīta ar I pielikuma A daļā uzskaitītajām direktīvām, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz I pielikuma B daļā minētajiem termiņiem direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos.
Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu II pielikumā.
8. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
9. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā, 2011. gada 13. decembrī