ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 7. března 2012
ve věci státní podpory č. SA.29041 (C 28/2009) (ex N 433/2009) Podpůrná opatření ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea
(oznámeno pod číslem C(2012) 1369)
(Pouze rumunské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/246/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), a zejména na čl. 108 odst. 2 první odstavec této smlouvy (1),
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí, jímž Komise rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ve věci státní podpory C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními a vzhledem k těmto připomínkám,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Dne 17. července 2009 Rumunsko oznámilo dvě podpůrná opatření (dále jen „oznámení“) ve prospěch společnosti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (dále jen „Oltchim“ nebo „společnost“): i) výměna dluhu za kmenové akcie v hodnotě 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR (3)) a ii) státní záruka pokrývající 80 % komerční půjčky v celkové výši 424 milionů EUR. Rumunsko oznámilo tyto dvě státní podpory z důvodu právní jistoty a uvedlo, že nejde o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(2)
Před tímto oznámením, dne 10. dubna 2008, předložila společnost PCC SE (dále jen „PCC“) se sídlem v Duisburgu v Německu, která má nyní menšinový podíl ve společnosti Oltchim představující 18,31 %, oficiální stížnost, podle níž plánovaná výměna dluhu za akcie představuje neslučitelnou státní podporu.
(3)
Komise si po zaregistrování stížnosti vyměnila dopisy a informace s rumunskými úřady, se společností Oltchim a se stěžovatelem a uspořádala jednak několik setkání s rumunskými úřady a se zástupci společnosti Oltchim, a jednak se stěžovatelem.
(4)
Dne 15. září 2009 Komise zahájila formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU ohledně podpůrných opatření (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“). Rumunsko zaslalo připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dne 3. listopadu 2009.
(5)
Rozhodnutí o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 29. prosince 2009 (4). Komise v dopisech ze dne 21. prosince 2009 vyzvala osm společností potenciálně zainteresovaných na tomto řízení jako konkurenty společnosti Oltchim, aby podaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení.
(6)
Komise obdržela připomínky od pěti třetích stran: v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Vestolit GmbH & Co. KG (dále jen „Vestolit“), v dopise ze dne 26. ledna 2010 od společnosti Ineos ChlorVinyls (dále jen „Ineos“), v dopisech ze dne 27. ledna a ze dne 28. ledna 2010 od dvou společností, které požádaly, aby nebyla sdělena jejich totožnost (dále jen „I. a II. nejmenovaná strana“), a v dopise ze dne 29. ledna 2010 od soukromé osoby (pan Virgil Bestea).
(7)
Tyto připomínky byly sděleny Rumunsku dopisem z 2. března 2010. Rumunsko odpovědělo na připomínky výše uvedených třetích stran dopisem z 8. dubna 2010.
(8)
Šestá třetí strana, investiční fond Firebird Management LLC (dále jen „Firebird“), který v dané době vlastnil 1,328 % akcií společnosti Oltchim, zaslal informace a připomínky prostřednictvím dopisů z 27. května 2010 a 8. července 2010. Připomínky fondu Firebird byly Rumunsku sděleny prostřednictvím dopisů z 25. července 2010 a 27. července 2010.
(9)
Stěžovatel PCC předložil připomínky k této věci v dopisech z 6. května 2010, 18. května 2010, 19. května 2010, 28. května 2010, 13. června 2010, 18. června 2010, 22. července 2010, 6. srpna 2010, 2. září 2010, 18. října 2010, 9. dubna 2011 a 14. dubna 2011. Kromě těchto dopisů zaslala společnost PCC celou řadu materiálů s informacemi týkajícími se dotyčné věci, které v zásadě obsahovaly různé články z tisku a další informace, většinou veřejného charakteru.
(10)
Dále I. a II. nejmenovaná strana (které rovněž zaslaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení a které žádaly, aby nebyla zveřejněna jejich totožnost) zaslaly dodatečné informace 21. září 2010, 22. února 2011, 28. února 2011, 26. července 2011 a 28. října 2011.
(11)
Komise zaslala rumunským úřadům připomínky uvedené v bodech odůvodnění 9 a 10 ve chvíli, kdy obsahovaly nové informace a argumenty a kdy byly relevantní pro dotyčné řízení, a to v dopisech z 25. června 2010, 2. srpna 2010, 9. září 2010, 22. září 2010, 20. října 2010 a 23. listopadu 2011.
(12)
Rumunsko odpovědělo na dodatečně obdržené připomínky v dopisech ze dne 30. července 2010, 2. září 2010, 12. října 2010, 26. října 2010, 23. listopadu 2010 a 7. prosince 2011. Rovněž zaslalo dodatečné informace týkající se věci v dopisech ze dne 29. března 2011, 14. dubna 2011, 27. července 2011, 9. září 2011 a 21. září 2011.
(13)
V důsledku přijetí rozhodnutí o zahájení řízení se v Bruselu konalo několik setkání mezi útvary Komise a rumunskými úřady: 30. června 2010, 15. července 2010, 19. května 2011 a 12. září 2011. Útvary Komise se rovněž několikrát setkaly se zástupci stěžovatele PCC.
(14)
Rumunské úřady dopisem ze dne 22. června 2011 stáhly oznámení ze dne 17. července 2009 o státní záruce za půjčku ve výši 424 milionů EUR. Rumunské úřady rovněž Komisi informovaly, že nadále zachovávají oznámení o výměně dluhu za akcie.
(15)
Dne 10. srpna 2011 schválila rumunská vláda memorandum, jímž zástupci Ministerstva hospodářství, obchodu a podnikatelského prostředí, agentury AVAS (5) a společnosti Oltchim byli zmocněni, aby uzavřeli dohodu podle soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, na jejímž základě by společnost uznala úroky vážící se k veřejnému dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007.
(16)
Dopisem ze dne 9. září 2011 rumunské úřady sdělily, že společnost Oltchim a agentura AVAS hodlají uzavřít dříve uvedenou dohodu podle soukromého práva a že AVAS taktéž vymění takto akumulované úroky za akcie, a to společně s hlavním dluhem.
(17)
Dopisem ze dne 21. října 2011 zaslal předseda vlády Rumunska Emil Boc závazný příslib rumunské vlády privatizovat celou společnost Oltchim, včetně celého balíku akcií, který připadne po výměně dluhu státním úřadům. Oznámení o privatizaci mělo být provedeno koncem března 2012 a privatizace ukončena do konce května 2012. Dopisem ze dne 16. února 2012 tento závazek znovu potvrdil nový předseda vlády Rumunska Mihai-Răzvan Ungureanu.
(18)
Rumunsko předložilo dodatečné připomínky a informace v dopisech z 12. října 2011 a 23. prosince 2011.
(19)
Z dopisů zmíněných v bodech odůvodnění 17 a 18 vyplývá, že Rumunsko pozměnilo oznámení opatření č. 1 v tom smyslu, že po převedení dluhu vůči státním úřadům ve výši 538 milionů RON bude následovat privatizace takto vzniklých akcií společnosti Oltchim a že převod musí být posouzen s přihlédnutím k následné privatizaci.
II. SOUVISLOSTI
II.1. Společnost
(20)
Oltchim je významný rumunský výrobce petrochemických produktů, jako je PVC, hydroxid sodný, chlor, DEHP a polyetherové polyoly. Hlavním výrobkem společnosti je PVC (v současné době tvoří asi 37,5 % z celkové výroby), v roce 2008 (6) s podílem 2,1 % na trhu Unie. Oltchim je s výrobou 78 druhů čtyřiceti základních chemických výrobků jednou z největších petrochemických společností v Rumunsku a v jihovýchodní Evropě. Společnost vyváží přibližně 80 % své výroby jak do Evropy, tak i mimo ni.
(21)
Oltchim je hlavní zaměstnavatel v oblasti průmyslu v rumunském regionu Vâlcea, který využívá pomoc podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU. K 15. říjnu 2011 byl počet zaměstnanců 3 470 (7). Společnost z důvodu obtížné finanční situace, s níž se v současné době potýká, v prosinci 2011 dočasně propustila 1 000 zaměstnanců a dalších 993 zaměstnanců v lednu 2012 (8).
(22)
Společnost zahájila činnost v roce 1966, v roce 1990 byla reorganizována a v roce 1997 byla kótována na Burze cenných papírů v Bukurešti. Rumunský stát (v současné době prostřednictvím Ministerstva hospodářství) má ve společnosti většinový podíl představující 54,8 % společnosti. Hlavním menšinovým akcionářem je společnost PCC, která je v tomto řízení stěžovatelem, a vlastní také společnost Rokita SA, polského konkurenta společnosti Oltchim, ve které má podíl 18,31 %. Další akcie vlastní Nachbar Services Ltd. (14,02 %), různé fyzické osoby (11,04 %) a další právnické osoby (1,81 %).
II.2. Události předcházející přistoupení Rumunska k EU
II.2.1 Původ veřejného dluhu
(23)
V období 1992-2008 investovala společnost Oltchim celkem asi 371 milionů EUR do modernizace své výrobní linky (z toho 118,8 milionů EUR v období 2007-2008). Pokud jde o některé z těchto investic, společnost Oltchim uzavřela v období 1995-2000 sérii dvanácti komerčních půjček v celkové výši téměř 171 milionů DEM a 60 milionů USD. Půjčky byly kryty státními zárukami vydanými Ministerstvem financí.
(24)
Protože společnost Oltchim nebyla schopna půjčky splácet, banky od listopadu roku 1999 použily státní záruky.
(25)
V letech 1999 až 2002 provedlo Ministerstvo financí platby na základě záruk. Ministerstvo financí si naúčtovalo značně vysoké úroky a smluvní pokuty za částky takto zaplacené za záruky aktivované v letech 1999 až 2002. Ty se pohybovaly od 0,15 % do 0,3 % za den, přesněji řečeno od 54 % do 110 % za rok (9).
(26)
Do června roku 2002 celkový dluh společnosti Oltchim vůči Ministerstvu financí, pocházející ze státních záruk plus příslušných úroků a smluvních pokut, dosáhl 303 milionů RON (přibližně 72 milionů EUR). Tehdy byla uvedená částka převedena z Ministerstva financí na rumunskou agenturu AVAS (10), pověřenou vymáháním veřejných dluhů, a byla konsolidována v USD s cílem zachovat hodnotu dluhu v hyperinflačním prostředí. Výsledná částka činila 91 milionů USD.
(27)
Agentura AVAS neměla podle rumunské legislativy (OUG 51/1998) specifický mandát pro vybírání úroků a smluvních pokut z veřejného dluhu, který měla vymoci od dlužící společnosti.
II.2.2 Převod dluhu v roce 2003
(28)
První pokus o privatizaci společnosti se uskutečnil v roce 2001, kdy agentura AVAS se společností Exall Resources vyjednala a podepsala smlouvu o prodeji státního podílu ve společnosti. K odstoupení od smlouvy o prodeji došlo z důvodu neschopnosti kupujícího splnit platební povinnosti a proto, že kupující nemohl zaručit provedení technologických/environmentálních investic ve společnosti.
(29)
K dalšímu pokusu o privatizaci společnosti Oltchim došlo v říjnu 2003, kdy rumunská privatizační agentura APAPS zveřejnila oznámení o prodeji státního podílu. Potenciální investoři byli informováni, že veřejný dluh bude vyměněn za akcie s cílem zvýšit atraktivitu společnosti pro potenciální investory.
(30)
Přesto byla nabídka na privatizaci na začátku listopadu 2003 zrušena, protože potenciální investor (Rompetrol) a menšinoví akcionáři napadli u rumunských soudů převod dluhu z roku 2003. Navzdory této situaci byl v listopadu 2003 dluh vůči agentuře AVAS ve výši 95 milionů USD (a to převedených 91 milionů USD a dodatečné platby provedené Ministerstvem financí za záruky a převedené agentuře AVAS od června 2002), rovnající se 322 milionům RON, vyměněn za akcie na základě rozhodnutí valné hromady akcionářů společnosti Oltchim (na níž zástupci státu měli většinu hlasů). Tím se státní podíl ve společnosti Oltchim zvýšil z 53,26 % na 95,73 %.
(31)
V listopadu 2005 obchodní soud ve Vâlcea zrušil rozhodnutí valné hromady společnosti Oltchim o převodu dluhu, což zdůvodnil tím, že rozhodnutí bylo přijato, aniž by bylo menšinovým akcionářům umožněno, aby se zúčastnili navýšení kapitálu.
(32)
V červnu 2006 vydala rumunská vláda mimořádné nařízení (11), jímž zmocnila zástupce státu účastnící se valné hromady akcionářů společnosti Oltchim, aby hlasovali proti podání odvolání proti soudnímu rozhodnutí, které zrušilo první převod dluhu, a aby byla přijata nezbytná opatření pro zrušení všech následných aktů. Soudní rozhodnutí o zrušení převodu dluhu se stalo pravomocným v srpnu 2006. Ke skutečnému snížení vlastního kapitálu došlo v listopadu 2007. Dluh vzniklý ze zrušení převodu dluhu byl znovu zaveden do účtů ve své historické hodnotě 95 milionů USD, představujících pak 317 milionů RON.
II.2.3 Další růst dluhu
(33)
Po prvním převodu dluhu na agenturu AVAS v červnu 2002 pokračovalo Ministerstvo financí v období od června 2002 do prosince 2006 v provádění plateb na základě záruk, které byly aktivovány v listopadu 1999. V období 2003-2006, kdy převod dluhu z roku 2003 byl ještě platný, se celková částka dodatečných plateb provedených Ministerstvem financí na základě aktivovaných záruk zvýšila na 191 milionů RON. V rámci provádění dohody o převodu veřejného dluhu, uzavřené v červnu 2002 mezi Ministerstvem financí a agenturou AVAS, převedlo Ministerstvo financí na AVAS i všechny tyto pohledávky v postupných tranších, následujících po platbách uskutečněných na základě záruk. Agentura AVAS konsolidovala tyto pohledávky rovněž v USD a ty v roce 2006 představovaly celkovou částku 60 milionů USD.
(34)
Dne 1. ledna 2007, v den přistoupení Rumunska k Evropské unii, činil celkový dluh společnosti Oltchim vůči agentuře AVAS částku 60 milionů USD (12).
II.3. Události po přistoupení Rumunska k EU
II.3.1 Vývoj dluhu
(35)
Počínaje 1. lednem 2007 byly veškeré platby spojené s externími úvěry prováděny společností Oltchim. Ministerstvo financí již neprovedlo žádnou dodatečnou platbu v souvislosti se státními zárukami.
(36)
V listopadu 2007 bylo 95 milionů USD, tedy odpovídající částka po zrušení převodu dluhu, zavedeno do účetních výkazů společnosti Oltchim a připočteno k 60 milionům USD, spojeným s dodatečnými platbami, čímž vznikl veřejný dluh v celkové výši 155 milionů USD (508 milionů RON). Tento veřejný dluh ve výši 155 milionů USD je veden v účetních výkazech společnosti Oltchim v RON (tedy 508 milionů RON). Tento dluh vyjádřený v USD je od té doby uváděn v účtech společnosti Oltchim v RON a tato částka zůstává v rumunské měně nezměněna, protože v každém dalším výkazním termínu společnost vykazovala v účetní závěrce historickou hodnotu v RON (13), která byla vždy vyšší než hodnota platná v danou chvíli, protože RON během doby posílil vůči USD.
(37)
Výjimkou z obecného pravidla stanoveného zákonem OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27], podle čl. 2 odst. 2 mimořádného nařízení vlády č. 45/2006 (dále jen „OUG 45/2006“), agentura AVAS v roce 2007 u pohledávek společnosti Oltchim, které na ni byly převedeny Ministerstvem financí a které byly předmětem převodu dluhu z roku 2003, požadovala za období 2003-2006 úroky 29,9 milionu RON podle roční úrokové sazby LIBOR (14) na vklady v USD.
(38)
V důsledku toho v listopadu 2007 celková částka, již společnost Oltchim dlužila agentuře AVAS, dosáhla 155 milionů USD (508 milionů RON) plus 29 milionů RON, tedy celkem 538 milionů RON. Toto rozhodnutí bude dále uvádět dluh v RON, protože oznámený převod dluhu je rovněž udáván v RON.
II.3.2 Druhý převod dluhu
(39)
V lednu 2007 schválil rumunský parlament mimořádné nařízení vlády OUG č. 45/2006 prostřednictvím zákona č. 30/2007, který agentuře AVAS povolil zrušit první převod dluhu a zmocnil ji provést druhý převod, tentokrát při dodržení prioritních práv menšinových akcionářů.
(40)
Nicméně druhý pokus o výměnu dluhu za akcie byl napaden novým hlavním menšinovým akcionářem, společností PCC, která se odmítla účastnit této operace.
(41)
Společnost PCC získala podíl ve výši 1,2 % ve společnosti Oltchim, za který zaplatila 7,5 milionu EUR v květnu 2007, přesněji řečeno po datu, kdy nabylo právní moci rozhodnutí státního soudu rušící první převod dluhu, neboť společnost Oltchim ani rumunské úřady se neodvolaly. Poté, co byl převod dluhu na účtech společnosti zrušen, se podíl stěžovatele PCC ve výši 1,2 % stal podílem ve výši 12 % (15).
(42)
V dubnu 2008 podala společnost PCC ke Komisi stížnost, v níž uvedla, že dotyčný převod by představoval neslučitelnou státní podporu [viz výše uvedený bod odůvodnění 2].
(43)
Rumunské úřady se s cílem dodržet ustanovení čl. 108 odst. 3 SFEU rozhodly získat souhlas Komise podle pravidel pro státní podporu ještě před uskutečněním druhého převodu dluhu, a proto opatření oznámily.
II.4. Současná situace společnosti Oltchim
(44)
Rumunské úřady uvádějí, že v roce 2006 po zrušení převodu dluhu z roku 2003 se znovu pokusily zprivatizovat společnost i s dluhem, a to v roce 2006 a v roce 2008. Podle rumunských úřadů žádný investor neměl za takových podmínek zájem o koupi.
(45)
Podle rumunských úřadů se kromě toho společnost od roku 2008 potýká s těmito problémy: i) zastavení dodávek základních surovin od hlavního dodavatele - společnosti Arpechim, ii) negativní dopad na čistou hodnotu aktiv společnosti, který byl způsoben obnovením významného dluhu v listopadu 2007 v důsledku zrušení výměny dluhu za akcie z roku 2003, iii) nedostatečná kapitalizace společnosti způsobená rovněž zrušením převodu dluhu a konečně iv) dopady světové finanční a hospodářské krize.
(46)
V účetním roce 2008 zaznamenala společnost Oltchim provozní ztráty ve výši 71 milionů RON (17 milionů EUR), čistou ztrátu 226 milionů RON (54 milionů EUR) a ztráty celkem dosáhly 1,367 miliardy RON (325 milionů EUR). Po uzavření společnosti Arpechim v listopadu 2008, který byl hlavním dodavatelem ethylenu, byla společnost v provozu jen ze 45 % své kapacity a asi jedna třetina zaměstnanců byla dočasně propuštěna.
(47)
Koncem roku 2008 byly akcie společnosti Oltchim, které v té době vlastnila agentura AVAS, převedeny do portfolia Ministerstva hospodářství.
(48)
V prosinci 2009 zakoupila společnost Oltchim aktiva (zařízení na výrobu ethylenu) svého bývalého dodavatele společnosti Arpechim za cenu [0]-[10] EUR (16) a zaplatila za jeho zásoby/jeho inventář [10]-[20] milionů EUR. Podle rumunských úřadů bylo zakoupení financováno ze zálohových plateb zákazníků. Arpechim obnovil svoji činnost v květnu 2011.
(49)
Ke dni 31. prosince 2009 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za rok 2009 provozní ztráty v hodnotě 26 milionů EUR (109 milionů RON), čistou ztrátu 52,4 milionů EUR (220 milionů RON), ztráty celkem 377 milionů EUR (1,584 miliard RON) a záporný vlastní kapitál v hodnotě 112 milionů EUR (469 milionů RON).
(50)
Ke dni 31. prosince 2010 vykazují finanční výkazy společnosti Oltchim provozní zisk 56 milionů EUR, čistý zisk 32 milionů EUR (220 milionů RON) a ztráty celkem 383 milionů EUR. Kladného provozního výsledku a čistého výsledku bylo dosaženo díky tomu, že aktiva společnosti Arpechim zakoupená za cenu [0]-[10] EUR byla znovu oceněna na [80]-[100] milionů EUR a tento rozdíl byl zaveden do účetnictví jako „zisk z výhodného nákupu“.
(51)
Ke dni 30. června 2011 vykazovaly finanční výkazy společnosti Oltchim za šest měsíců (17) provozní ztrátu ve výši 7,4 milionů EUR a čistou ztrátu 17,4 milionu EUR, ztráty celkem 401 milionů EUR a záporný vlastní kapitál v hodnotě 358 milionů EUR (aniž by byl brán v úvahu dluh vůči agentuře AVAS).
III. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(52)
Dne 15. září 2009 zahájila Komise formální vyšetřovací řízení ohledně dvou podpůrných opatření ve prospěch společnosti Oltchim, která Rumunsko oznámilo v červenci 2009:
-
opatření č. 1: převod dluhu v celkové výši 538 milionů RON (přibližně 128 milionů EUR); a
-
opatření č. 2:„záruky akcionáře“ pokrývající 80 % komerční půjčky ve výši 424 milionů EUR na pokračovaní investic za účelem modernizace (Rumunsko stáhlo oznámení týkající se opatření č. 2, a to dopisem ze dne 22. června 2011).
(53)
Komise vyjádřila pochybnost, zda v rozporu s argumentací Rumunska oznámená opatření neposkytují společnosti neoprávněné výhody a zda se tedy nejedná o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(54)
Navíc v rozhodnutí o zahájení řízení bylo označeno jako možná další státní podpora to, že ode dne 1. ledna 2007 stát nepožadoval úrok a/nebo smluvní pokuty v souvislosti s neuhrazeným veřejným dluhem (označeno jako „opatření č. 3“).
(55)
Nakonec Komise vyjádřila pochybnost, zda by opatření mohla být považována za slučitelná se SFEU z hlediska pravidel týkajících se státní podpory, jestliže by se zjistilo, že zahrnují státní podporu.
IV. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(56)
Rumunské úřady ve své reakci na rozhodnutí o zahájení řízení uvedly, že žádné ze tří opatření nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože rumunský stát jednal v souladu s tržními zásadami.
(57)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že oznámená opatření (převod dluhu a záruky akcionáře) by zaručila rentabilitu společnosti Oltchim díky vyřešení problému příliš nízké míry kapitalizace a zabezpečení fondů nezbytných pro realizaci její strategie růstu. Navíc Rumunsko zdůraznilo skutečnost, že je třeba, aby Komise vzala na vědomí dvojí úlohu státu, jako akcionáře i jako věřitele společnosti Oltchim.
(58)
Nakonec Rumunsko uvedlo, že opatření č. 3 není státní podpora, protože chování státu ohledně nevymáhání předcházejícího dluhu se vztahovalo výhradně na plánovaný převod dluhu a pokud jde o tento dluh, rumunské úřady postupovaly důsledně v souladu s tím, co by v podobné situaci učinil jiný provozovatel na trhu.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(59)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí o zahájení řízení ze dne 26. ledna 2010 vyjádřila společnost Vestolit své obavy ohledně balíčku státních podpor oznámených Rumunskem v červenci 2009. Společnost Vestolit se považuje za konkurenta společnosti Oltchim, protože obě strany provádějí činnost v oblasti výroby PVC. Podle společnosti Vestolit by žádný soukromý investor nepodpořil investiční program zaměřený výhradně na koupi a modernizaci zastaralého zařízení na výboru ethylenu od společnosti Aperchim.
(60)
Společnost Ineos ve svém dopise ze dne 21. ledna 2010 uvedla, že na základě informací z rozhodnutí o zahájení řízení se společnost Oltchim jevila jako podnik nacházející se v potížích a v důsledku toho bylo nepravděpodobné, že by soukromý investor přijal taková opatření na podporu, která měl v úmyslu přijmout ve prospěch společnosti Oltchim rumunský stát. Společnost Ineos rovněž upozornila, že pro evropský trh s PVC je charakteristická významně vzrůstající kapacita a že v důsledku toho by jakákoliv potenciální podpora poskytnutá některému z aktérů na tomto trhu mohla vést k mu narušení trhu.
(61)
Připomínky předložené fondem Firebird dne 28. května 2010 mají obdobný obsah jako připomínky předložené dříve uvedenými zainteresovanými stranami.
(62)
Dopisem ze dne 28. ledna 2010 předložil připomínky ve stejném smyslu jako ty, které předložily společnosti Vestolit a Ineos, i další konkurent společnosti Oltchim, a to jako I. nejmenovaná strana. Ta rovněž zdůrazňuje, že provozní podpora nemůže být považována za slučitelnou se SFEU a že v případě společnosti Oltchim zřejmě neexistují jiné důvody pro slučitelnost.
(63)
Dopisem ze dne 27. ledna 2010 uvádí II. nejmenovaná strana, že veškerá opatření na podporu uvedená v rozhodnutí o zahájení řízení jsou neslučitelnou podporou. II. nejmenovaná strana rovněž tvrdí, že:
(a)
státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly nadále platné i po přistoupení Rumunska k EU, a to až do dne 31. října 2009, a proto by se k nim k datu přistoupení mělo přistupovat jako k novým podporám;
(b)
příčinou potíží, s nimiž se společnost Oltchim potýkala po aktivaci státních záruk v listopadu 1999, byly strukturální problémy společnosti (neefektivní řízení, přijetí nesprávné podnikatelské strategie, neprovedení skutečné a účinné restrukturalizace);
(c)
získání společnosti Arpechim je v rozporu s obchodními zájmy společnosti Oltchim: v budoucnu totiž nepřinese zisk;
(d)
pozdější platby uskutečněné Ministerstvem financí od června 2002 do prosince 2006 na základě aktivovaných státních záruk ukazuje, že společnost Oltchim se nacházela v potížích po celou tuto dobu;
(e)
ve skutečnosti se Rumunsko pokusilo privatizovat tuto společnost pouze jednou, a to v roce 2001, avšak následné „nepodařené“ pokusy o privatizaci z let 2003 a 2006 byly jen strategií s cílem nevymáhat veřejný dluh;
(f)
podnikatelský plán, který stojí u základů balíčku podpor, jak byl oznámen v červenci 2009, nebyl proveditelný, zejména pokud jde o rozbor citlivosti a odhadovanou návratnost investic;
(g)
podporou takto rozsáhlého investičního programu by stát býval zaznamenal významnou ztrátu, protože očekávané výnosy z privatizace společnosti Oltchim by nepokryly náklady na podpůrná opatření;
(h)
vzhledem k tomu, že oznámená opatření představovala státní podporu, Rumunsko mělo pro společnost Oltchim navrhnout plán restrukturalizace, který by umožnil posoudit slučitelnost podpory podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v potížích (18).
(64)
Později, v průběhu řízení, stěžovatel PCC upozornil Komisi, že v červnu 2010 udělila rumunská Agentura pro ochranu životního prostředí společnosti Oltchim pokutu ve výši 14,34 milionu EUR za zpožděné vrácení povolenek na emise CO2 za rok 2009 (19). Podle názoru stěžovatele PCC je nevymáhání pokuty vlastně další státní podporou. Investiční fond Firebird ve svém dopise ze dne 8. července 2010 rovněž nastolil otázku zmíněné pokuty.
(65)
Společnost PCC v říjnu 2010 a v říjnu 2011 rovněž informovala Komisi o tom, že státní podnik dodávající elektrickou energii SC Electrica SA (dále jen „Electrica“) a další státní věřitelé (dodavatel solného a vápencového roztoku Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a dodavatel průmyslové páry SC CET Govora SA) mají v držení významné, nově rozvržené pohledávky vůči společnosti Oltchim.
VI. PŘIPOMÍNKY RUMUNSKA K PŘIPOMÍNKÁM ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(66)
Ve své odpovědi ze dne 8. dubna 2010 na připomínky zúčastněných stran Rumunsko uvádí převážně odkaz na svoje oznámení a předcházející připomínky k zahájení řízení.
(67)
Rumunsko zejména trvalo na tom, že navzdory tomu, co uvedla jedna z třetích stran, získání a modernizace petrochemických aktiv společnosti Arpechim zahrnuje veškeré nezbytné restrukturalizace a je zásadní pro dlouhou životaschopnost společnosti a že provozování integrované petrochemické platformy Oltchim-Arpechim by mohlo být ziskové.
(68)
Rumunsko také opakuje své argumenty, podle nichž opatření přijatá vůči společnosti Oltchim ohledně vymáhání pohledávky neznamenala pro společnost Oltchim žádnou výhodu. Rumunsko také trvalo na svém záměru privatizovat společnost Oltchim.
VII. STAŽENÍ OZNÁMENÍ O STÁTNÍ ZÁRUCE (OPATŘENÍ Č. 2)
(69)
V souladu s článkem 8 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), dotyčný členský stát může po zahájení formálního vyšetřovacího řízení vzít zpět své oznámení, a to dříve, než Komise rozhodne o charakteru navrhovaného opatření jako podpory. V takovém případě ukončí Komise příslušné řízení rozhodnutím o bezpředmětnosti řízení.
(70)
Rumunské úřady vzaly zpět oznámení o státní záruce (která pokrývá 80 % půjčky do výše 424 milionů EUR). V důsledku toho se formální vyšetřovací řízení prováděné Komisí u 2. opatření stalo bezpředmětným.
VIII. POZICE RUMUNSKA PO STAŽENÍ OPATŘENÍ Č. 2
VIII.1. Úprava opatření č. 1 - záměr Rumunska provést privatizaci
(71)
V únoru 2011 bylo požadováno vytvoření společného preventivního programu finanční pomoci EU/Mezinárodního měnového fondu (dále jen „MMF“) s cílem podpořit zahájení ekonomického růstu v Rumunsku s důrazem na strukturální reformy a zároveň na zlepšení fiskální udržitelnosti a konsolidaci finanční stability. V květnu 2011 přijala Rada rozhodnutí (21) poskytnout Rumunsku preventivní střednědobou finanční pomoc ve výši 1,4 miliardy EUR. V březnu 2011 MMF schválilo pro Rumunsko novou preventivní stand-by dohodu (22). Podle této dohody poskytne MMF Rumunsku na další dva roky finanční pomoc v hodnotě 3 090,6 miliardy DST (3,5 miliardy EUR). Toto financování je podmíněno splněním celé řady cílů zaměřených na snížení rozpočtového deficitu, které jsou uvedeny v dopise o záměru předaném rumunskými úřady a zapsány v technickém memorandu o porozumění („TMP“). Cíle TMP mimo jiné zahrnují snížení váznoucích plateb a ztrát státních podniků. V dopise o záměru a v TMP ze dne 2. prosince 2011 (23) se Rumunsko zavázalo oznámit nabídku na privatizaci společnosti Oltchim do konce dubna 2012.
(72)
K tomu dochází po celé řadě veřejných prohlášení, která vydaly rumunské úřady během roku 2011 a která se týkala záměru rumunské vlády privatizovat společnost Oltchim.
(73)
Rumunsko také oznámilo Komisi svůj závazek privatizovat společnost Oltchim. Přesněji řečeno, v dopise ze dne 21. října 2011, zaslaném místopředsedovi J. Almuniovi, předseda vlády Rumunska Emil Boc prohlásil, že se Rumunsko zavazuje zprivatizovat celou společnost Oltchim (včetně balíku akcií, které jsou předmětem převodu dluhu) do května 2012. Po jmenování nové rumunské vlády dne 9. února 2012 nový předseda vlády Mihai-Răzvan Ungureanu potvrdil tento závazek v dopise ze dne 16. února 2012.
(74)
Rumunsko vzhledem k rozpočtovým úsporám, s nimiž se potýká, již nemá v úmyslu zůstat vlastníkem společnosti Oltchim a financovat potřebné investice prostřednictvím státních záruk; chce prodat akcie společnosti Oltchim, které vlastní.
VIII.2. Vývoj u opatření č. 3 - dohoda o úrocích
(75)
Dopisem ze dne 9. září 2011 informovaly rumunské úřady Komisi, že ode dne 1. ledna 2007 mají v úmyslu požadovat od agentury AVAS úroky z dluhu představujícího 538 milionů RON. Rumunsko rovněž vysvětlilo, že to bude konkrétně uvedeno ve smlouvě-dohodě uzavřené mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, jejímž prostřednictvím společnost odsouhlasí dlužné úroky. V témže dopise rumunské úřady upřesnily, že takto akumulované úroky budou rovněž vyměněny za akcie spolu s hlavní částí veřejného dluhu, tak jak bylo oznámeno v rámci opatření č. 1.
(76)
Dopisem ze dne 23. prosince 2011 rozeslaly rumunské úřady kopii dohody uzavřené dne 22. prosince 2011 v rámci soukromého práva mezi agenturou AVAS a společností Oltchim, kterou společnost uznala úroky z veřejného dluhu, akumulované ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, představující celkem 511 milionů RON. Rumunské úřady vysvětlily, že úroky byly vypočítány ze složeného základu, přičemž pro relevantní období byla jako implicitní úroková sazba použita nejvyšší hodnota z úrokových sazeb používaná komerčními bankami u půjček, které byly společnosti skutečně poskytnuty ode dne 1. ledna 2007, a referenční a diskontní sazby používané Komisí. Výsledkem tohoto přístupu jsou následující použité úrokové sazby a následující akumulované úroky z dluhu vůči agentuře AVAS:
Tabulka č. 1
Rozvržení úroků stanovených agenturou AVAS pro období 2007-2011
2007
2008
2009
2010
2011
Použitá úroková sazba
1.1 - 30.6 - 11,17 %
1.7 - 31.12 - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Hodnota úroku (zaokrouhleno na miliony RON)
58
87
129
114
123
Celkem úroky dluhu vůči agentuře AVAS počínaje rokem 2007: 511 milionů RON
(77)
V téže korespondenci rumunské úřady rovněž informovaly, že s cílem dodržet kalendář navržený pro privatizaci, budou zahájeny přípravy pro provedení převodu dluhu vůči agentuře AVAS, který představuje 538 milionů RON, plus příslušné akumulované úroky.
VIII.3. Argumenty předložené Rumunskem s ohledem na zamýšlenou privatizaci
(78)
Jak bylo vysvětleno výše, rumunské úřady stáhly opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl). Rumunské úřady po stažení oznámení týkajícího se státní záruky tvrdily, že současné opatření č. 1, tedy výměna dluhu ve výši 538 milionů RON vůči agentuře AVAS za akcie a zároveň úroků z dluhu vůči agentuře AVAS akumulovaných ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2011, které představují dodatečnou částku ve výši 511 milionů RON, není státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU. Rumunsko se domnívá, že toto opatření je slučitelné se společným trhem a jako takové neposkytuje výhodu pro společnost Oltchim. Přesněji řečeno, rumunské úřady se domnívají, že pro agenturu AVAS jako věřitele bude výhodnější výměna celého dluhu za akcie a rychlý prodej celého balíku akcií společnosti, v porovnání s vymáháním dluhu, protože tržní hodnota balíku akcií společnosti v držení agentury AVAS, vzniknuvšího převodem dluhu, je vyšší než částka, kterou by agentura AVAS získala při likvidaci společnosti.
(79)
Rumunsko předložilo konzultační zprávu vypracovanou společností Raiffeisen Capital & Investment SA (dále jen „konzultační zpráva“) s cílem ukázat, že nejlepší strategií státu pro získání nejvyššího zisku je realizovat výměnu dluhu za akcie a následně rychle prodat kombinované balíky akcií.
(80)
Konzultační zpráva jednak provádí analýzu hodnoty pohledávky agentury AVAS v případě likvidace a jednak její hodnotu v případě převodu dluhu s následnou privatizací.
(81)
Likvidační scénář je hodnocen na základě dvou likvidačních zpráv (předlikvidační zpráva z února 2011 vypracovaná společností Raiffeisen a likvidační zpráva z března 2011 vypracovaná nezávislým konzultantem Romcontrol SA București). Výnos státu v případě převodu dluhu s následnou privatizací byly oceněny metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků. (V níže uvedeném oddíle IX.3.2 je podrobný popis použité metodiky a výsledky hodnocení, jakož i jejich analýza provedená Komisí.)
(82)
Závěr zprávy uvádí, že výměnou celého dluhu za akcie by byl privatizační proces společnosti snazší a rychlejší a že pro agenturu AVAS by finanční výsledek tohoto řešení byl lepší než při likvidaci.
IX. HODNOCENÍ
IX.1. Obecné aspekty
(83)
Komise za účelem stanovení, zda jsou analyzovaná opatření státní podporou, musí vyhodnotit, zda splňují souhrnné podmínky uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU. Podle tohoto ustanovení „Podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak“.
(84)
Komise upozorňuje, že vhledem ke stažení oznámení týkajícího se opatření č. 2 (viz výše uvedený VII. oddíl) se níže uvedené posouzení vztahuje pouze na opatření č. 1 a č. 3. S ohledem na to, že Rumunsko propojilo výměnu dluhu za akcie s privatizací společnosti Oltchim, opatření č. 1 bylo pozměněno. Opatření se dále posuzuje tak, že se vychází z předpokladu, že balík akcií, který bude mít agentura AVAS v držení po provedení převodu, bude okamžitě prodán soukromému investorovi v rámci spravedlivého, otevřeného a transparentního prodeje, jehož cílem je získat maximální výnos pro agenturu AVAS.
(85)
Komise navíc soudí, že otázka, zda věřitel AVAS tím, jak přistupoval k dluhu po 1. lednu 2007, neposkytl společnosti Oltchim jí nepříslušející výhodu, musí být posouzena v souvislosti s mimořádným nařízením vlády OUG 51/1998 [viz výše uvedený bod odůvodnění 27] a se zákonem č. 30/2007, podle nichž byla agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu; rovněž je třeba vzít v úvahu předání oznámení o převodu dluhu Komisi, uvedeného v rozhodnutí o zahájení řízení pod opatřením č. 1, a úpravu opatření č. 1 provedenou v důsledku pochybností vyjádřených Komisí a v důsledku omezení vyplývajících z programu EU-MMF.
(86)
Navíc Komise podotýká, že záměr zprivatizovat celou společnost do konce května 2012, jak to rumunské úřady oznámily ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a předseda vlády Ungureanu potvrdil v dopise ze dne 16. února 2012, je považován za součást opatření č. 1.
(87)
Pokud jde jednak o pokutu v oblasti ochrany životního prostředí a jednak o vymahatelné dluhy společnosti vůči obchodním společnostem Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea a SC CET Govora SA, Komise podotýká, že tato předpokládaná opatření nebyla součástí rozhodnutí o zahájení řízení, takže nemohou být součástí tohoto rozhodnutí. Komise bude ve vhodné době informovat stěžovatele o budoucích akcích, které se uskuteční v souvislosti s příslušnými tvrzeními podle čl. 10 nařízení Rady (ES) č. 659/1999.
IX.2. Kompetence Komise před přistoupením
(88)
Jak bylo poukázáno ve výše uvedeném V. oddíle, druhá nejmenovaná strana tvrdila, že některé státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly v platnosti i po přistoupení Rumunska k EU, a to do dne 31. října 2009, a že by proto měly být po přistoupení považovány za nové podpory. Komise proto musí posoudit platnost tohoto argumentu a důsledky, které by mohl mít pro posouzení oznámeného opatření.
(89)
Čl. 107 odst. 1 SFEU se obecně používá až ode dne přistoupení. Výjimkou z tohoto pravidla jsou opatření, která byla implementována před přistoupením a která jsou použitelná i po něm. Podle smlouvy o přistoupení Rumunska k Evropské Unii z roku 2005 (24), se opatření implementovaná v Rumunsku před datem jeho přistoupení a stále použitelná i po tomto datu (1. ledna 2007), která by mohla být státní podporou ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU a která nespadají do kategorie existující podpory ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (25), pro účely čl. 108 odst. 3 SFEU považují ode dne přistoupení za potenciální novou podporu.
(90)
V bodě 2.1. ve druhém odstavci přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005 (26) a v článku 22 téhož přístupového dokumentu se stanoví, že „všechna opatření stále použitelná po dni přistoupení, která představují státní podporu a nesplňují výše uvedené podmínky, se pro účely čl. 88 odst. 3 Smlouvy EU považují za nové podpory“.
(91)
Výše uvedené ustanovení se tedy vztahuje na opatření implementovaná před dnem přistoupení (1. ledna 2007), která jsou použitelná po tomto datu. Podle definice uvedené v celé řadě rozhodnutí Komise (27), se pojem „použitelná po dni přistoupení“ vztahuje na individuální schémata a opatření, která nejsou časově omezená nebo v jejichž případě není odpovědnost státu přesně vymezena; jinými slovy jde o případy, kdy výklad státu ke dni přistoupení není stále přesně znám. Vzhledem k výše uvedeným důvodům je nutné určit, zda státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 byly „použitelné po dni přistoupení“ ve smyslu výše uvedené rozhodovací praxe. Za tím účelem je třeba prověřit, zda státní záruka byla časově omezena a zda přesný výklad státu byl znám před dnem přistoupení.
(92)
Po prozkoumání podmínek, za nichž byly předmětné státní záruky vydány, Komise zjistila, že tyto záruky představovaly jedinečná, oddělená a individuální opatření, jejichž prostřednictvím stát podpořil společnost, aby získala půjčky na stanovené částky a stanovenou dobu. Datum, do kterého byly tyto záruky platné, bylo stanoveno při jejich poskytnutí, neboť jejich platnost se předpokládala do vypršení splatnosti podřízených půjček, což je v podřízených půjčkách přesně definováno. Tato doba platnosti nebyla později změněna. Platnost záruk po přistoupení tedy byla skutečně časově omezená a byla stanovená v datu předcházejícím přistoupení, a to ve chvíli uzavření smlouvy o půjčce. Tudíž Komise musí vzít na zřetel, že u první situace, kdy je opatření ode dne přistoupení považováno jako „nová podpora“ vzhledem k jeho časovému neomezení v den přistoupení, nejsou v daném případě pro to splněny podmínky.
(93)
Za druhé, maximální odpovědnost státu byla omezena ve chvíli poskytnutí záruk vzhledem k tomu, že tyto záruky pokrývají pouze specifickou půjčku, pro kterou jsou poskytovány. Takže existuje závěr, že nebyly splněny podmínky pro druhou situaci „použitelnosti po přistoupení“, a sice neznámý výklad státu počínaje dnem přistoupení.
(94)
Navíc Komise rovněž uvádí, že k aktivaci státních záruk došlo před dnem přistoupení. Ode dne jejich aktivace byla zapojena odpovědnost státu za vrácení zbylé částky půjček získaných za pomoci záruk a stát vlastně převzal závazky společnosti za splacení předmětných půjček a stal se tak věřitelem společnosti Oltchim k částkám placeným za záruky. Jak je poukázáno ve výše uvedeném oddíle II.2, platby za aktivované záruky byly prováděny do roku 2006. Ode dne přistoupení už tyto platby nebyly prováděny, protože společnost Oltchim byla schopna zaplatit doposud nesplacenou část půjček.
(95)
Díky tomu je nasnadě závěr, že státní záruky poskytnuté společnosti Oltchim v období 1995-2000 nemohou být zařazeny do kategorie nových podpor ve smyslu bodu 2.1 druhého odstavce přílohy V Aktu o přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii z roku 2005.
IX.3. Existence podpory: výhoda
IX.3.1 Test soukromého věřitele
(96)
Pokud jde o oznámené opatření spočívající ve výměně veřejného dluhu za akcie v hodnotě 1 049 milionů RON za účelem rychlého prodeje celého takto vzniklého balíku veřejných akcií (do konce května 2012), je Rumunsko toho názoru, že takové opatření neposkytuje podniku žádnou nepříslušející výhodu, protože kterýkoliv soukromý věřitel nacházející se v obdobné situaci jako je situace veřejného věřitele AVAS, by zvolil tuto metodu pro vymáhání dluhu a dal by jí přednost před likvidací společnosti, která je pro veřejného věřitele finančně méně výhodná.
(97)
Za účelem stanovit, zda oznámené opatření poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, by Komise musela posoudit, zda agentura AVAS jako veřejný věřitel vynaložila při vymáhání veřejného dluhu stejné úsilí jako soukromý věřitel snažící se získat zpět co největší část dluhu (28). Tento pohled bere v úvahu, že v důsledku převodu veřejného dluhu na agenturu AVAS je splácení dluhu sledováno institucí, která má stejné vztahy se společností, jako jsou vztahy existující mezi věřitelem a jeho dlužníkem. Při posuzování se samozřejmě bere v úvahu, že Ministerstvo hospodářství je veřejným akcionářem společnosti Oltchim, ale i to, že veřejný akcionář nehraje žádnou úlohu při splácení veřejného dluhu, který náleží věřiteli AVAS. Komise však uvádí, že účinky, které má převod dluhu s následnou privatizací pro současného akcionáře, tedy Ministerstvo hospodářství, musí být rovněž posouzeny, tak aby bylo možné stanovit, zda návrh na převod dluhu s následnou privatizací je pro stát lepším finančním řešením než úplná likvidace společnosti.
IX.3.2 Splácení veřejného dluhu - posouzení opatření č. 3
(98)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise soudí, že dodatečný prvek státní podpory by mohl mít původ v tom, že stát nepožadoval žádný úrok a/nebo žádnou smluvní pokutu za zpoždění u nesplaceného veřejného dluhu společnosti Oltchim po přistoupení Rumunska k EU. Tento dluh vznikl z aktivace státních záruk [viz výše uvedený popis bodů odůvodnění 23-27 a výše uvedené posouzení státních záruk v bodech odůvodnění 88-95]. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise domnívala, že nevybírání úroku nebo nevymáhání veřejného dluhu poskytly společnosti Oltchim výhodu vzhledem k tomu, že tato společnost měla bezplatně k dispozici kapitál.
(99)
Pro stanovení, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel v případě nesplaceného dluhu vzniklého z aktivace státních záruk, je třeba posoudit chování rumunského státu v období od roku 2007 až do současné doby na základě informací, které měly k dispozici rumunské úřady v příslušných okamžicích.
(100)
Komise především uvádí, že rozhodnutí neúčtovat úroky a poplatky od roku 2007 až do pozměněného oznámení opatření č. 1 vyplývá z nařízení OUG 51/1998 [viz bod odůvodnění (27)]. Rovněž je třeba vzít v úvahu zákon č. 30/2007, podle něhož je agentura AVAS zmocněna znovu realizovat převod dluhu. Tehdy bylo záměrem rumunských úřadů, aby činnost společnosti Oltchim pokračovala, a spíše plánovaly nové investice než likvidaci společnosti.
(101)
Takže Komise musí především určit, zda se Rumunsko chovalo jako soukromý věřitel, když v roce 2007 rozhodlo, že bude provedena výměna dluhu za akcie, místo aby sledovalo splácení dluhu a/nebo likvidaci podniku. V tomto směru Komise uvádí, že Rumunsko použilo strategii výměny dluhu za akcie s cílem pokračování činnosti společnosti Oltchim, a to od prvního (nezdařilého) pokusu v roce 2003. Chování rumunských úřadů v tomto směru tedy bylo odpovídající jejich předcházejícímu chování. Z reakcí společného trhu na předcházející pokusy o privatizaci a ze stížností podaných menšinovými akcionáři vyplývá závěr, že trh věřil v zásadní životaschopnost ekonomických aktivit společnosti Oltchim.
(102)
Komise navíc uvádí, že Rumunsko mělo pro společnost Oltchim i podnikatelský plán (29), což ukazovalo, že tento podnik je životaschopný.
(103)
Komise vzhledem k těmto prvkům soudí, že rozhodnutí Rumunska (jako věřitele) uskutečnit výměnu dluhu za akcie a přijmout v tom smyslu zákon, v němž nebudou stanoveny úroky a smluvní pokuty pro nesplacený dluh, protože tento dluh měl být za všech okolností vyměněn za akcie, nebylo odůvodněné rozhodnutí.
(104)
Tuto analýzu nezpochybňuje ani to, že se Rumunsko před provedením převodu dluhu na akcie pokusilo získat schválení státní podpory. Tímto krokem Rumunsko pouze splnilo své povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU. Vzhledem k potížím, jež předtím Rumunsko mělo s menšinovými akcionáři a které mělo i nadále při provádění zákona č. 30/2007, bylo zcela logické, že se snažilo od Komise získat potvrzení, že plánovaná operace není státní podporou.
(105)
I když došlo k posouzení státní podpory a k naplnění povinnosti zachovat status-quo, převod dluhu na akcie byl nakonec odložen o pět let. V tomto směru Komise v prvé řadě uvádí, že do poloviny roku 2011 mělo Rumunsko pevný záměr uskutečnit v případě společnosti Oltchim rozsáhlou investiční strategii, která byla analyzována v několika odborných posudcích expertů (30). Bývalo by bylo v rozporu se státní strategií spočívající v nových investicích prováděných za účelem znovudosažení rentability společnosti a zvýšení její hodnoty za předpokladu uskutečnění privatizace ve střednědobém či dlouhodobém horizontu, požadovat zároveň úroky z veřejného dluhu.
(106)
Rumunsko v důsledku pochybností vyjádřených Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení v souvislosti s rozsáhlou investiční strategií a zejména v důsledku problémů s rozpočtem a programem EU-MMF změnilo v roce 2011 strategii a rozhodlo se privatizovat společnost hned po výměně dluhu za akcie. Vzhledem k tomu opustilo původní plány na provedení dalších investic v hodnotě 424 milionů EUR ještě před privatizací.
(107)
V těchto nových souvislostech se vymáhání úroků z dluhu stalo ze strany státu správnou strategií s cílem získat zpět co nejvyšší částku z dluhu.
(108)
Jak bylo zdůrazněno u výše uvedených bodů odůvodnění 75-77, u veřejného dluhu byly na základě dohody uzavřené podle soukromého práva v prosinci 2011 mezi společností Oltchim a agenturou AVAS požadovány další složené úroky za období ode dne 1. ledna 2007. Zejména úrokové sazby použité v případě veřejného dluhu odpovídaly nejvyšším hodnotám referenční úrokové sazby Komise, relevantní pro jednotlivá období, a úrokovým sazbám používaným pro soukromé půjčky společnosti ve stejném období, jež mohou být považovány za odpovídající.
(109)
Na základě výše uvedených skutečností došla Komise k závěru, že společnost Oltchim nezískala výhodu ze způsobu, kterým se státní úřady po přistoupení snažily dosáhnout splacení veřejného dluhu, který měl být vyměněn za akcie.
IX.3.2 Převod dluhu - opatření č. 1
(110)
Komise musí rovněž posoudit, zda opatření č. 1 spočívající [po provedení změny oznámení - viz výše uvedené body odůvodnění 14-16, 69-70 a 75-77] ve výměně veřejného dluhu za akcie v celkové hodnotě 1 049 milionů RON, po které má následovat rychlý prodej celého takto vzniklého balíku akcií v držení státu (privatizace), poskytuje společnosti Oltchim nepříslušející výhodu. Celý veřejný dluh, který má být vyměněn za akcie, zahrnuje hlavní veřejnou pohledávku v držení privatizační agentury AVAS v hodnotě 538 milionů RON a úroky z pohledávky v držení agentury AVAS, akumulované za období 1. ledna 2007 - 31. prosince 2011, v hodnotě 511 milionů RON.
(111)
Pro posouzení, zda navržené opatření převodu dluhu přináší společnosti Oltchim nepříslušející výhodu, je třeba stanovit, zda je převod dluhu skutečně tím nejlepším mechanismem, jak získat zpět co nejvyšší částku z veřejného dluhu, jak tvrdí Rumunsko. V praxi to znamená, že Komise musí stanovit, zda by hypotetický soukromý věřitel nacházející se ve srovnatelné situaci se situací privatizační agentury AVAS, která je věřitelem společnosti Oltchim, skutečně z různých možných řešení zvolil tento mechanismus pro získání splacení dluhu, a to s přihlédnutím k tomu, že dlužník se potýká s velkými finančními potížemi. I když Ministerstvo hospodářství, současný akcionář společnosti Oltchim, nehraje žádnou úlohu při vymáhání veřejného dluhu, v dále uvedené analýze jsou brány v úvahu i výsledky dvou možných scénářů pro veřejného akcionáře.
(112)
Rumunsko uvádí, že vzhledem k současné situaci společnosti (závažná podkapitalizace a nadměrné zadlužení) jediná realistická řešení, která by zvolil soukromý věřitel v situaci srovnatelné se situací veřejného věřitele AVAS, by spočívala buď v i) likvidaci společnosti anebo v ii) převodu dluhu na akcie s následným prodejem celého balíku akcií společnosti nacházejícího se v držení státu. Kterýkoliv soukromý věřitel, který by si měl vybrat z těchto možností, by se rozhodl pro tu, která zajistí navrácení co nejvyšší částky z nezaplaceného dluhu. Jinými slovy, věřitel by se rozhodl pro variantu „převod dluhů s následnou privatizací“, jestliže předpokládaná částka, kterou by bylo možné získat z privatizace, by byla vyšší než částka, která by mohla být získána při likvidaci.
(113)
S cílem ukázat, že převod dluhu s následným prodejem takto vzniklých akcií přinese věřiteli vyšší příjmy než likvidace, předložilo Rumunsko zprávu vypracovanou nezávislým konzultantem (viz výše uvedené body odůvodnění 78-82), v níž jsou porovnávány částky získané věřitelem v obou scénářích, tedy z převodu dluhů s následnou privatizací a z likvidace.
(114)
Komise tuto zprávu podrobně posoudila, aby prověřila, zda předložené výsledky zůstanou nezměněny po provedení analýzy a zda analýza skutečně prokáže, že výměnou držené pohledávky za akcie se agentura AVAS chová jako soukromý věřitel. Komise po provedení analýzy zprávy zjistila následující:
(115)
Hodnota pohledávky agentury AVAS v případě likvidace: Scénář likvidace je posuzován na základě zprávy vypracované společností Raiffeisen před likvidací v únoru 2011 a zprávy o likvidaci z března 2011, kterou vypracoval nezávislý konzultant Romcontrol SA București.
(116)
Podle rumunské legislativy jsou obchodní společnosti, v nichž má stát podíl alespoň 50 % + 1 akcií, likvidovány v rámci tzv. „zvláštního řízení dobrovolné likvidace“, jak je uvedeno v nařízení vlády č. 88/1997, v rozhodnutí vlády č. 577/2002 a v zákoně č. 137/2002. V rámci zvláštního řízení dobrovolné likvidace je částka získaná likvidátorem z prodeje aktiv společnosti použita na zaplacení vymahatelných dluhů společnosti v preferenčním pořadí stanoveném v zákoně č. 85/2006 (rumunský insolvenční zákon). Příjmy získané likvidací musí být tedy použity na zaplacení dluhů v následujícím preferenčním pořadí: 1) náklady na likvidaci; 2) mzdové pohledávky; 3) přednostní pohledávky (dluhy s ručením zástavou, hypotékou a dalšími speciálními výhodami); 4) rozpočtový dluh (daně a další daňové povinnosti); 5) dluhy vůči Ministerstvu financí za aktivované státní záruky; 6) pohledávky z veřejných půjček; 7) běžné pohledávky (nezajištěné); 8) akcionáři. V tomto případě by se agentura AVAS zařadila do třetí kategorie věřitelů (přednostní věřitelé), ale až za několika přednostními (soukromými) věřiteli společnosti Oltchim, protože veřejný dluh byl garantován pouze částečně.
(117)
Konzultační firma Romcontrol odhadla likvidační hodnotu aktiv podniku Oltchim ke dni 15. prosinci 2010 na základě metody očištěných aktiv, u nichž se bere v úvahu omezená doba držení aktiv na trhu za účelem jejich prodeje (31).
(118)
Konzultační firma Raiffeisen na základě výsledků likvidační hodnoty aktiv oceněných firmou Romcontrol odhadla výsledky pro věřitele AVAS a pro stát jako akcionáře tak, že vzala v úvahu dluhy společnosti k 31. prosinci 2010 a její předběžné finanční výkazy k témuž datu („likvidační studie z února 2011, vypracovaná konzultační firmou Raiffeisen“). V této studii se odhaduje, že příjmy, které by bylo možné získat z prodeje aktiv společnosti Oltchim, by umožnily získat přibližně [20]-[30]% ze všech dluhů společnosti. Věřitel AVAS jako částečně zajištěný věřitel by získal přibližně [80]-[100] milionů RON (představujících [10]-[30] % z celé pohledávky ve výši 538 milionů RON). Vzhledem k zápornému rozdílu mezi příjmy z likvidace a dluhy společnosti by stát jako akcionář nedostal nic.
(119)
V říjnu 2011 konzultační firma Raiffeisen aktualizovala odhady obsažené v likvidační studii z února 2011, aby vzala v úvahu finanční údaje společnosti k 30. červnu 2011 a aby zahrnula úroky účtované od ledna 2007.
(120)
Podle těchto aktualizovaných odhadů by agentura AVAS jako částečně zaručený věřitel společnosti Oltchim získala [100]-[120] milionů RON z celé své pohledávky vůči společnosti (což představuje [10]-[20] % (32) z celé pohledávky, tedy hlavní pohledávka v hodnotě 538 milionů RON plus úroky). Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář by ani tentokrát nezískalo nic. Částka, kterou by měla získat agentura AVAS, byla pak aktualizována (33) k 30. červnu 2011. Agentura AVAS by tedy v případě likvidace společnosti získala [10]-[40] milionů EUR.
Tabulka č. 2
Inkasování pohledávky v držení státu v případě likvidace
Pohledávka
(v mil. EUR)
Příjmy celkem
(v mil. EUR)
Příjmy ČSH při 10,7 %
(v mil. EUR)
AVAS (věřitel)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ministerstvo hospodářství (akcionář)
podíl
[0]-[10]
[0]-[10]
Stát celkem
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Tato částka se pak porovnává s příjmy, které jsou odhadovány v případě převodu pohledávky v držení agentury AVAS na akcie a následné privatizace společnosti.
(122)
Hodnota pohledávky v držení agentury AVAS v případě převodu dluhu s následnou privatizací: ve zprávě byly příjmy, které by mohl získat stát v případě převodu dluhu s následnou privatizací, odhadnuty metodou využívající hodnotu podniku, což je jeden z hlavních hodnotících systémů využívaných pro oceňování podniků.
(123)
Pokud jde o použití této metody, Komise uvádí, že v zásadě existuje více metod pro ocenění hodnoty akcií podniku.
(124)
Jednou z často používaných metod je metoda násobku EBITDA („zisk před započtením úroků, daní a odpisů“). To umožňuje ocenění hodnoty vlastního kapitálu podniku za rok X pomocí vynásobení EBITDA z roku X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(125)
Jiná metoda spočívá v analýze aktualizovaných toků peněžních prostředků. Disponibilní nominální toky peněžních prostředků podniku pro následující roky jsou aktualizovány na průměrnou váženou cenu kapitálu (34) a čistý dluh se odečte od získané hodnoty.
(126)
Třetí metoda je metoda vynásobení obratu. Ta umožní ocenit hodnotu vlastního kapitálu podniku pro rok X pomocí vynásobení obratu za rok X číslem (násobkem) považovaným za odpovídající pro příslušný sektor a pomocí odečtení čistého dluhu od výsledku.
(127)
Všechny tyto metody (budoucí hodnota EBITDA, tok peněžitých prostředků nebo obrat) používají odhadované hodnoty. V daném případě nemůže být žádná metoda ocenění, zakládající se na odhadovaných hodnotách v určité oblasti podnikání, použita soudným způsobem. Vzhledem k tomu, že se předpokládá okamžitá privatizace společnosti, pouze nový vlastník bude schopen stanovit budoucí podnikatelskou strategii podniku a v důsledku toho nejsou k dispozici relevantní výhledy z podnikatelského plánu, nezbytné pro tyto metody, a ani nemohou být předvídány (35). Protože nový vlastník bude muset provést významné investice, nemohou být pro vypracování výhledů použity ani historické výsledky společnosti.
(128)
Za těchto podmínek Komise soudí, že jediné dvě metody, které jsou k dispozici pro odhad hodnoty kombinovaných akcií v držení rumunského státu, přesněji řečeno v držení agentury AVAS a Ministerstva hospodářství, jsou tržní kapitalizace a hodnota podniku. Je třeba zdůraznit, že hodnota podniku zahrnuje i parametry používané pro tržní kapitalizaci.
(129)
Tržní kapitalizace je definována jako cena akcií znásobená počtem akcií v oběhu a představuje celkovou hodnotu akcií podniku, které jsou v oběhu. Tento systém výpočtu představuje veřejný konsensus, pokud jde o hodnotu vlastního kapitálu určité společnosti, a mohl by být použit jako náhražka veřejného mínění v případě čisté hodnoty určité společnosti.
(130)
Tržní kapitalizace společnosti Oltchim byla vypočítána na základě cen jejích akcií zaznamenaných na Burze cenných papírů v Bukurešti (36) po dobu 44 měsíců (2008 - srpen 2011). Tento interval je dostatečně rozsáhlý, aby byl relevantní, a tržní kapitalizace za dané období je rovněž dobrým ukazatelem toho, kolik je trh ochoten za společnost zaplatit.
(131)
V této souvislosti Komise považuje za pozitivní, že v nedávném období, mezi květnem a srpnem 2011, byla cena akcií vždy vyšší než jejich průměrná cena za 44 měsíců. Přesně řečeno, zatímco vyvážený průměr za 44 měsíců je 0,53 RON za akcii, cena jedné akcie v červenci 2011 dosáhla dokonce 2,05 RON (37). Údaje používané pro stanovení tržní hodnoty lze proto považovat za konzervativní.
(132)
Navíc pokud jde o vývoj ceny akcií počínaje zářím 2011 (poslední sada údajů použitých ve studii, kterou vypracovala konzultační firma Raiffeisen), Komise považuje za pozitivní, že v nedávné minulosti (od poloviny října 2011) ceny akcií významně vzrostly a držely se na hodnotě vyšší než na váženém průměru 0,53 RON, který se používá ve vzorci tržní kapitalizace.
Obrázek č. 1
Vývoj cen akcií společnosti Oltchim na Burze cenných papírů v Bukurešti v období 23.2.2011 - 23.2.2012
(133)
V analyzovaném období (leden 2008 - srpen 2011) před plánovaným převodem dluhu, dosahovala tržní kapitalizace společnosti Oltchim většinou vážený průměr 45 milionů EUR (38) a v posledních třech měsících analyzovaného období (červen - srpen 2011) se trvale držela nad hodnotou 100 milionů EUR. Tržní kapitalizace tak zcela zřejmě převyšuje likvidační hodnotu společnosti Oltchim ([10]-[40] milionů EUR), což je prvním ukazatelem, že prodej balíku akcií v držení státu v rámci privatizačního procesu by byl vhodnější než likvidace společnosti.
(134)
Druhá metoda, kterou lze použít je hodnota podniku. Hodnota podniku je měrná jednotka hodnoty společnosti, která se často používá jako jednoduchá alternativa k tržní kapitalizaci, protože panuje názor, že umožňuje přesnější ocenění společnosti. Hodnota podniku představuje částku mezi hodnotou tržní kapitalizace podniku a jejím čistým finančním dluhem. Tuto metodu použila Raiffeisen Capital.
(135)
Další prvek výpočetního vzorce hodnoty podniku po vypočítání hodnoty tržní kapitalizace je čistý dluh, který byl vypočítán jako součet všech finančních dluhů společnosti (všechny úročené dluhy společnosti, zejména bankovní půjčky a splatné dluhy/dluhy ve splátkovém kalendáři) (39).
(136)
Jako další etapa může následovat výpočet střední hodnoty, průměru a váženého průměru hodnoty podniku a hodnoty podniku na akcii za období 44 měsíců. Ve zprávě byly tyto hodnoty vypočítány pro dva scénáře: s úrokem stanoveným pro hlavní dluh na základě dohody a bez něj.
(137)
Ohledně tohoto bodu je Komise názoru, že úrok stanovený na základě dohody by neměl být brán v úvahu pro výpočet hodnoty podniku z následujících důvodů: všechny ostatní prvky zůstávají neměnné, jestliže dluh roste, vlastní kapitál se snižuje. Tyto dva jevy mají opačné směry a v zásadě by neměly mít žádný vliv na hodnotu podniku. Jestliže by trh věděl o úroku, ohodnotil by akcie nižší cenou. V tomto případě byl však součet úroků doplněn ex post a nebyl předem očekáván trhem. Proto jsou relevantní informace, které má trh k dispozici ve chvíli hodnocení.
(138)
S ohledem na tyto důvody byly vypočítány následující hodnoty podniku na akcii pro sledované období.
Tabulka č. 3
Výpočet hodnoty podniku na akcii společnosti Oltchim pro sledované období
Období
Počet akcií
Průměrná cena akcií
Tržní kapitalizace (cena akcií x počet akcií)
Čistý dluh v tisících
RON
Hodnota podniku (tržní kapitalizace plus čistý dluh)
v tisících RON
Hodnota podniku na akcii
leden -08
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -08
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -08
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -08
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -08
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červen -08
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -08
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
srpen -08
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
září -08
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
říjen -08
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
listopad -08
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
]1 400]-[1 500]
[4]-[6]
prosinec -08
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
leden -09
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
únor -09
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
březen -09
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
duben -09
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
květen -09
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
červen -09
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
červenec -09
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
srpen -09
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
září -09
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
říjen -09
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
listopad -09
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
prosinec -09
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
leden -10
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
únor -10
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
březen -10
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
duben -10
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
květen -10
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
červen -10
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
červenec -10
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
srpen -10
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
září -10
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
říjen -10
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
listopad -10
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
prosinec -10
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
leden -11
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
únor -11
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
březen -11
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
duben -11
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
květen -11
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
červen -11
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
červenec -11
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
srpen -11
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Na základě informací obsažených v této tabulce byl vypočítán střed, průměr a vážený průměr hodnoty podniku na akcii.
Tabulka č. 4
Střed, průměr a vážený průměr vztahu mezi hodnotou podniku a akcií společnosti Oltchim
Ceny akcií
Hodnota podniku na akcii
Střed
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Průměr
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Vyvážený průměr
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
Hodnota podniku (střed, průměr, vážený průměr) vypočítaná tak, jak bylo výše vysvětleno, může být později použita pro určení hodnoty balíku akcií v držení státu „po převodu dluhu“, a sice odečtením dluhů společnosti, které zůstanou vymahatelnými po převodu, a to tak, že se odečtou od této hodnoty podniku; to zůstane pro společnost dluhem ke splacení.
(141)
Výsledkem je tržní hodnota vlastního kapitálu, jak je uvedeno v tabulce č. 5.
Tabulka č. 5
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu na základě metody hodnoty podniku
Výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu celkem po převodu dluhu
Scénáře
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku na akcii (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Počet akcií před převodem
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Hodnota podniku (v mil. RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Čistý dluh po převodu dluhu (v mil. RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Tržní hodnota vlastního kapitálu (v mil. EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Pokud jde o čisté finanční dluhy použité pro výše popsaný výpočet, obě etapy výpočtu, přesněji řečeno i) výpočet vzorce pro hodnotu podniku a ii) následný odečet za účelem získání tržní hodnoty vlastního kapitálu, by v zásadě měly být založeny na tržní hodnotě dluhu společnosti.
(143)
Komise však především konstatuje, že je velmi obtížné stanovit tržní cenu dluhu společnosti Oltchim, protože není předmětem transakcí a protože neexistuje místní trh obchodování s dluhy. Místo toho by tržní hodnota dluhu mohla být teoreticky určena pomocí stanovení ratingu společnosti před a po převodu dluhu. Tento rating by pak mohl být použit pro odhad pravděpodobnosti nedodržení platebních závazků, která by pak zase mohla být použita pro výpočet tržní hodnoty dluhu. Vzhledem k neexistenci takovýchto ratingů Komise soudí, že tento postup není možný a že použití nesprávně odhadnuté tržní hodnoty by způsobilo významné chyby.
(144)
Za druhé, jestliže bychom předpokládali, že došlo k transakci čistého dluhu při stejné aktualizaci vůči jeho účetní hodnotě před a po převodu, výsledky výpočtu se vůbec nezmění, bez ohledu na hodnotu aktualizace. Jakékoliv výkyvy hodnoty čistého finančního dluhu by v takovém případě vedly k proporcionální změně hodnoty tržní kapitalizace s opačným znaménkem. Přidání buď účetní hodnoty dluhu, nebo jeho tržní hodnoty není vůbec relevantní, protože hodnota dluhu se nejprve přičítá, aby se získala hodnota podniku, a pak se odečítá, aby se získala nová účetní hodnota akcií.
(145)
Za třetí, budeme-li předpokládat, že dluh, který zůstal po převodu, je předmětem transakcí v hodnotě lišící se od hodnoty před převodem, pak pro provedení odpovídajícího výpočtu by bylo třeba vzít v úvahu, že po převodu dluhu na akcie by tržní hodnota zůstatku dluhu byla pravděpodobně nadále nižší než jeho účetní hodnota, ale v každém případě vyšší než tržní hodnota dluhu před převodem. V případě, že neexistuje základ pro stanovení těchto hodnot, není ani možné nasimulovat účinky změny této hodnoty, neboť by se muselo měnit příliš mnoho parametrů současně.
(146)
Komise na druhé straně uvádí, že finanční výkazy společnosti Oltchim byly připraveny podle Mezinárodních standardů finančního výkaznictví (IFRS) a byly auditorovány nezávislým auditorem KPMG. V těchto finančních výkazech jsou finanční dluhy uvedeny v jejich reálné podobě v souladu s ustanoveními IAS 39. Podle IAS 39 je správná hodnota částka, za kterou by mohlo být obchodováno aktivum nebo za kterou by dluh mohl být vyrovnán dobrovolně, se znalostí věci a za normálních podmínek hospodářské soutěže. Na tomto základě auditor KPMG předal osvědčení, že se reálná dlouhodobá hodnota dluhu společnosti významně nelišila od jeho účetní hodnoty.
(147)
Na základě výše uvedených zjištění je Komise názoru, že v tomto případě je správné, aby se pro výpočet tržní hodnoty vlastního kapitálu použila účetní hodnota dluhu.
(148)
Komise za účelem prověření solidnosti výpočtu provedla také další analýzu citlivosti; tedy určila procentuální rozdíl mezi účetní hodnotou a tržní hodnotou čistého dluhu před převodem, kdy by se současná hodnota balíku akcií v držení státu po převodu vyrovnala likvidační ceně, a to na základě předpokladu, že po převodu dluhu na akcie se tržní hodnota dluhu bude rovnat jeho účetní hodnotě. Tato hodnota vyjádřená v procentech může být považována za jakousi „chybovou marži“ při odhadu tržní hodnoty dluhu.
(149)
Komise soudí, že ze všech scénářů (hodnota podniku podle střední hodnoty, průměru, váženého průměru) je nejvěrnějším scénářem vážený průměr, protože v tomto případě hodnoty byly vyváženy objemem hodnoty obchodovaných akcií. U tohoto scénáře činí marže 15 %. Komise došla k závěru, že taková marže je dostatečná k tomu, aby se výpočet mohl považovat za spolehlivý.
(150)
Po vypočítání tržní hodnoty vlastního kapitálu se může vypočítat hodnota vzniklého balíku akcií v držení státu tak, že se vyjde z tržní hodnoty celého vlastního kapitálu na základě účasti státu, který po převodu dluhu bude následující: (40)
Tabulka č. 6
Účast rumunského státu ve společnosti Oltchim před plánovaným převodem a po něm
Účast před převodem dluhu
Účast po převodu dluhu
Dluh vůči agentuře AVAS plus k němu se vážící úroky představují převedené dluhy
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Ministerstvo hospodářství
54,81 %
[0]-[5] %
Stát celkem
54,81 %
[80]-[100]
(151)
Tržní hodnota vlastního kapitálu společnosti Oltchim se bude ve výsledku, tedy po převodu hlavního dluhu vůči agentuře AVAS, k čemuž se připočítají úroky stanovené podle dohody, pohybovat v rozmezí [20]-[30] až [90]-[100] milionů EUR, což určí aktualizovanou hodnotu (41) balíku kombinovaných akcií v držení státu ([80]-[100]%) pohybující se v rozmezí [15]-[30] až [75]-[90] milionů EUR. V níže uvedené tabulce č. 7 jsou hodnoty podniku posouzeného pro všechny scénáře uvedeny v syntetizované podobě a jsou porovnány s hodnotami platnými pro případ likvidace.
Tabulka č. 7
Porovnání převodu dluhu s následnou privatizací a likvidace s použitím metody hodnoty podniku
Předpokládaný příjem státu
(v mil. EUR)
Převod dluhu s okamžitou následnou privatizací
Aktualizovaná čistá hodnota příjmů získaných z likvidace
Porovnání
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny středu akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě ceny průměrné ceny akcií za období 44 měsíců
Hodnota podniku vypočítaná na základě průměrné vážené ceny akcií za období 44 měsíců
Tržní hodnota vlastního kapitálu
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Tržní hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Aktualizovaná čistá hodnota balíku kombinovaných akcií v držení státu (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení agentury AVAS (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvidace převod dluhu a privatizace
Aktualizovaná čistá hodnota balíku akcií v držení Ministerstvem hospodářství (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvidace převod dluhu a privatizace
(152)
Jak AVAS jako veřejný věřitel, tak i Ministerstvo hospodářství jako veřejný akcionář ve všech scénářích založených na metodě hodnoty podniku získají lepší výsledky v případě převodu dluhu s následnou privatizací než v případě likvidace společnosti. Současný balík akcií Ministerstva hospodářství, veřejného akcionáře, se převodem dluhu sníží, což bude znamenat výsledný balík představující [80]-[100]% pro věřitele AVAS. Navzdory tomu Ministerstvo hospodářství nemá důvody bránit převodu dluhu, protože v případě likvidace by za balík, který má ve společnosti, nedostalo nic. Pokud jde o veřejného věřitele AVAS, dokonce i ve scénáři s nejnižším oceněním hodnoty podniku by získal víc než v případě, že by bylo rozhodnuto provést likvidaci společnosti ([10]-[30] milionů EUR oproti [10]-[30] milionům EUR).
(153)
Na základě výše uvedených zjištění a za situace, kdy společnost bude po převodu dluhu rychle privatizována, lze učinit závěr, že oznámené opatření (převod dluhu s následnou úplnou privatizací) neznamená žádnou výhodu pro společnost Oltchim a že toto opatření umožní veřejnému věřiteli, agentuře AVAS, získat zpět více než v případě, kdy by přijal rozhodnutí i likvidaci společnosti. V tomto ohledu Komise bere na vědomí závazek rumunských úřadů (viz výše uvedené body odůvodnění 17 a 73) provést úplnou privatizaci do konce května 2012.
(154)
Komise soudí, že kvantitativní posouzení provedené metodou tržní kapitalizace a metodou hodnoty podniku je rovněž podpořeno dalšími dvěma argumenty, které nezávislý expert nekvantifikoval.
(155)
V prvé řadě se posouzení zakládá na ceně akcií na burze. Jestliže se balík akcií společnosti Oltchim v držení státu prodá jako celek, bude kupující schopen kontrolovat společnost. Kupující podílu bude ochoten zaplatit příplatek za získání kontroly, což je v případě porovnatelných transakcí běžná praxe.
(156)
Za druhé, Komise uvádí, že podnik PCC byl v roce 2007 ochoten zaplatit částku 7,5 milionu EUR za 12 % podíl ve společnosti Oltchim a v roce 2011 částku 2,6 milionu EUR za dodatečný balík akcií představující 3,6 %. To ukazuje, že soukromý investor usoudil, že hodnota společnosti Oltchim v roce 2011 vzrostla oproti roku 2007 (vzhledem k tomu, že byl ochoten zaplatit za akcii vyšší cenu) a že na základě transakce z roku 2011 by akcie byly oceněny jako celek na 73 milionů EUR, což je značně vyšší částka než likvidační hodnota.
IX.4. Závěry ke kritériu výhody
(157)
Na základě výše uvedených zjištění a zejména pak proto, že: i) společnost nezískala žádnou nepříslušející výhodu ze způsobu, jakým se úřady veřejné správy snažily vymáhat veřejný dluh, který je předmětem oznámeného opatření a ii) převod dluhu jako takový neposkytuje společnosti žádnou nepříslušející výhodu, došla Komise k závěru, že pokud jde o opatření oznámená v současné době (vyplývající z kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3), nebylo splněno kritérium výhody. S ohledem na toto zjištění, za účelem posouzení opatření oznámeného v současné době nemusejí být analyzována ostatní kumulativní kritéria z definice pojmu státní podpora vyplývající z čl. 107 odst. 1 SFEU.
X. ZÁVĚR
(158)
Formální vyšetřovací řízení, které bylo zahájeno podle čl. 108 odst. 2 SFEU a jehož předmětem je opatření č. 2 (státní záruka), musí být ukončeno, protože po stažení oznámení tohoto opatření je toto vyšetřování bezpředmětné.
(159)
Opatření oznámené v současné době (kombinace dřívějšího opatření č. 1 a č. 3) neobsahuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(160)
Tento závěr se zakládá na pevném záměru Rumunska prodat celý balík akcií společnosti Oltchim, který má Rumunsko ve svém držení, tak jak to uvedl předseda vlády Boc ve svém dopise ze dne 21. října 2011 a opět potvrdil předseda vlády Ungureanu ve svém dopise ze dne 16. února 2012,
PŘIJÍMÁ TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Komise rozhodla ukončit formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se oznámené státní záruky (opatření č. 2) ve prospěch společnosti Oltchim vzhledem k tomu, že Rumunsko své oznámení vzalo zpět a v dotčeném opatření nebude pokračovat.
Článek 2
Opatření č. 1, oznámené Rumunskem dne 17. července 2009 a pozměněné dne 22. června 2011, 9. září 2011, 21. října 2011 a 16. února 2012, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Opatření č. 3, které Rumunsko provedlo v roce 2007, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Rumunsku.
V Bruselu dne 7. března 2012.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2012. gada 7. marts)
par valsts atbalstu Nr. SA.29041 (C 28/2009, ex N 433/2009) Oltchim SA Râmnicu Vâlcea paredzētie atbalsta pasākumi
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 1369)
(Autentisks ir tikai teksts rumāņu valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2013/246/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (turpmāk „LESD”) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu (1),
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
ņemot vērā lēmumu, ar kuru Komisija nolēma uzsākt procedūru, kas paredzēta LESD 108. panta 2. punktā attiecībā uz atbalstu C 28/2009 (ex N 433/2009) (2),
pēc ieinteresēto personu uzaicināšanas iesniegt piezīmes saskaņā ar iepriekšminētajiem noteikumiem un ņemot vērā viņu piezīmes,
tā kā:
I. PROCEDŪRA
(1)
2009. gada 17. jūlijā Rumānija paziņoja par šādiem diviem atbalsta pasākumiem (turpmāk „paziņojums”), kas paredzēti Oltchim SA Râmnicu Vâlcea (turpmāk „Oltchim” vai „uzņēmējsabiedrība”): i) to parādsaistību pārvēršana akciju kapitālā, kuras Oltchim bija pret valsts iestādēm RON 538 miljonu apmērā (aptuveni EUR 128 miljoni (3)), un ii) valsts garantija, ar ko sedz 80 % no EUR 424 miljonus lielā komerciālā aizdevuma. Tiesiskās noteiktības apsvērumu dēļ Rumānija paziņoja par šiem valsts atbalsta pasākumiem, apgalvojot, ka tie neietver valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
(2)
Pirms šā paziņojuma sniegšanas PCC SE (turpmāk „PCC”), kas ir uzņēmējsabiedrība, kuras galvenais birojs atrodas Dīsburgā, Vācijā, un kura pašlaik ir īpašniece Oltchim mazākuma akciju daļai 18,31 % apmērā, 2008. gada 10. aprīlī iesniedza oficiālu sūdzību, apgalvojot, ka plānotā parāda pārvēršana akciju kapitālā ietvēra nesaderīgu valsts atbalstu.
(3)
Pēc sūdzības reģistrācijas Komisija apmainījās ar korespondenci un informāciju ar Rumānijas iestādēm, Oltchim un sūdzības iesniedzēju un vairākas reizes tikās ar Rumānijas iestādēm un Oltchim pārstāvjiem, no vienas puses, un sūdzības iesniedzēja pārstāvjiem, no otras puses.
(4)
Komisija 2009. gada 15. septembrī attiecībā uz paziņotajiem pasākumiem uzsāka oficiālu izmeklēšanas procedūru saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu (turpmāk „lēmums par procedūras uzsākšanu”). 2009. gada 3. novembrī Rumānija iesniedza piezīmes saistībā ar lēmumu par procedūras uzsākšanu.
(5)
Lēmums par procedūras uzsākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2009. gada 29. decembrī (4). Ar 2009. gada 21. decembra vēstulēm Komisija uzaicināja astoņas uzņēmējsabiedrības, kuras, būdamas Oltchim konkurentes, bija potenciāli ieinteresētas tiesvedībā, iesniegt savas piezīmes saistībā ar lēmumu par procedūras uzsākšanu.
(6)
Komisija saņēma piezīmes no piecām trešām personām - ar 2010. gada 26. janvāra vēstuli no Vestolit GmbH & Co. KG (turpmāk „Vestolit”), ar 2010. gada 26. janvāra vēstuli no Ineos ChlorVinyls (turpmāk „Ineos”), ar 2010. gada 27. janvāra un 2010. gada 28. janvāra vēstulēm no divām uzņēmējsabiedrībām, kuras pieprasīja konfidencialitāti attiecībā uz savu identitāti (turpmāk „I anonīmā persona” un „II anonīmā persona”), un ar 2010. gada 29. janvāra vēstuli no Virgil Bestea kunga, kurš ir fiziska persona.
(7)
Ar 2010. gada 2. marta vēstuli šīs piezīmes tika nosūtītas Rumānijai. Uz iepriekšminētajiem trešo personu apsvērumiem Rumānija atbildēja ar 2010. gada 8. aprīļa vēstuli.
(8)
Sestā trešā persona - ieguldījumu fondu kontrolakciju sabiedrība Firebird Management LLC (turpmāk „Firebird”), kam attiecīgajā brīdī piederēja 1,328 % Oltchim akciju - ar 2010. gada 27. maija un 2010. gada 8. jūlija vēstulēm iesniedza informāciju un piezīmes. Ar 2010. gada 25. jūnija un 2010. gada 27. jūlija vēstulēm Firebird piezīmes attiecīgi tika nosūtītas Rumānijai.
(9)
PCC - sūdzības iesniedzējs - informāciju par lietu iesniedza ar vēstulēm, kas datētas ar 2010. gada 6. maiju, 2010. gada 18. maiju, 2010. gada 19. maiju, 2010. gada 28. maiju, 2010. gada 13. jūniju, 2010. gada 18. jūniju, 2010. gada 22. jūliju, 2010. gada 6. augustu, 2010. gada 2. septembri, 2010. gada 18. oktobri, 2011. gada 9. aprīli un 2011. gada 14. aprīli. Papildus šai sniegtajai informācijai PCC nosūtīja daudz ar lietu saistītas informācijas, tostarp galvenokārt dažādus avīžrakstus un citu lielākoties publiski pieejamu informāciju.
(10)
Turklāt 2010. gada 21. septembrī, 2011. gada 22. februārī, 2011. gada 28. februārī, 2011. gada 26. jūlijā un 2011. gada 28. oktobrī I anonīmā persona un II anonīmā persona (personas, kuras arī iesniedza piezīmes saistībā ar lēmumu par procedūras uzsākšanu un kuras pieprasīja konfidencialitāti attiecībā uz savu identitāti) iesniedza turpmāku informāciju.
(11)
Iepriekš (9) un (10) apsvērumā minētās piezīmes, ja tajās bija jauna informācija un apgalvojumi un ja tās attiecās uz pašreizējo procedūru, Komisija Rumānijai nosūtīja ar vēstulēm, kas datētas ar 2010. gada 25. jūniju, 2010. gada 2. augustu, 2010. gada 9. septembri, 2010. gada 22. septembri, 2010. gada 20. oktobri un 2011. gada 23. novembri.
(12)
Rumānija atbildēja uz papildu piezīmēm, kas tika iesniegtas ar vēstulēm, kuras datētas ar 2010. gada 30. jūliju, 2010. gada 2. septembri, 2010. gada 12. oktobri, 2010. gada 26. oktobri, 2010. gada 23. novembri un 2011. gada 7. decembri. Rumānija arī iesniedza papildu informāciju saistībā ar šo lietu ar vēstulēm, kas datētas ar 2011. gada 29. martu, 2011. gada 14. aprīli, 2011. gada 27. jūliju, 2011. gada 9. septembri un 2011. gada 21. septembri.
(13)
Pēc tam, kad tika pieņemts lēmums par procedūras uzsākšanu, Briselē notika vairākas sanāksmes, kurās piedalījās Komisijas struktūrvienību un Rumānijas iestāžu pārstāvji (sanāksmes notika 2010. gada 30. jūnijā, 2010. gada 15. jūlijā, 2011. gada 19. maijā un 2011. gada 12. septembrī). Komisijas struktūrvienību pārstāvji vairākas reizes tikās arī ar sūdzības iesniedzēja, PCC, pārstāvjiem.
(14)
Ar 2011. gada 22. jūnija vēstuli Rumānijas iestādes atsauca savu 2009. gada 17. jūlija paziņojumu attiecībā uz valsts garantiju aizdevumam EUR 424 miljonu apmērā. Rumānijas iestādes arī informēja Komisiju par to, ka tās uztur savu paziņojumu attiecībā uz parāda pārvēršanu akciju kapitālā.
(15)
2011. gada 10. augustā Rumānijas valdība apstiprināja memorandu, ar kuru noteica Ekonomikas, tirdzniecības un uzņēmējdarbības vides ministrijas, AVAS (5) un Oltchim pārstāvju pilnvarojumu starp AVAS un Oltchim privāttiesību jomā pieņemt konvenciju, kurā uzņēmējsabiedrība atzītu procentus, kas tika uzkrāti par valsts parādu kopš 2007. gada 1. janvāra.
(16)
Ar 2011. gada 9. septembra vēstuli Rumānijas iestādes paziņoja, ka Oltchim un AVAS gatavojās noslēgt iepriekšminēto konvenciju privāttiesību jomā un ka AVAS varētu akciju kapitālā pārvērst ne tikai parāda pamatsummu, bet arī šādi uzkrātos procentus.
(17)
2011. gada 21. oktobra vēstulē Rumānijas premjerministrs Emil Boc paziņoja par Rumānijas valdības ciešo apņemšanos pilnībā privatizēt Oltchim, tostarp visu akciju daļu, kas valsts iestādēm uzkrājās pēc parāda pārvēršanas. Paziņojumu par privatizāciju bija paredzēts publiskot 2012. gada marta beigās, un privatizācija bija jāpabeidz līdz 2012. gada maija beigām. Jaunais Rumānijas premjerministrs Mihai-Răzvan Ungureanu2012. gada 16. februāra vēstulē atkārtoti apstiprināja šo apņemšanos.
(18)
Ar 2011. gada 12. oktobra un 2011. gada 23. decembra vēstulēm Rumānija iesniedza papildu piezīmes un informāciju.
(19)
17. un 18. apsvērumā minētās vēstules liecina, ka Rumānija mainīja paziņojumu par 1. pasākumu, nosakot, ka pēc tam, kad notikusi pret valsts iestādēm esošo parādsaistību RON 538 miljonu apmērā pārvēršana akciju kapitālā, jāveic visas valstij piederošās Oltchim akciju daļas privatizācija un ka parāda pārvēršana ir jāvērtē, ņemot vērā pēc tam veicamo privatizāciju.
II. LIETAS APSTĀKĻI
II.1. Uzņēmējsabiedrība
(20)
Oltchim ir liels Rumānijas naftas ķīmijas produktu ražotājs, kurš ražo polivinilhlorīdu, nātrija hidroksīdu, hloru, DOP (dioktilftalātu) un poliētera poliolus. Uzņēmējsabiedrības galvenais produkts ir polivinilhlorīds (pašlaik aptuveni 37,5 % no kopējās produkcijas), un tās ES tirgus daļa 2008. gadā bija 2,1 % (6). Oltchim ir viena no lielākajām naftas ķīmijas produktu uzņēmējsabiedrībām Rumānijā un Eiropas dienvidaustrumos, un tā ražo 40 galveno ķīmisko produktu 78 veidus. Aptuveni 80 % no savas produkcijas uzņēmējsabiedrība eksportē uz Eiropas valstīm un uz ārpus Eiropas esošām valstīm.
(21)
Oltchim ir galvenais darba devējs rūpniecības nozarē Rumānijas Vilčas (Vâlcea) reģionā, kas ir reģions, kurš saņem atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu. 2011. gada 15. oktobrī darbaspēku veidoja 3 470 cilvēku (7). Ņemot vērā pašreizējo sarežģīto finanšu stāvokli, uzņēmējsabiedrība 2011. gada decembrī uz laiku atlaida 1 000 darbinieku un 2012. gada janvārī - vēl 993 darbiniekus (8).
(22)
Uzņēmējsabiedrība darbību uzsāka 1966. gadā, tika reorganizēta 1990. gadā un 1997. gadā tika iekļauta Rumānijas fondu biržas sarakstā. Rumānijas valstij (pašlaik ar Ekonomikas ministrijas starpniecību) pieder uzņēmējsabiedrības akciju kontrolpakete 54,8 % apmērā. Galvenais mazākuma akcionārs, kuram pieder akciju daļa 18,31 % apmērā, ir PCC, kas šajā procedūrā ir sūdzības iesniedzējs un kam arī pieder Rokita SA, Oltchim konkurents Polijā. Pārējās uzņēmējsabiedrības akcijas pieder Nachbar Services Ltd (14,02 %), dažādām fiziskām personām (11,04 %) un citām juridiskām personām (1,81 %).
II.2. Notikumi pirms Rumānijas pievienošanās ES
II.2.1 Valsts parāda rašanās
(23)
Lai modernizētu ražošanas līniju, laikposmā no 1992. gada līdz 2008. gadam Oltchim pavisam kopā veica ieguldījumus par aptuveni EUR 371 miljonu, (EUR 118,8 miljoni no šīs summas tika ieguldīti no 2007. gada līdz 2008. gadam). Saistībā ar dažiem no šiem ieguldījumiem Oltchim laikposmā no 1995. gada līdz 2000. gadam noslēdza līgumus par 12 komerciālu aizdevumu sēriju, kopumā aizņemoties aptuveni DEM 171 miljonu un USD 60 miljonus. Aizdevumu nodrošinājums bija valsts garantijas, ko sniedza Finanšu ministrija.
(24)
Tā kā Oltchim nevarēja atmaksāt aizņēmumus, bankas pieprasīja valsts garantijas, sākot ar 1999. gada novembri.
(25)
No 1999. gada līdz 2002. gadam Finanšu ministrija veica maksājumus saskaņā ar pieprasītajām garantijām. Tā piemēroja nozīmīgus procentus un soda naudas par šādi samaksātām summām saskaņā ar valsts garantijām, kas darbojās no 1999. gada līdz 2002. gadam, likmēm svārstoties no 0,15 % līdz 0,3 % dienā, t. i., no 54 % līdz 110 % gadā (9).
(26)
Līdz 2002. gada jūnijam parādsaistības, ko Oltchim saistībā ar valsts garantijām uzkrāja pret Finanšu ministriju, kā arī procenti un piemērotās soda naudas bija sasniegušas RON 303 miljonus (aptuveni EUR 72 miljoni). Minētajā datumā šo summu Finanšu ministrija nodeva AVAS (10) - Rumānijas aģentūrai, kuras pienākums ir atgūt valsts parādu -, un parāds tika konsolidēts USD, lai hiperinflācijas apstākļos saglabātu parāda vērtību, kura pēc konsolidēšanas sasniedza USD 91 miljonu.
(27)
Saskaņā ar Rumānijas tiesību aktiem (GEO 51/1998) AVAS nebija īpaši pilnvarota piemērot procentus un soda naudas valsts parādam, kurš AVAS bija jāatgūst no debitoru uzņēmējsabiedrībām.
II.2.2 Parāda pārvēršana 2003. gadā
(28)
Pirmais mēģinājums privatizēt uzņēmējsabiedrību bija 2001. gadā, kad AVAS vienojās ar Exall Resources un noslēdza ar to līgumu par valstij piederošās uzņēmējsabiedrības akciju daļas pārdošanu. Pārdošanas līgums tika lauzts, jo pircējs nespēja izpildīt pienākumu veikt maksājumu un garantēt tehnoloģiju/vides ieguldījumus uzņēmējsabiedrībā.
(29)
Otrs mēģinājums privatizēt Oltchim bija 2003. gada oktobrī, kad Rumānijas privatizācijas aģentūra APAPS publicēja paziņojumu par valstij piederošās akciju daļas pārdošanu. Iespējamie ieguldītāji tika informēti par to, ka valsts parāds tiks pārvērsts akciju kapitālā, lai palielinātu uzņēmējsabiedrības pievilcību iespējamo ieguldītāju acīs.
(30)
Tomēr, ņemot vērā to, ka iespējamais ieguldītājs (Rompetrol) un mazākuma akcionāri Rumānijas tiesās apstrīdēja 2003. gadā paredzamo parāda pārvēršanu, privatizācijas piedāvājums tika atsaukts 2003. gada novembra sākumā. Neraugoties uz to, 2003. gada novembrī AVAS parāds USD 95 miljonu apmērā (t. i., nodotā summa USD 91 miljona apmērā un turpmākie maksājumi, ko Finanšu ministrija veica garantiju izmantošanas laikā un nodeva AVAS kopš 2002. gada jūnija), kas bija līdzvērtīgs RON 322 miljoniem, tika pārvērsts akciju kapitālā saskaņā ar Oltchim akcionāru pilnsapulces lēmumu (valsts pārstāvjiem bija balsu vairākums). Tādējādi valsts īpašumā esošā Oltchim akciju daļa pieauga no 53,26 % līdz 95,73 %.
(31)
2005. gada novembrī tirdzniecības tiesa, kas atrodas Vilčā, atcēla Oltchim akcionāru pilnsapulces lēmumu par parāda pārvēršanu, savu nolēmumu pamatojot ar to, ka parāda pārvēršana tika veikta, neatļaujot mazākuma akcionāriem piedalīties kapitāla palielināšanā.
(32)
2006. gada jūnijā Rumānijas valdība pieņēma ārkārtas rīkojumu (11), ar kuru pilnvaroja valsts pārstāvjus Oltchim akcionāru pilnsapulcē balsot tā, lai netiktu apstrīdēts tiesas nolēmums, ar kuru tika atcelta parāda pirmā pārvēršana, un veikt darbības, kas nepieciešamas, lai atceltu parāda pārvēršanu. Tiesas nolēmums, ar kuru tika atcelta parāda pārvēršana, stājās spēkā 2006. gada augustā. Akciju kapitāla faktiskais samazinājums notika 2007. gada novembrī. Parādu, ko radīja parāda pārvēršanas atcelšana, no jauna iegrāmatoja vēsturiskajā vērtībā - USD 95 miljoni -, kas ir vienāda ar RON 317 miljoniem.
II.2.3 Turpmāk uzkrātais parāds
(33)
Pēc parāda pirmās nodošanas AVAS, kas notika 2002. gada jūnijā, laikposmā no 2002. gada jūnija līdz 2006. gada decembrim Finanšu ministrija veikt maksājumus saistībā ar valsts garantijām, kuru darbība sākās 1999. gada novembrī. Laikposmā no 2003. gada līdz 2006. gadam, kad vēl spēkā bija 2003. gadā notikusī parāda pārvēršana, kopējā to papildu maksājumu summa, kurus Finanšu ministrija veica saistībā ar darbību uzsākušām garantijām, sasniedza RON 191 miljonu. Īstenojot konvenciju, kas 2002. gada jūnijā tika noslēgta starp Finanšu ministriju un AVAS attiecībā uz valsts parāda nodošanu, Finanšu ministrija nodeva AVAS arī visus šos debitoru parādus, pēc faktiskajiem saistībā ar garantijām veicamajiem maksājumiem veicot secīgas iemaksas. AVAS šos debitoru parādus arī konsolidēja USD, un to summa 2006. gadā sasniedza USD 60 miljonus.
(34)
Tādējādi 2007. gada 1. janvārī, dienā, kad Rumānija pievienojās ES, Oltchim kopējās parādsaistības pret AVAS sasniedza USD 60 miljonus (12).
II.3. Notikumi pēc Rumānijas pievienošanās ES
II.3.1 Parāda attīstība
(35)
Kopš 2007. gada 1. janvāraOltchim veica visus maksājumus saistībā ar ārējiem aizņēmumiem. Finanšu ministrija vairs neveica nekādus papildu maksājumus saskaņā ar valsts garantijām.
(36)
2007. gada novembrī Oltchim pārskatos tika uzrādīta parāda pārvēršanas atcelšanas summa - USD 95 miljoni -, un tā tika pieskaitīta USD 60 miljoniem, kas bija saistīti ar turpmākiem maksājumiem, un tā rezultātā valsts parāda kopējā summa bija USD 155 miljoni (RON 508 miljoni). Šis valsts parāds USD 155 miljonu apmērā Oltchim pārskatos ir uzrādīts RON (t. i., RON 508 miljoni). Šis USD izteiktais parāds kopš tā laika Oltchim pārskatos tiek uzrādīts RON, un summa Rumānijas valūtā saglabājās nemainīga, jo katrā jaunā pārskata sniegšanas periodā uzņēmējsabiedrība bilancē ziņoja vēsturisko RON vērtību (13), kura vienmēr bija augstāka nekā vēlāk piemērotā vērtība, jo laika gaitā RON vērtība pret USD pieauga.
(37)
Izņēmuma veidā atkāpjoties no vispārējā noteikuma, ko paredz GEO 51/1998 (sk. (27) apsvērumu), un pamatojoties uz valdības Ārkārtas rīkojuma Nr. 45/2006 2. punkta 2. apakšpunktu (turpmāk „GEO 45/2006”), AVAS, izmantojot USD noguldījumiem noteikto viena gada LIBOR (14), 2007. gadā Oltchim debitoru parādiem, kurus Finanšu ministrija nodeva AVAS un uz kuriem attiecās 2003. gadā veiktā parāda pārvēršana, piemēroja procentu maksājumus RON 29,9 miljonu apmērā par laikposmu no 2003. gada līdz 2006. gadam.
(38)
Tāpēc, sākot ar 2007. gada novembri, kopējā summa, ko Oltchim bija parādā AVAS, sasniedza RON 538 miljonus, t. sk. USD 155 miljoni (RON 508 miljoni) un RON 29 miljoni. Turpmāk šajā lēmumā tiks minēts parāds RON, jo paziņotā parāda pārvēršana arī ir izteikta RON.
II.3.2 Parāda otrā pārvēršana
(39)
2007. gada janvārī Rumānijas parlaments saskaņā ar Likumu Nr. 30/2007 apstiprināja GEO 45/2006, ar kuru AVAS tika pilnvarota atcelt parāda pirmo pārvēršanu un īstenot parāda otro pārvēršanu, šajā reizē ņemot vērā arī mazākuma akcionāru prioritārās tiesības.
(40)
Tomēr pret šo otro mēģinājumu pārvērst parādu akciju kapitālā iebilda jaunais lielākais mazākuma akcionārs PCC, kurš atteicās piedalīties darījumā.
(41)
PCC par EUR 7,5 miljoniem iegādājās Oltchim akciju daļu 1,2 % apmērā 2007. gada maijā, t. i., pēc datuma, kad stājās spēkā valsts tiesas nolēmums, ar kuru atcēla parāda pirmo pārvēršanu, jo ne Oltchim, ne Rumānijas iestādes šo nolēmumu nepārsūdzēja. Kad parāda pārvēršanas atcelšana tika veikta uzņēmējsabiedrības pārskatos, PCC īpašumā esošā akciju daļa mainījās no 1,2 % uz 12 % (15).
(42)
2008. gada aprīlī PCC iesniedza Komisijai sūdzību, kurā apgalvoja, ka parāda pārvēršana ietvēra nesaderīgu valsts atbalstu (sk.2 apsvērumu).
(43)
Lai nodrošinātu atbilstību LESD 108. panta 3. punktam, Rumānijas iestādes nolēma nodrošināt, lai pirms parāda otrās pārvēršanas Komisija būtu veikusi pārbaudes, un paziņoja par pasākumu.
II.4. Oltchim pašreizējais stāvoklis
(44)
Rumānijas iestādes apgalvo, ka pēc tam, kad 2006. gadā tika atcelta 2003. gadā veiktā parāda pārvēršana, tās 2006. un 2008. gadā atkal mēģināja privatizēt šo uzņēmējsabiedrību ar parādu. Saskaņā ar Rumānijas iestāžu apgalvoto neviens ieguldītājs nebija ieinteresēts veikt pirkumu ar šādiem noteikumiem.
(45)
Turklāt saskaņā ar Rumānijas iestāžu apgalvoto kopš 2008. gada uzņēmējsabiedrībai ir bijušas šādas problēmas: i) galvenā piegādātāja Arpechim veiktās svarīgāko izejmateriālu piegādes pārtraukšana; ii) negatīvā ietekme uz uzņēmējsabiedrības neto aktīviem, kuru radīja 2003. gadā veiktās parāda pārvēršanas atcelšana un nozīmīgā parāda atjaunošana 2007. gada novembrī; iii) uzņēmējsabiedrības zemā kapitalizācija, ko radīja arī parāda pārvēršanas atcelšana; un visbeidzot iv) globālās finanšu un ekonomiskās krīzes ietekme.
(46)
2008. finanšu gadā Oltchim zaudējumi no saimnieciskās darbības bija RON 71 miljons (EUR 17 miljoni), neto zaudējumi - RON 226 miljoni (EUR 54 miljoni) un uzkrātie zaudējumi - RON 1,367 miljardi (EUR 325 miljoni). Pēc tam, kad 2008. gada novembrī tika slēgts galvenais etilēna piegādātājs Arpechim, uzņēmējsabiedrība darbojās ar 45 % jaudu un aptuveni viena trešdaļa no personāla tika uz laiku atlaista.
(47)
2008. gada beigās tās Oltchim akcijas, kuras līdz tam laikam bija AVAS īpašumā, tika nodotas Ekonomikas ministrijai.
(48)
2009. gada decembrī Oltchim iegādājās sava kādreizējā piegādātāja Arpechim aktīvus (etilēna iekārtu) par EUR [0]-[10] (16) un samaksāja par tā krājumiem EUR [10]-[20] miljonus. Saskaņā ar Rumānijas iestāžu apgalvojumiem iegāde tika finansēta no klientu avansa maksājumiem. Arpechim darbību atsāka 2011. gada maijā.
(49)
2009. gada 31. decembrīOltchim 2009. gada finanšu pārskati parādīja, ka zaudējumi no saimnieciskās darbības bija EUR 26 miljoni (RON 109 miljoni), neto zaudējumi -EUR 52,4 miljoni (RON 220 miljoni), uzkrātie zaudējumi - EUR 377 miljoni (RON 1,584 miljardi) un negatīvais pašu kapitāls - EUR 112 miljoni (RON 469 miljoni).
(50)
2010. gada 31. decembrīOltchim finanšu pārskati parādīja, ka peļņa no saimnieciskās bija EUR 56 miljoni, neto peļņa - EUR 32 miljoni (RON 220 miljoni) un uzkrātie zaudējumi - EUR 383 miljoni. Darbības un neto rezultāts bija pozitīvs tāpēc, ka Arpechim aktīvi, kas tika iegādāti par EUR [0]-[10], tika pārvērtēti EUR [80]-[100] miljonu vērtībā, un starpība tika iegrāmatota kā guvums no darījuma, kas noslēgts savstarpējas vienošanās ceļā.
(51)
2011. gada 30. jūnijāOltchim sešu mēnešu finanšu pārskats (17) parādīja, ka zaudējumi no saimnieciskās darbības bija EUR 7,4 miljoni un neto zaudējumi - EUR 17,4 miljoni, uzkrātie zaudējumi - EUR 401 miljons un negatīvais pašu kapitāls - EUR 358 miljoni (neņemot vērā parādsaistības pret AVAS).
III. LĒMUMS PAR PROCEDŪRAS UZSĀKŠANU
(52)
2009. gada 15. septembrī Komisija uzsāka oficiālo izmeklēšanu saistībā ar diviem Oltchim paredzētajiem atbalsta pasākumiem, par kuriem Rumānija paziņoja 2009. gada jūlijā:
-
1. pasākums: parāda pārvēršana par kopējo summu RON 538 miljoni (aptuveni EUR 128 miljoni) un
-
2. pasākums: akcionāru garantija, ar ko sedz 80 % no EUR 424 miljonus liela komerciāla aizdevuma turpmākiem ieguldījumiem modernizācijas veikšanai. (Ar 2011. gada 22. jūnija vēstuli Rumānija atsauca savu paziņojumu par 2. pasākumu.)
(53)
Komisija apšaubīja, vai paziņotā atbalsta pakete nepiešķīra uzņēmējsabiedrībai nepamatotas priekšrocības un neveidoja valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē pretēji Rumānijas apgalvojumiem.
(54)
Turklāt lēmumā par procedūras uzsākšanu norādīts, ka iespējamais turpmākais valsts atbalsts ir tas, ka kopš 2007. gada 1. janvāra valsts nebija piemērojusi procentus un/vai soda naudas saistībā ar neatmaksāto valsts parādu (identificēts kā 3. pasākums).
(55)
Visbeidzot, Komisija apšaubīja, ka pasākumi var tikt atzīti par saderīgiem ar LESD saskaņā ar attiecīgajiem valsts atbalsta noteikumiem, ja tiktu konstatēts, ka tie ietver valsts atbalstu.
IV. RUMĀNIJAS PIEZĪMES SAISTĪBĀ AR LĒMUMU PAR PROCEDŪRAS UZSĀKŠANU
(56)
Atbildot uz lēmumu par procedūras uzsākšanu, Rumānijas iestādes turpināja apgalvot, ka neviens no trim pasākumiem nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, jo Rumānijas valsts rīcība bija saderīga ar tirgus principiem.
(57)
Jo īpaši Rumānija uzstāja, ka paziņotie pasākumi (parāda pārvēršana un akcionāru garantija) būtu nodrošinājuši, ka Oltchim atkal kļūst rentabla, atrisinot zemās kapitalizācijas problēmu un sniedzot līdzekļus, kas nepieciešami izaugsmes stratēģijai. Turklāt Rumānija uzsvēra, ka Komisijai jāņem vērā valsts duālā loma, esot Oltchim akcionāram un kreditoram.
(58)
Visbeidzot, Rumānija atkārtoti apgalvoja, ka 3. pasākums nav valsts atbalsts, jo valsts rīcība, neveicot iepriekšējā parāda piedziņu, bija cieši saistīta ar plānoto parāda pārvēršanu, un ka attiecībā uz šo parādu Rumānijas iestādes konsekventi rīkojās atbilstīgi tam, kā tirgus dalībnieks būtu rīkojies līdzīgā situācijā.
V. IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES
(59)
Savās 2010. gada 26. janvāra piezīmēs saistībā ar lēmumu par procedūras uzsākšanu Vestolit izteica bažas par valsts atbalsta paketi, par kuru Rumānija paziņoja 2009. jūlijā. Vestolit sevi uzskata par Oltchim konkurenti, jo abas uzņēmējsabiedrības darbojas polivinilhlorīda ražošanā. Saskaņā ar Vestolit apgalvojumiem neviens privātais ieguldītājs nebūtu atbalstījis ieguldījumu programmu, kas pielāgota tikai novecojušas Arpechim etilēna iekārtas iegādei un remontam.
(60)
Savā 2010. gada 21. janvāra vēstulē Ineos apgalvoja, ka, pamatojoties uz informāciju, kas sniegta lēmumā par procedūras uzsākšanu, Oltchim, šķiet, ir grūtībās nonācis uzņēmums, un tāpēc ir maz ticami, ka Oltchim paredzētos atbalsta pasākumus, ko veica Rumānijas valsts, būtu veicis privātais ieguldītājs. Ineos arī pievērsa uzmanību tam, ka Eiropas polivinilhlorīda tirgum ir raksturīga nozīmīga pārslodze, un tāpēc jebkurš iespējams atbalsts vienam no tirgus dalībniekam var būt ar lielu kropļojošu ietekmi.
(61)
Piezīmes, ko 2010. gada 28. maijā iesniedza Firebird, satura ziņā ir līdzīgas iepriekšminēto ieinteresēto personu piezīmēm.
(62)
Cits Oltchim konkurents, I anonīmā persona, savā 2010. gada 28. janvāra vēstulē arī izteica piezīmes, kas līdzīgas Vestolit un Ineos piezīmēm. Tā arī uzsver, ka atbalsts darbības veikšanai nevar būt saderīgs ar LESD un ka Oltchim gadījumā saderībai, šķiet, nav cita pamata.
(63)
II anonīmā persona savā 2010. gada 27. janvāra vēstulē apgalvoja, ka visi atbalsta pasākumi, kas konstatēti lēmumā par procedūras uzsākšanu, ir nesaderīgs atbalsts. II anonīmā persona arī atkārtoti apgalvoja, ka:
a)
valsts garantijas, kas Oltchim tika piešķirtas laikposmā no 1995. gada līdz 2000. gadam, vēl darbojās pēc Rumānijas pievienošanās ES, t. i., līdz 2009. gada 31. oktobrim, un tāpēc kopš pievienošanās dienas tas ir uzskatāms par jaunu atbalstu;
b)
cēlonis grūtībām, ar ko saskārās Oltchim kopš garantiju darbības sākuma 1999. gada novembrī, bija uzņēmējsabiedrības strukturālās problēmas (vāja vadība, nepareizi izvēlēta uzņēmējdarbības stratēģija, reālas un efektīvas pārstrukturēšanas trūkums);
c)
Arpechim iegāde ir pretrunā ar Oltchim uzņēmējdarbības interesēm; tā nākotnē nenesīs peļņu;
d)
maksājumi, ko Finanšu ministrija veica laikposmā no 2002. gada jūnija līdz 2006. gada decembrim, pamatojoties uz garantijām, kas bija sākušas darbību, parāda, ka Oltchim bija grūtības visā šajā laikposmā;
e)
Rumānija tikai vienreiz, 2001. gadā, patiesi mēģināja privatizēt uzņēmējsabiedrību, un secīgie neizdevušies privatizācijas mēģinājumi 2003. un 2006. gadā bija tikai stratēģija, lai nebūtu jāveic valsts parāda piedziņa;
f)
darbības plāns, kas bija 2009. gada jūlijā paziņotās atbalsta paketes pamatā, nebija ticams, jo īpaši attiecībā uz jutīguma analīzi un gaidāmo peļņu no ieguldījuma;
g)
valsts būtu cietusi būtiskus zaudējumus, atbalstot tik nozīmīgu ieguldījumu programmu, jo no Oltchim privatizācijas sagaidāmie ieņēmumi nebūtu seguši atbalsta pasākumu izmaksas;
h)
ņemot vērā to, ka paziņotie pasākumi ietvēra valsts atbalstu, Rumānijai vajadzēja piedāvāt Oltchim pārstrukturēšanas plānu, ļaujot novērtēt atbalsta saderīgumu saskaņā ar Glābšanas un pārstrukturēšanas pamatnostādnēm (18).
(64)
Vēlāk procedūras gaitā PCC pievērsa Komisijas uzmanību tam, ka 2010. gada jūnijā Rumānijas vides aizsardzības aģentūra piemēroja Oltchim vides soda naudu EUR 14,34 miljonu apmērā par kavētu 2009. gada CO2 sertifikātu iesniegšanu (19). Saskaņā ar PCC viedokli iespējamā soda naudas neiekasēšana bija turpmāks valsts atbalsts uzņēmējsabiedrībai. Firebird2010. gada 8. jūlija vēstulē arī pievērsta uzmanība vides soda naudu problēmai.
(65)
2010. gada oktobrī un 2011. gada oktobrī PCC arī informēja Komisiju par to, ka valsts īpašumā esošajam elektrības piegādātājam SC Electrica SA (turpmāk „Electrica”) un citiem valsts īpašumā esošajiem kreditoriem (Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea, sāls šķīduma un kaļķakmens piegādātājam, un SC CET Govora SA, rūpnieciskā tvaika piegādātājam) ir būtiskas pārstrukturētas prasības pret Oltchim.
VI. RUMĀNIJAS PIEZĪMES PAR IEINTERESĒTO PERSONU APSVĒRUMIEM
(66)
2010. gada 8. aprīļa atbildē saistībā ar ieinteresēto personu apsvērumiem Rumānija kopumā atsaucas uz paziņojumu un savām iepriekšējām piezīmēm, kas tika iesniegtas, atbildot uz lēmumu par procedūras uzsākšanu.
(67)
Jo īpaši Rumānija apgalvoja, ka pretēji tam, ko apgalvo viena trešā persona, Arpechim naftas ķīmijas aktīvu iegāde un remonts ietver visu nepieciešamo pārstrukturēšanu un ka tas ir būtiski uzņēmējsabiedrības ilgtermiņa dzīvotspējai, un ka ir gaidāms, ka integrētas Oltchim-Arpechim naftas ķīmijas vienības platformas darbība dos peļņu.
(68)
Rumānija arī atkārto savus apgalvojumus, ka darbības, kas tika veiktas, lai iekasētu pret Oltchim esošos debitoru parādus, nesniedza Oltchim nekādas priekšrocības. Visbeidzot, Rumānija arī uzstāja, ka tai bija nodoms privatizēt Oltchim.
VII. PAZIŅOJUMA ATSAUKŠANA ATTIECĪBĀ UZ VALSTS GARANTIJU (2. PASĀKUMS)
(69)
Saskaņā ar 8. pantu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (20), dalībvalsts var atsaukt paziņojumu pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas, to darot savlaicīgi, pirms Komisija pieņēmusi lēmumu par to, vai paziņotajam pasākumam ir atbalsta iezīmes. Šādā gadījumā Komisija procedūru izbeidz ar lēmumu, ka jautājums ir strīdīgs.
(70)
Rumānijas iestādes ir atsaukušas paziņojumu attiecībā uz valsts garantiju (nodrošina 80 % no EUR 424 miljonu liela aizdevuma). Tādējādi attiecībā uz 2. pasākumu Komisijas izmeklēšana ir kļuvusi strīdīga.
VIII. RUMĀNIJAS NOSTĀJA PĒC 2. PASĀKUMA ATSAUKŠANAS
VIII.1. 1. pasākuma pārveide - Rumānijas nolūks veikt privatizāciju
(71)
2011. gada februārī tika pieprasīta ES/Starptautiskā Valūtas fonda (turpmāk „SVF”) kopēja finansiālā palīdzība piesardzības pasākumu veidā, lai atbalstītu ekonomikas izaugsmes atjaunināšanu Rumānijā, akcentējot strukturālās reformas un vienlaikus uzlabojot fiskālo ilgtspējību un nostiprinot finanšu stabilitāti. 2011. gada maijā Padome pieņēma lēmumu (21) piešķirt Rumānijai vidēja termiņa finansiālo palīdzību piesardzības pasākumu veidā par kopējo summu līdz EUR 1,4 miljardiem. 2011. gada martā SVF apstiprināja Rumānijai jaunu rezerves vienošanos piesardzības pasākumu veidā (22). Saskaņā ar šo vienošanos SVF nodod Rumānijas rīcībā uz nākamajiem diviem gadiem finansiālo palīdzību SDR 3 090,6 miljonu (EUR 3,5 miljardu) apmērā. Finansējums ir atkarīgs no tā, vai Rumānija izpilda virkni to mērķu saistībā ar budžeta deficīta samazināšanu, kuri noteikti Rumānijas iestāžu nodomu protokolā un iekļauti Tehniskajā saprašanās memorandā (turpmāk „TSM”). TSM mērķi, cita starpā, ietver kavēto maksājumu un valstij piederošo uzņēmumu zaudējumu samazināšanu. Nodomu protokolā un 2011. gada 2. decembra TSM (23) Rumānija apņēmās līdz 2012. gada aprīļa beigām izsludināt Oltchim privatizācijas piedāvājumu.
(72)
Tas sekoja vairākiem publiskiem paziņojumiem, ko 2011. gada laikā izteica Rumānijas iestādes, deklarējot Rumānijas valdības nodomu privatizēt Oltchim.
(73)
Rumānija savu apņemšanos privatizēt Oltchim paziņoja arī Komisijai. 2011. gada 21. oktobra vēstulē, kura bija adresēta priekšsēdētāja vietniekam Joaquín Almunia, Rumānijas premjerministrs Emil Boc paziņoja, ka Rumānija ir apņēmusies līdz 2012. gada maijam pilnībā privatizēt Oltchim (tostarp akciju daļu, uz kuru tika attiecināta parāda pārvēršana). Pēc tam, kad 2012. gada 9. februārī Rumānijā tika ievēlēta jaunā valdība, jaunais premjerministrs Mihai Razvan Ungureanu2012. gada 16. februāra vēstulē atkārtoti apstiprināja šo apņemšanos.
(74)
Ievērojot budžeta ierobežojumus, Rumānija vairs neplāno savā īpašumā paturēt Oltchim un finansēt nepieciešamos ieguldījumus no valsts garantijas, bet cenšas pārdot savu Oltchim akciju daļu.
VIII.2. Notikumi saistībā ar 3. pasākumu - procentu līgums
(75)
2011. gada 9. septembra vēstulē Rumānijas iestādes informēja Komisiju par savu nodomu piemērot procentus AVAS nesamaksātajam parādam RON 538 miljonu apmērā, sākot ar 2007. gada 1. janvāri. Rumānija arī paskaidroja, ka tas notiks saskaņā ar parāda konvencijas līgumu, kurš noslēgts starp AVAS un Oltchim un kurš paredz, ka uzņēmējsabiedrība piekristu procentu maksājumiem. Tajā pašā vēstulē Rumānijas iestādes norādīja, ka šādi uzkrātie procenti kopā ar galveno valsts parādu arī ir jāpārvērš akciju kapitālā, kā paziņots saskaņā ar 1. pasākumu.
(76)
Ar 2011. gada 23. decembra vēstuli Rumānijas iestādes iesniedza 2011. gada 22. decembrī privāttiesību jomā starp AVAS un Oltchim noslēgtā tā līguma kopiju, saskaņā ar līgumu uzņēmējsabiedrība atzina procentus, kuri tika uzkrāti par valsts parādu no 2007. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim un kuru kopējā summa sasniedza RON 511 miljonus. Rumānijas iestādes paskaidroja, ka procenti tika aprēķināti gan pamatsummai, gan procentu maksājumiem, par attiecīgo periodu standarta procentu likmi izmantojot augstāko procentu likmi, kādu komercbankas piemēroja aizdevumiem, kas piešķirti uzņēmējsabiedrībai kopš 2007. gada 1. janvāra, un izmantojot atbilstīgo Komisijas atsauces likmi un diskonta likmes. Šīs pieejas rezultātā AVAS parādam tika piemērotas šādas procentu likmes un par to tika uzkrāti šādi procenti:
1. tabula
AVAS piemēroto procentu sadalījums laikposmā no 2007. gada līdz 2011. gadam
2007
2008
2009
2010
2011
Piemērojamā procentu likme
1.1.-30.6. - 11,17 %
1.7.-31.12. - 10,24 %
14,86 %
18,85 %
14,00 %
13,22 %
Procentu summa (noapaļota, veselos RON miljonos)
58
87
129
114
123
Kopā procenti par AVAS parādu kopš 2007. gada - RON 511 miljoni
(77)
Tajā pašā vēstulē Rumānijas iestādes arī apgalvoja, ka sagatavošanās AVAS parāda RON 538 miljonu apmērā un par parādu uzkrāto procentu pārvēršanai bija jāuzsāk, lai ievērotu ierosinātos privatizācijas termiņus.
VIII.3. Rumānijas apgalvojumi saistībā ar privatizācijas nodomu
(78)
Kā paskaidrots iepriekš, Rumānijas iestādes atsauca 2. pasākumu (sk. arī VII virs). Pēc tam, kad tika atsaukts paziņojums par valsts garantiju, Rumānijas iestādes apgalvoja, ka pašreizējais 1. pasākums, t. i., AVAS parāda RON 538 apmērā un laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim par parādu uzkrāto procentu RON 511 miljonu apmērā pārvēršanai akciju kapitālā, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē. Rumānija apgalvoja, ka pasākums būtu paredzējis ievērot tirgus apstākļus un ka tas Oltchim nenodrošina priekšrocības. Precīzāk, Rumānijas iestādes apgalvoja, ka kreditoram AVAS izdevīgāk ir visu parādu pārvērst akciju kapitālā un visu tam piederošo uzņēmējsabiedrības akciju daļu pārdot īsā termiņā, nevis piedzīt parādu, jo tās uzņēmējsabiedrības akciju daļas tirgus vērtība, kura parāda pārvēršanas rezultātā pieder AVAS, ir lielāka nekā summa, ko AVAS iegūtu no uzņēmējsabiedrības likvidācijas.
(79)
Rumānija iesniedza konsultatīvo ziņojumu, ko sagatavoja Raiffeisen Capital & Investment SA (turpmāk „konsultatīvais ziņojums”), lai parādītu, ka valsts labākā stratēģija peļņas palielināšanai bija veikt parāda pārvēršanu akciju kapitālā, pēc tās īsā termiņā pārdodot apvienotas akciju daļas.
(80)
Konsultatīvajā ziņojumā ir pārbaudīta, no vienas puses, AVAS prasības vērtība likvidācijas scenārija gadījumā un, no otras puses, tās vērtība parāda pārvēršanas un privatizācijas scenārija gadījumā.
(81)
Likviditātes novērtējums ir balstīts uz diviem likviditātes ziņojumiem (iepriekšējais Raiffeisen likvidācijas ziņojums, kas datēts ar 2011. gada februāri, un neatkarīgā konsultanta Romcontrol SA Bucharest likvidācijas ziņojums, kas datēts ar 2011. gada martu). Rezultāts, kādu valsts iegūs parāda pārvēršanas un privatizācijas scenārija gadījumā, tika novērtēts, izmantojot uzņēmuma vērtības metodi, kura ir viena no pamatmetodēm, ko lieto uzņēmējdarbības novērtēšanā. (Sīks izmantoto metodoloģiju apraksts un novērtējuma rezultāts ir atrodams šā dokumenta IX.3.3. iedaļā.)
(82)
Ziņojumā secināts, ka kopējā parāda pārvēršana akciju kapitālā ļaus raitāk un ātrāk veikt uzņēmējsabiedrības privatizācijas procesu un ka AVAS šā risinājuma finanšu rezultāts ir pārāks nekā likvidācija.
IX. NOVĒRTĒJUMS
IX.1. Vispārīgi jautājumi
(83)
Lai pārliecinātos, vai aplūkojamie pasākumi ir valsts atbalsts, Komisijai ir jānovērtē, vai tie atbilst LESD 107. panta 1. punkta kumulatīvajiem nosacījumiem. Šis nosacījums paredz, ka „ja vien Līgumi neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.
(84)
Komisija norāda, ka, ņemot vērā to, ka tika atsaukts paziņojums par 2. pasākumu (sk. VII virs), šis novērtējums attiecas tikai uz 1. un 3. pasākumu. 1. pasākums ir mainīts, jo Rumānija parāda pārvēršanu akciju kapitālā ir sasaistījusi ar Oltchim privatizāciju. Tāpēc šā pasākuma novērtējums tiek veikts, pamatoties uz pieņēmumu, ka tā akciju daļa, kas piederēs AVAS pēc parāda pārvēršanas, tiks nekavējoties pārdota privātam ieguldītājam godīgā, atklātā un pārredzamā pārdošanas procesā, kura mērķis ir iegūt AVAS maksimālo peļņu.
(85)
Turklāt Komisija uzskata, ka jautājums par to, vai kreditors AVAS ar savu rīcību saistībā ar parādu laikā pēc 2007. gada 1. janvāra sniedza Oltchim nepamatotas priekšrocības, ir jāvērtē kontekstā ar GEO 51/1998 (sk. (27) apsvērumu), ar Likumu Nr. 30/2007, ar ko pilnvaro AVAS atkārtoti veikt parāda pārvēršanu, ar paziņojumu Komisijai par parāda pārvēršanu, kas lēmumā par procedūras uzsākšanu ir norādīta kā 1. pasākums, un ar 1. pasākuma pārveidi sakarā ar Komisijas izteiktajām šaubām un ES/SVF palīdzības radītajiem ierobežojumiem.
(86)
Turklāt Komisija norāda, ka nodoms līdz 2012. gada maija beigām pilnībā privatizēt uzņēmējsabiedrību, par kuru Rumānijas iestādes paziņoja 2011. gada 21. oktobra vēstulē un kurš atkārtoti apstiprināts premjerministra Ungureanu2012. gada 16. februāra vēstulē, ir uzskatāms par 1. pasākuma būtisku daļu.
(87)
Ņemot vērā vides soda naudu, no vienas puses, un uzņēmējsabiedrības parādsaistības pret Electrica SA, Salrom Exploatarea Minieră Rm. Vâlcea un SC CET Govora SA, kurām pienācis maksāšanas termiņš, no otras puses, Komisija norāda, ka uz iespējamiem pasākumiem neattiecas lēmums par procedūras uzsākšanu. Tāpēc uz tiem nevar attecināt šo lēmumu. Komisija laikus informēs sūdzības iesniedzēju par turpmāko darbību saistībā ar apgalvojumiem, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 659/1999 10. pantu.
IX.2. Komisijas kompetence pirms pievienošanās
(88)
Kā iepriekš norādīts V iedaļā, II anonīmā persona apgalvoja, ka dažas no valsts garantijām, kas bija piešķirtas Oltchim laikposmā no 1995. gada līdz 2000. gadam, bija spēkā vēl pēc Rumānijas pievienošanās ES, t. i., līdz 2009. gada 31. oktobrim, un tāpēc, sākot ar pievienošanās dienu, tās būtu jāuzskata par jaunu atbalstu. Komisijai tāpēc jānovērtē šā apgalvojuma pamatotība un tā iespējamā ietekme uz paziņotā pasākuma novērtējumu.
(89)
Saskaņā ar vispārēju noteikumu LESD 107. panta 1. punktu piemēro tikai no pievienošanās dienas un turpmāk. Izņēmums šim vispārējam noteikumam ir pasākumi, kurus sāka īstenot pirms pievienošanās dienas un kurus turpina īstenot arī pēc pievienošanās dienas. Saskaņā ar 2005. gada pievienošanās līgumu starp Rumāniju un ES (24) Rumānijā pirms pievienošanās dienas uzsāktie pasākumi, kurus turpina īstenot arī pēc pievienošanās dienas (2007. gada 1. janvāra), kuri var būt valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē un kuri nav pastāvošais atbalsts saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 659/1999 (25), ir jāuzskata par iespējamu jaunu atbalstu, sākot no pievienošanās dienas, lai piemērotu LESD 108. panta 3. punktu.
(90)
Bulgārijas un Rumānijas 2005. gada pievienošanās līguma (26) V pielikuma 2.1. punkta otrajā rindkopā, pamatojoties uz šā paša līguma 22. pantu, paredzēts, ka, piemērojot EK līguma 88. panta 3. punktu, pēc pievienošanās par jaunu atbalstu uzskata visus pasākumus, ko turpina īstenot pēc pievienošanās dienas un kas ir valsts atbalsts, un neatbilst iepriekš izklāstītajiem nosacījumiem.
(91)
Iepriekšminētais noteikums tādējādi aptver pasākumus, kuru īstenošana uzsākta pirms pievienošanās dienas (2007. gada 1. janvāra) un tiek turpināta pēc minētās dienas. Termins „īstenošana/piemērošana pēc pievienošanās dienas” ir definēts vairākos Komisijas lēmumos (27), un tas aptver shēmas un atsevišķus pasākumus, kuri nav ierobežoti laikā vai attiecībā uz kuriem nav skaidri noteiktas precīzas valsts saistības, citiem vārdiem sakot, tas aptver gadījumus, kuros pievienošanās dienā joprojām precīzi nav zināmi valsts riska darījumi. Ņemot vērā iepriekšminētos apsvērumus, ir jānoskaidro, vai Oltchim piešķirtās valsts garantijas laikposmā no 1995. gada līdz 2000. gadam bija „īstenojamas/piemērojamas pēc pievienošanās dienas” tajā nozīmē, kas definēta iepriekšminētajā tiesu praksē. Tāpēc ir jāpārbauda, vai pastāvēja situācija, kurā valsts garantijas nebija ierobežotas laikā vai valsts riska darījumi pirms pievienošanās dienas nebija precīzi zināmi.
(92)
Pēc attiecīgo piešķirto valsts garantiju noteikumu un nosacījumu noskaidrošanas Komisija norāda, ka tās bija atdalīti un atsevišķi vienreizēji pasākumi, ar kuriem valsts atbalstīja uzņēmējsabiedrību, lai tā saņemtu noteiktus aizdevumus noteiktā apjomā un uz noteiktu termiņu. Garantiju termiņš tika noteikts, tās piešķirot, jo garantijām noteiktais derīguma termiņš bija līdz to pamatā esošā aizdevuma termiņa beigām, kurš aizdevumā bija precīzi noteikts. Šis derīguma termiņš pēc tam netika mainīts. Tāpēc pievienošanās brīdī garantiju derīguma termiņš tiešām bija ierobežots laikā un bija noteikts pirms pievienošanās dienas, t. i., dienā, kad tika noslēgts aizdevuma līgums. Tāpēc Komisijai jāņem vērā, ka pirmā situācija, kurā pasākums tiktu klasificēts kā jauns atbalsts, sākot no pievienošanās dienas un turpmāk, t. i., situācija, kad pievienošanās brīdī nav noteikts pasākuma ierobežojums laikā, šajā gadījumā nav spēkā.
(93)
Otrkārt, valsts maksimālās saistības tika noteiktas garantiju piešķiršanas brīdī, jo garantijas sedz tikai konkrētu aizdevumu, saistībā ar kuru tās ir piešķirtas. Tāpēc jāsecina, ka arī otrais „īstenošanas/piemērošanas pēc pievienošanās dienas” gadījums, t. i., nezināmi valsts riska darījumi, sākot ar pievienošanās dienu un turpmāk, nav spēkā.
(94)
Papildus Komisija arī norāda, ka valsts garantijas sāka darboties pirms pievienošanās dienas. No dienas, kad sāka darboties garantijas, valsts kļuva atbildīga par to aizdevumu atlikuma atmaksu, kuri tika saņemti ar šo garantiju atbalstu, un tiešām uzņēmās uzņēmējsabiedrības pienākumu atmaksāt attiecīgos aizdevumus, tādējādi kļūstot par Oltchim kreditoru to summu apmērā, kuras tika samaksātas saskaņā ar garantijām. Kā norādīts II.2. iedaļā, maksājumi, kas tika veikti saskaņā ar spēkā esošām garantijām, ilga līdz 2006. gadam. No pievienošanās dienas un turpmāk netika veikti tālāki maksājumi saskaņā ar garantijām, jo Oltchim spēja apkalpot aizņēmumu summas atlikušo daļu.
(95)
Tāpēc jāsecina, ka valsts garantijas, kas Oltchim tika piešķirtas laikposmā no 1995. gada līdz 2000. gadam, nav klasificējamas kā jauns atbalsts Bulgārijas un Rumānijas 2005. gada pievienošanās līguma V pielikuma 2.1. punkta otrās rindkopas izpratnē.
IX.3. Atbalsta pastāvēšana: priekšrocība
IX.3.1 Privātā kreditora kritērijs
(96)
Rumānija apgalvo, ka paziņotais pasākums, kuru veido valsts parāda RON 1 049 miljonu apmērā pārvēršana akciju kapitālā, kas tiek veikta, lai drīz pēc tam pārdotu kopējo valstij piederošo akciju daļu (līdz 2012. gada maija beigām), nesniedz uzņēmējsabiedrībai nepamatotas priekšrocības, jo jebkurš privātais kreditors, nonākot līdzīgā situācijā kā valsts kreditors AVAS, būtu izvēlējies šādu parāda atgūšanas metodi, nevis uzņēmējsabiedrības likvidāciju, kas valsts kreditoram ir finansiāli mazāk izdevīga.
(97)
Lai noskaidrotu, vai paziņotais pasākums sniedz Oltchim nepamatotas priekšrocības, Komisijai vajadzētu novērtēt, vai valsts kreditors AVAS veica valsts parāda atgūšanu ar tādu pašu uzcītību kā privātais kreditors, kurš cenšas maksimāli atgūt aizdotos līdzekļus (28). Šajā pieejā ņem vērā to, ka līdz ar valsts parāda nodošanu AVAS parāda atgūšanu veic iestāde, kam ar uzņēmējsabiedrību nav citu attiecību kā tikai kreditora attiecības ar savu debitoru. Novērtējumā netiek atstāts neievērots fakts, ka Ekonomikas ministrija ir Oltchim akcionārs no valsts puses, bet arī ņem vērā, ka valsts akcionārs nav veicis darbību saistībā ar valsts parāda atgūšanu, kas ir uzdota kreditoram AVAS. Tomēr Komisija norāda, ka jānovērtē arī parāda pārvēršanas un tai sekojošās privatizācijas ietekme uz pašreizējo akcionāru, Ekonomikas ministriju, lai secinātu, vai piedāvātā parāda pārvēršana un tai sekojošā privatizācija valstij ir labāks finanšu risinājums nekā uzņēmējsabiedrības pilnīga likvidācija.
IX.3.2 Valsts parāda atgūšana-3. pasākuma novērtējums
(98)
Lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija uzskatīja, ka valsts atbalsta papildu elementu var radīt tas, ka valsts pēc Rumānijas pievienošanās ES nav piemērojusi nekādus procentus un/vai novēlota maksājuma soda naudas saistībā ar Oltchim valsts parāda samaksas kavējumiem. Šo valsts parādu radīja valsts garantiju darbība (sk. 23.-27. apsvērumu un valsts garantiju novērtējumu 88.-95. apsvērumā). Lēmumā par procedūras uzsākšanu Komisija izteica viedokli, ka tas, ka netika uzkrāti procenti vai piedzīts valsts parāds, sniedza Oltchim priekšrocības, jo uzņēmējsabiedrība varēja bez maksas izmantot kapitālu.
(99)
Lai novērtētu, vai Rumānija saistībā ar nesamaksāto parādu, ko radīja valsts garantiju darbība, rīkojās kā privātais kreditors, ir nepieciešams novērtēt Rumānijas valsts rīcību laikposmā no 2007. gada līdz šim brīdim, pamatojoties uz informāciju, kas Rumānijas iestādēm pieejama attiecīgajā laikā.
(100)
Komisija, pirmkārt, norāda, ka procentu un soda naudu nepiemērošanu no 2007. gada līdz brīdim, kad tika mainīts paziņojums par 1. pasākumu, nosaka GEO 51/1998 (sk. (27) apsvērumu). Tas jāvērtē arī saskaņā ar Likumu Nr. 30/2007, ar ko pilnvaro AVAS atkārtoti veikt parāda pārvēršanu. Tajā laikā Rumānijas iestādes apsvēra Oltchim darbības turpināšanu un plānoja turpmākos ieguldījumus, nevis uzņēmējsabiedrības likvidāciju.
(101)
Tāpēc Komisijai vispirms ir nepieciešams pārliecināties, vai Rumānija, pieņemot lēmumu 2007. gadā veikt parāda pārvēršanu akciju kapitālā, nevis parāda piedzīšanu un/vai uzņēmējsabiedrības likvidāciju, rīkojās kā privātais kreditors. Saistībā ar šo Komisija norāda, ka Rumānija bija izvēlējusies stratēģiju pārvērst parādu akciju kapitālā, lai turpinātu Oltchim darbību kopš pirmā (neveiksmi cietušā) mēģinājuma veikt šādu pārvēršanu 2003. gadā. Šajā ziņā Rumānijas iestāžu rīcība bija saderīga ar iepriekšējo rīcību. Tirgus reakcija uz iepriekšējiem privatizācijas mēģinājumiem, kā arī mazākuma akcionāru tiesvedība parādīja, ka tirgus ticēja Oltchim uzņēmējdarbības dzīvotspējai.
(102)
Turklāt Komisija norāda, ka Rumānijas rīcībā bija arī Oltchim darbības plāns (29), kas liecināja, ka uzņēmējsabiedrība bija dzīvotspējīga.
(103)
Saistībā ar šiem elementiem Komisija uzskata, ka Rumānijai, esot kreditora lomā, nebija nesaprātīgi nolemt veikt parāda pārvēršanu akciju kapitālā un pieņemt likumu, kas neparedzēja procentu un soda naudu piemērošanu saistībā ar nesamaksāto parādu, jo šo parādu jebkurā gadījumā bija paredzēts pārvērst akciju kapitālā.
(104)
Šī analīze nav pretrunā ar faktu, ka Rumānija pirms parāda pārvēršanas akciju kapitālā centās panākt valsts atbalsta noskaidrošanu. Tiešām, šādi rīkojoties, Rumānija tikai pildīja savus pienākumus, ko paredz LESD 108. panta 3. punkts. Ņemot vērā grūtības, ar ko Rumānija iepriekš saskārās saistībā ar mazākuma akcionāriem un ar ko tā turpināja saskarties, piemērojot Likumu Nr. 30/2007, bija pamatoti iegūt Komisijas apstiprinājumu, ka plānotā operācija nav valsts atbalsts.
(105)
Valsts atbalsta novērtējuma un pārtraukšanas saistību piemērošanas dēļ parāda pārvēršana akciju kapitālā galu galā notika piecus gadus vēlāk. Saistībā ar to Komisija vispirms norāda, ka līdz 2011. gada vidum Rumānijai bija stingrs nolūks īstenot ekspansīvu ieguldījumu stratēģiju attiecībā uz Oltchim, un par to tika veikta izpēte vairākos ekspertu pētījumos (30). Vienlaikus piemērot procentus par nesamaksāto valsts parādu būtu bijis pretrunā ar valsts stratēģiju, kas paredzēja veikt turpmākus ieguldījumus, lai atgūtu uzņēmējsabiedrības rentabilitāti un palielinātu tās vērtību ar mērķi to privatizēt vidējā vai ilgā termiņā.
(106)
Ņemot vērā to, Komisija savā lēmumā par procedūras uzsākšanu bija izteikusi šaubas attiecībā uz ekspansīvo ieguldījumu stratēģiju un vēl vairāk to, ka pastāvēja budžeta problēmas un ES/SVF palīdzība, Rumānija 2011. gadā mainīja savu stratēģiju un nolēma uzņēmējsabiedrību privatizēt nekavējoties pēc parāda pārvēršanas akciju kapitālā. Tādējādi Rumānija atteicās no sākotnējiem plāniem pirms privatizācijas veikt turpmākus ieguldījumus EUR 424 miljonu apmērā.
(107)
Jaunajā kontekstā procentu piemērošana parādam valstij kļuva par pamatotu stratēģiju, lai palielinātu parāda atgūšanu.
(108)
Kā uzsvērts 75.-77. apsvērumā, valsts parāda pamatsummai un procentiem no 2007. gada 1. janvāra un turpmāk tika piemēroti procenti, izmantojot privātu līgumu, kas 2011. gada decembrī tika noslēgts starp Oltchim un AVAS. Jo īpaši procentu likmes, kas tika piemērotas valsts parādam, bija saskanīgas ar augstāko no šādām likmēm - Komisijas atsauces likmēm katrā periodā vai tām uzņēmējsabiedrības veiktajiem privātajiem aizņēmumiem piemērotajām procentu likmēm attiecīgajā periodā, kuras iespējams uzskatīt par atbilstīgām.
(109)
Pamatojoties uz iepriekšminēto, Komisija secina, ka Oltchim neguva priekšrocības no tā, kā valsts iestādes pēc pievienošanās īstenoja akciju kapitālā pārvēršamā valsts parāda atgūšanu.
IX.3.3 Parāda pārvēršana - 1. pasākums
(110)
Komisijai arī jānovērtē, vai 1. pasākums, ko veido (pēc paziņojuma pārveides -sk.14.-16., 69.-70. un 75.-77. apsvērumu) valsts parāda RON 1 049 miljonu apmērā pārvēršana akciju kapitālā un tai tūlīt sekojošā visas valsts īpašumā esošās akciju daļas pārdošana (privatizācija), sniedz Oltchim nepamatotas priekšrocības. Kopējais akciju kapitālā pārvēršamais valsts parāds ietver privatizācijas aģentūras AVAS galveno valsts parādu RON 538 miljonu apmērā un procentus, kas RON 511 miljonu apmērā uzkrāti par AVAS parādu no 2007. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim.
(111)
Lai novērtētu, vai ierosinātā parāda pārvēršana ietver jebkādas nepamatotas priekšrocības Oltchim, būtu jānosaka, vai parāda pārvēršana patiešām ir labākais līdzeklis valsts parāda maksimālai atgūšanai, kā apgalvo Rumānija. Praksē Komisijai nepieciešams noteikt, vai hipotētiskais privātais kreditors situācijā, kas pielīdzināma situācijai, kurā atrodas privatizācijas aģentūra AVAS, kas ir Oltchim kreditors, būtu patiešām devis priekšroku šim parāda atgūšanas līdzeklim salīdzinājumā ar citām parāda atgūšanas alternatīvām, ņemot vērā to, ka debitoram ir nozīmīgas finanšu grūtības. Ekonomikas ministrijai, pašreizējam Oltchim akcionāram, nav jāveic nekādas darbības saistībā ar valsts parāda atgūšanu, bet tomēr turpmākajā analīzē vērā ņemti arī divu iespējamo scenāriju rezultāti attiecībā uz valsts akcionāru.
(112)
Rumānija apgalvo, ka, ņemot vērā uzņēmējsabiedrības pašreizējo stāvokli (nozīmīga nepietiekama kapitalizācija un pārmērīgas parādsaistības), vienīgie reālistiskie risinājumi, kādi būtu privātam ieguldītājam situācijā, kas pielīdzināma valsts kreditora AVAS situācijai, būtu vai nu i) likvidēt uzņēmējsabiedrību, vai arī ii) pārvērst parādu akciju kapitālā un pēc tam pārdot visu iegūto uzņēmējsabiedrības akciju daļu. Jebkurš privātais kreditors, kuram būtu šādas izvēles iespējas, izvēlētos risinājumu, kas nodrošina maksimālu nesamaksātā parāda atgūšanu. Citiem vārdiem sakot, kreditors izvēlētos risinājumu, kas paredz parāda pārvēršanu un pēc tam privatizācijas veikšanu, ja no privatizācijas sagaidāmā peļņa pārsniegtu summu, ko būtu iespējams atgūt, veicot likvidāciju.
(113)
Lai parādītu, ka parāda pārvēršana, pēc kuras tiek veikta akciju daļas pārdošana, dod kreditoram lielāku peļņu nekā likvidācija, Rumānija iesniedza neatkarīgu konsultatīvo ziņojumu (sk. 78.-82. apsvērumu), kurā salīdzināti rezultāti, ko gūst kreditors saskaņā ar diviem scenārijiem, t. i., attiecīgi parāda pārvēršana, pēc kuras tiek veikta privatizācija, un likvidācija.
(114)
Komisija ir veikusi kritisku ziņojuma novērtēšanu, lai pārbaudītu, vai tā rezultāti iztur pārbaudi un patiesi parāda, ka, pārvēršot parādu akciju kapitālā, AVAS rīkojas kā privāts kreditors. Pēc ziņojuma pārbaudes Komisijai ir šādi konstatējumi:
(115)
AVAS prasības vērtība saskaņā ar likvidācijas scenāriju. Likvidācijas novērtējuma pamatā ir iepriekšējais Raiffeisen likvidācijas ziņojums, kas datēts ar 2011. gada februāri, un neatkarīgas konsultāciju uzņēmējsabiedrības Romcontrol SA Bucharest likvidācijas ziņojums, kas datēts ar 2011. gada martu.
(116)
Saskaņā ar Rumānijas tiesību aktiem uzņēmējsabiedrības, kurās valstij piederošā akciju daļa ir vismaz 50 % + 1, tiek likvidētas saskaņā ar t. s. „īpašo brīvprātīgo likvidācijas procedūru”, ko paredz valdības Ārkārtas rīkojums Nr. 88/1997, valdības Lēmums Nr. 577/2002 un Likums Nr. 137/2002. Saskaņā ar šo īpašo brīvprātīgo likvidācijas procedūru summa, ko likvidators iegūst no uzņēmējsabiedrības aktīvu pārdošanas, ir jāizmanto uzņēmējsabiedrības parādsaistību segšanai, ievērojot parādu segšanas secību, kas noteikta Likumā Nr. 85/2006 (Rumānijas maksātnespējas likums). Attiecīgi likvidācijas ieņēmumi ir jāizmanto parādu segšanai, ievērojot šādu secību: 1) likvidācijas izmaksas; 2) nesamaksātā darba samaksa; 3) priviliģētie parādi (t. i., parādi, kas nodrošināti ar ķīlu, hipotēkām un citām īpašām privilēģijām); 4) budžeta parādi (nodokļi un citas finanšu saistības); 5) parāds Finanšu ministrijai, kas radies valsts garantiju darbības rezultātā; 6) parāds no valsts aizdevumiem; 7) parasts (bez nodrošinājuma) parāds; 8) akcionāri. Šajā gadījumā AVAS būtu trešās kategorijas kreditors (priviliģētie kreditori), tomēr tas atrastos rindā pēc vairākiem (privātajiem) priviliģētajiem Oltchim kreditoriem, jo valsts parāds bija nodrošināts tikai daļēji.
(117)
Konsultāciju uzņēmējsabiedrība Romcontrol aprēķināja Oltchim aktīvu likvidācijas vērtību 2010. gada 15. decembrī, izmantojot neto koriģēto aktīvu metodi, saskaņā ar kuru vērā tiek ņemts pārdošanai paredzēto aktīvu tirgus riska ierobežotais laiks (31).
(118)
Balstoties uz Romcontrol aprēķināto aktīvu likvidācijas vērtības rezultātiem, Raiffeisen aprēķināja to, kādi rezultāti būs kreditoram AVAS un valstij kā akcionāram, ņemot vērā uzņēmējsabiedrības saistības 2010. gada 31. decembrī un uzņēmējsabiedrības provizoriskos finanšu pārskatus par stāvokli tajā pašā datumā (turpmāk - Raiffeisen 2011. gada februāra likvidācijas pētījums). Šajā pētījumā sniegts aprēķins, ka ieņēmumi, ko iegūs no Oltchim aktīvu pārdošanas, ļaus atgūt aptuveni [20]-[30] % no uzņēmējsabiedrības kopējām saistībām. Kreditors AVAS kā kreditors ar daļējām garantijām būtu atguvis aptuveni RON [80]-[100] miljonus (kas veido [10]-[30] % no tā brīža kopējām prasībām RON 538 miljonu apmērā). Ievērojot negatīvo starpību starp likvidācijas ieņēmumiem un uzņēmējsabiedrības saistībām, valsts kā akcionārs nebūtu atguvusi neko.
(119)
2011. gada oktobrī Raiffeisen atjaunināja 2011. gada februāra likvidācijas pētījuma aprēķinus, ņemot vērā uzņēmējsabiedrības 2011. gada 30. jūnija finanšu datus un ietverot procentus, kas tika piemēroti valsts parādam, sākot ar 2007. gada janvāri un turpmāk.
(120)
Saskaņā ar atjaunināto aprēķinu AVAS kā Oltchim kreditors ar daļējām garantijām būtu atguvis RON [100]-[120] miljonus no kopējā uzņēmējsabiedrības parāda (kas veido [10]-[20] % (32) no kopējām prasībām, t. i., no parāda pamatsummas RON 538 miljonu apmērā un procentu maksājumiem). Valsts akcionārs Ekonomikas ministrija atkal neko neatgūtu. Summu, ko būtu ieguvusi AVAS, pēc tam diskontēja (33) līdz tās pašreizējai vērtībai 2011. gada 30. jūnijā. Tā rezultātā AVAS būtu atguvusi EUR [10]-[40] miljonus, ja uzņēmējsabiedrība tiktu likvidēta.
2. tabula
Valsts prasības atgūšana likvidācijas scenārija gadījumā
Prasība
(miljonos EUR)
Atgūtā summa kopā
(miljonos EUR)
Atgūtās summas NPV ar diskonta likmi 10,7 %
(miljonos EUR)
AVAS (kreditors)
209,4
[20]-[30]
[10]-[30]
Ekonomikas ministrija (akcionārs)
Akciju daļa
[0]-[10]
[0]-[10]
Valsts kopā
[20]-[30]
[10]-[30]
(121)
Šī summa pēc tam jāsalīdzina ar gaidāmo peļņu, ko gūs, pārvēršot AVAS prasību akciju kapitālā un pēc tam veicot uzņēmējsabiedrības privatizāciju.
(122)
AVAS prasību vērtība parāda pārvēršanas un privatizācijas scenārija gadījumā. Ziņojumā parāda pārvēršanas un privatizācijas scenārija gadījumā valsts gūtais rezultāts aprēķināts, izmantojot uzņēmuma vērtības (turpmāk - „UV”) metodi, kura ir viena no galvenajām metodēm, ko lieto uzņēmējdarbības vērtēšanā.
(123)
Attiecībā uz šīs metodes izmantošanu Komisija norāda, ka principā ir vairākas metodes uzņēmuma pašu kapitāla vērtības aprēķināšanai.
(124)
Viena no bieži izmantotām metodēm ir EBITDA (rezultāts pirms procentiem, nodokļiem, nolietojuma un amortizācijas) koeficients. Ar to ir iespējams noteikt uzņēmuma pašu kapitāla vērtību X gadā, reizinot X gada EBITDA ar skaitli (koeficientu), ko uzskata par atbilstošu attiecīgajai nozarei, atņemot no rezultāta neto parādu.
(125)
Otra metode ir diskontēto naudas plūsmu analīze. Uzņēmuma nominālās brīvās naudas plūsmas nākamajiem gadiem atjaunina atbilstoši vidējai svērtajai kapitāla cenai (34), un no iegūtās vērtības atņem neto parādu.
(126)
Trešā metode ir apgrozījuma koeficients. Ar to ir iespējams noteikt uzņēmuma pašu kapitāla vērtību X gadā, reizinot X gada apgrozījumu ar skaitli (koeficientu), ko uzskata par atbilstošu attiecīgajai nozarei, atņemot no rezultāta neto parādu.
(127)
Visām šīm metodēm (nākotnes EBITDA, naudas plūsmas vai apgrozījums) izmanto prognozētās vērtības. Šajā gadījumā ne visas aprēķina metodes, kas ir balstītas uz darbības plānā prognozētajām vērtībām, iespējams jēgpilni izmantot. Ņemot vērā to, ka uzņēmējsabiedrību paredzēts nekavējoties privatizēt, tikai jaunais īpašnieks varēs noteikt uzņēmējsabiedrības nākotnes uzņēmējdarbības stratēģiju, un tāpēc attiecīgās darbības plānā ietveramās prognozes, kas nepieciešamas šo metožu izmantošanai, nav un nebūs pieejamas (35). Tā kā jaunajam īpašniekam būs jāveic nozīmīgi ieguldījumi, uzņēmējsabiedrības iepriekšējos rezultātus nav iespējams izmantot, lai sagatavotu nākotnes prognozes.
(128)
Šādos apstākļos Komisija uzskata, ka ir tikai divas metodes, kas izmantojamas, lai aprēķinātu apvienoto akciju daļu, kas pieder Rumānijas valstij, t. i., AVAS un Ekonomikas ministrijai, un šīs metodes ir tirgus kapitalizācija un UV. Jānorāda, ka UV arī ietver rādītājus, ko izmanto tirgus kapitalizācijai.
(129)
Tirgus kapitalizācija ir definēta kā akciju cenas un emisijā esošo akciju skaita reizinājums, kas parāda uzņēmējsabiedrības emitēto akciju kopējo vērtību. Šī metode parāda sabiedrības vienošanos par uzņēmējsabiedrības pašu kapitāla vērtību, un to iespējams izmantot kā aizstājēju sabiedrības viedoklim par uzņēmējsabiedrības neto vērtību.
(130)
Oltchim tirgus kapitalizācija tika aprēķināta, izmantojot akciju cenas vērtību Bukarestes fondu biržā (36) 44 mēnešu ilgā laikposmā (no 2008. gada līdz 2011. gada augustam). Šis laikposms ir pietiekami garš, lai būtu atbilstīgs, un tirgus kapitalizācija šajā laikposmā arī ir labs radītājs tam, vai tirgus ir gatavs maksāt par šo uzņēmējsabiedrību.
(131)
Šajā situācijā Komisija kā uz pozitīvu faktu norāda uz to, ka nesenā laikposmā, no 2011. gada maija līdz augustam, akciju cena vienmēr bija augstāka nekā to 44 mēnešu vidējā vērtība. Precīzāk - 44 mēnešu vidējā svērtā cena vienai akcijai ir RON 0,53, bet 2011. gada jūlijā akciju cena sasniedza pat RON 2,05 (37). Tādējādi dati, kas tika izmantoti, lai noteiktu tirgus vērtību, ir uzskatāmi par piesardzīgiem.
(132)
Turklāt attiecībā uz akciju cenas attīstību kopš 2011. gada septembra (pēdējais datu kopums, kas izmantots Raiffeisen pētījumā) Komisija kā uz pozitīvu faktu norāda uz to, ka nesenā pagātnē (kopš 2011. gada oktobra vidus) akciju cena ir nozīmīgi cēlusies un pastāvīgi ir augstāka nekā vidējā svērtā to vērtība RON 0,53 apmērā, kura tika izmantota tirgus kapitalizācijas formulā.
1. attēls
Oltchim akciju cenas attīstība Bukarestes fondu biržā 23.2.2011.-23.2.2012.
(133)
Apskatāmajā laikposmā (no 2008. gada janvāra līdz 2011. gada augustam) pirms plānotās parāda pārvēršanas Oltchim tirgus kapitalizācijas vidējā svērtā vērtība (38) bija EUR 45 miljoni, un pēdējos trijos apskatāmā laikposma mēnešos (no 2011. gada jūnija līdz augustam) tā pastāvīgi pārsniedza EUR 100 miljonus. Tirgus kapitalizācija tāpēc skaidri pārsniedz Oltchim likvidācijas vērtību (EUR [10]-[40] miljoni), un tas sniedz pirmo norādi, ka valstij piederošās akciju daļas pārdošanai privatizācijas procesā būtu dodama priekšroka salīdzinājumā ar uzņēmējsabiedrības likvidāciju.
(134)
Otrā metode, ko iespējams izmantot, ir uzņēmuma vērtība (UV). UV ir uzņēmējsabiedrības vērtības mērs, ko bieži izmanto kā alternatīvu tiešai tirgus kapitalizācijai, jo tiek uzskatīts, ka tā sniedz precīzāku uzņēmuma vērtības attēlojumu. UV tiek definēta kā uzņēmējsabiedrības tirgus kapitalizācijas un tās neto finanšu parāda summa. Šo metodi izmantoja Raiffeisen Capital.
(135)
Pēc tam, kad bija aprēķināta tirgus kapitalizācija, neto parāds, kas ir otrs elements UV formulā, tika aprēķināts kā summa no visiem uzņēmējsabiedrības finanšu parādiem (visi procentus nesošie uzņēmējsabiedrības parādi, t. i., bankas aizdevumi un nokavētās/pārstrukturētās saistības) (39).
(136)
Kā nākamo ir iespējams aprēķināt UV mediānu, vidējo un vidējo svērto rādītāju un UV uz vienu akciju 44 mēnešu laikposmam. Ziņojumā tas izdarīts diviem scenārijiem - gadījumam, kad parādam piemēroti procenti saskaņā ar līgumu, un gadījumam, kad tas nav darīts.
(137)
Šajā jautājumā Komisija uzskata, ka procenti, kas piemēroti saskaņā ar līgumu, nav jāņem vērā, aprēķinot uzņēmuma vērtību (UV), šādu iemeslu dēļ: ceteris paribus, ja parāds palielinās, pašu kapitāls samazinās. Šīs divas ietekmes darbojas pretējos virzienos un principā nerada pārmaiņas UV. Ja tirgus zinātu par procentiem, akciju cena attiecīgi tiktu pazemināta. Tomēr šajā gadījumā procentu summa tika ex post pievienota, un tirgus to negaidīja. Tāpēc ir svarīga aktuāla informācija, kas ir tirgus rīcībā vērtēšanas brīdī.
(138)
Ņemot vērā šos apsvērumus, apskatāmajam laikposmam ir aprēķinātas šādas rādītāja „UV uz vienu akciju” vērtības.
3. tabula
Oltchim rādītāja „UV uz vienu akciju” vērtības aprēķins apskatāmajā laikposmā
Laikposms
Akciju skaits
Vidējā akciju cena
Tirgus kapitalizācija (akciju cena x akciju skaits)
Neto parāds
tūkstošos RON
Uzņēmuma vērtība (tirgus kapitalizācija plus neto parāds)
tūkstošos RON
Uzņēmuma vērtība uz vienu akciju
2008. gada janvāris
343 023 858
1,10
378
[1 200]-[1 400]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2008. gada februāris
343 023 858
0,91
314
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. gada marts
343 023 858
0,81
279
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. gada aprīlis
343 023 858
0,87
300
[1 200]-[1 400]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. gada maijs
343 023 858
1,04
358
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2008. gada jūnijs
343 023 858
0,96
330
[1 300]-[1 500]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2008. gada jūlijs
343 023 858
0,72
247
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. gada augusts
343 023 858
0,63
216
[1 300]-[1 500]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2008. gada septembris
343 023 858
0,47
160
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
2008. gada oktobris
343 023 858
0,37
127
[1 300]-[1 500]
[1 500]-[1 600]
[4]-[6]
2008. gada novembris
343 023 858
0,21
71
[1 200]-[1 400]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
2008. gada decembris
343 023 858
0,16
54
[1 400]-[1 600]
[1 400]-[1 500]
[4]-[6]
2009. gada janvāris
343 023 858
0,15
51
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. gada februāris
343 023 858
0,13
45
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. gada marts
343 023 858
0,15
53
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. gada aprīlis
343 023 858
0,25
84
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. gada maijs
343 023 858
0,27
93
[1 400]-[1 600]
[1 600]-[1 700]
[4]-[6]
2009. gada jūnijs
343 023 858
0,30
104
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. gada jūlijs
343 023 858
0,33
113
[1 400]-[1 600]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. gada augusts
343 023 858
0,32
109
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. gada septembris
343 023 858
0,28
96
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. gada oktobris
343 023 858
0,27
91
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. gada novembris
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2009. gada decembris
343 023 858
0,26
89
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. gada janvāris
343 023 858
0,23
79
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. gada februāris
343 023 858
0,22
77
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. gada marts
343 023 858
0,27
92
[1 600]-[1 800]
[1 700]-[1 800]
[4]-[6]
2010. gada aprīlis
343 023 858
0,31
105
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
2010. gada maijs
343 023 858
0,22
76
[1 600]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[4]-[6]
2010. gada jūnijs
343 023 858
0,21
71
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. gada jūlijs
343 023 858
0,18
62
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. gada augusts
343 023 858
0,19
64
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. gada septembris
343 023 858
0,19
66
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. gada oktobris
343 023 858
0,22
76
[1 700]-[1 900]
[1 900]-[2 000]
[4]-[6]
2010. gada novembris
343 023 858
0,22
75
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[4]-[6]
2010. gada decembris
343 023 858
0,20
69
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. gada janvāris
343 023 858
0,21
74
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. gada februāris
343 023 858
0,26
88
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. gada marts
343 023 858
0,30
102
[1 800]-[2 000]
[2 000]-[2 100]
[5]-[7]
2011. gada aprīlis
343 023 858
0,44
152
[2 000]-[2 200]
[2 100]-[2 200]
[5]-[7]
2011. gada maijs
343 211 383
0,77
265
[2 000]-[2 200]
[2 300]-[2 400]
[5]-[7]
2011. gada jūnijs
343 211 383
1,61
551
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
2011. gada jūlijs
343 211 383
2,05
702
[2 000]-[2 200]
[2 800]-[2 900]
[6]-[8]
2011. gada augusts
343 211 383
1,32
452
[2 000]-[2 200]
[2 600]-[2 700]
[6]-[8]
(139)
Pamatojoties uz šo tabulu, tika aprēķināta mediāna, vidējā un vidējā svērtā vērtība rādītājam „UV uz vienu akciju”.
4. tabula
Oltchim rādītāja „UV uz vienu akciju” mediāna, vidējā un vidējā svērtā vērtība
Akciju cena
Uzņēmuma vērtība uz vienu akciju
Mediāna
[0,10]-[0,30]
[4]-[6]
Vidējā vērtība
[0,30]-[0,50]
[4]-[6]
Vidējā svērtā vērtība
[0,40]-[0,60]
[4]-[6]
(140)
UV (mediāna, vidējā vērtība, vidējā svērtā vērtība), kas aprēķināta, kā skaidrots iepriekš, iespējams izmantot, lai noteiktu pēc parāda pārvēršanas valstij piederošās akciju daļas vērtību, no šīs UV atskaitot uzņēmējsabiedrības parādu, kas paliek neatmaksāts pēc parāda pārvēršanas; tas saglabāsies kā uzņēmējsabiedrības saistības, kuras jāapkalpo.
(141)
Rezultāts ir kopējā pašu kapitāla tirgus vērtība, kā parādīts 5. tabulā.
5. tabula
Pašu kapitāla tirgus vērtības aprēķins, izmantojot UV metodi
Kopējā pašu kapitāla vērtības aprēķins pēc parāda pārvēršanas
Scenāriji
UV, izmantojot 44 mēnešu akciju cenas mediānu
UV, izmantojot 44 mēnešu akciju cenas vidējo vērtību
UV, izmantojot 44 mēnešu akciju cenas vidējo svērto vērtību
UV uz vienu akciju (RON)
[4]-[6]
[4]-[6]
[4]-[6]
Akciju skaits pirms parāda pārvēršanas
343 211 383
343 211 383
343 211 383
Uzņēmuma vērtība (miljonos RON)
[1 700]-[1 800]
[1 800]-[1 900]
[2 000]-[2 100]
Neto parāds pēc parāda pārvēršanas (miljonos RON)
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
[1 600]-[1 700]
Pašu kapitāla tirgus vērtība (miljonos RON)
[100]-[200]
[200]-[300]
[400]-[500]
Pašu kapitāla tirgus vērtība (miljonos EUR)
[20]-[30]
[50]-[60]
[90]-[100]
(142)
Attiecībā uz neto finanšu parādu, kas izmantots iepriekšminētajā aprēķinā, abi aprēķina posmi, t. i., i) UV formulas aprēķins un ii) turpmākā atskaitīšana, lai iegūtu pašu kapitāla tirgus vērtību, principā būtu jābalsta uz uzņēmējsabiedrības parāda tirgus vērtību.
(143)
Tomēr Komisija vispirms norāda, ka, ņemot vērā to, ka Oltchim parāds nav tirgojams un ka nepastāv vietējais tirgus parādu tirgošanai, ir ļoti grūti noteikt šā parāda tirgus vērtību. Tā vietā parāda tirgus vērtību teorētiski ir iespējams noteikt, nosakot uzņēmējsabiedrības reitingu pirms un pēc parāda pārvēršanas. Šo reitingu iespējams izmantot, lai aprēķinātu saistību nepildīšanas varbūtību, ko savukārt iespējams izmantot, lai aprēķinātu parāda tirgus vērtību. Komisija uzskata, ka tad, ja šādi reitingi nav pieejami, šāds aprēķins nav iespējams un ka kļūdas, kas radušās, izmantojot slikti aprēķinātu tirgus vērtību, būtu nozīmīgas.
(144)
Otrkārt, ja tiktu pieņemts, ka neto parāds tika tirgots ar to pašu diskontu attiecībā uz tā bilances vērtību pirms un pēc parāda pārvēršanas, tad aprēķina rezultāti nemainās, neatkarīgi no diskonta apjoma. Jebkuras pārmaiņas neto finanšu parāda vērtībā radītu proporcionālas pārmaiņas ar pretēju zīmi tirgus kapitalizācijas vērtībā. Ietekme, kāda rodas, pieskaitot parāda bilances vērtību vai tā tirgus vērtību, ir neitrāla, jo parāda vērtību vispirms pieskaita, lai iegūtu UV, un tad atņem, lai iegūtu akciju jauno pašu kapitāla vērtību.
(145)
Treškārt, pieņemot, ka pēc pārvēršanas atlikušais parāds tiek tirgots ar diskontu, kas ir citāds nekā pirms parāda pārvēršanas, lai veiktu jēgpilnu aprēķinu, ir nepieciešams ņemt vērā to, ka pēc parāda pārvēršanas akciju kapitālā atlikušā parāda tirgus vērtība, iespējams, joprojām būs zemāka nekā tā bilances vērtība, bet jebkurā gadījumā tā būs augstāka nekā parāda tirgus vērtība pirms parāda pārvēršanas. Tā kā nav pieejama bāze, lai noteiktu šādus diskontus, nav iespējams noteikt to, kāda ietekme būs pārmaiņām šajos diskontos, jo vienlaikus būtu nepieciešams mainīt pārāk daudz parametru.
(146)
No otras puses, Komisija norāda, ka Oltchim finanšu pārskati ir sagatavoti saskaņā SFPS un to revīziju ir veicis neatkarīgs revidents KPMG. Šajos finanšu pārskatos finanšu saistības ir parādītas to patiesajā vērtībā saskaņā ar 39. SGS. 39. SGS definē patieso vērtību kā summu, pret kuru varētu apmainīt aktīvu vai nokārtot saistības starp informētām, ieinteresētām personām parastos konkurences apstākļos. Pamatojoties uz to, KPMG apliecināja, ka uzņēmējsabiedrības ilgtermiņa parāda patiesā vērtība būtiski neatšķīrās no tā bilances vērtības.
(147)
Ņemot vērā iepriekšminētos apsvērumus, Komisija uzskata, ka ir patiešām atbilstīgi izmantot parāda bilances vērtību, lai aprēķinātu pašu kapitāla tirgus vērtību.
(148)
Tomēr, lai pārbaudītu aprēķina pareizību, Komisija papildus veica jutīguma analīzi, t. i., tā noteica procentos izteiktu starpību starp neto parāda bilances vērtību un tirgus vērtību pirms parāda pārvēršanas, kas izlīdzinātu valstij piederošās akciju daļas pašreizējo vērtību pēc parāda pārvēršanas un likvidācijas vērtību, pieņemot, ka parāda tirgus vērtība atbildīs tā bilances vērtībai pēc parāda pārvēršanas akciju kapitālā. Šo procentos izteikto vērtību var uzskatīt par zināma veida kļūdas robežu parāda tirgus vērtības aprēķinam.
(149)
Komisija uzskata, ka no visiem scenārijiem (UV, kas balstīta uz mediānu, vidējo un vidējo svērto vērtību) vidējā svērtā vērtība ir visprecīzākais scenārijs, jo tajā gadījumā vērtības tiek svērtas ar tirgoto akciju apjomiem. Šā scenārija gadījumā iepriekšminētā kļūdas robeža ir 15 %. Komisija secina, ka šāda apmēra kļūdas robeža ir pietiekami liela, lai ļautu uzskatīt, ka UV aprēķins ir balstīts uz uzticamiem datiem.
(150)
Tāpēc pēc tam, kad ir aprēķināta pašu kapitāla tirgus vērtība, var aprēķināt valstij beigās piederošās akciju daļas vērtību, izmantojot šo kopējā pašu kapitāla tirgus vērtību un pamatojoties uz valsts akciju turējumu, kurš pēc parāda pārvēršanas būs šāds (40):
6. tabula
Rumānijas valstij piederošā Oltchim akciju daļa pirms un pēc plānotās parāda pārvēršanas
Akciju daļa pirms parāda pārvēršanas
Akciju daļa pēc parāda pārvēršanas
AVAS parāds un par to uzkrātie procenti ir pārvērstais parāds
AVAS
0 %
[80]-[100] %
Ekonomikas ministrija
54,81 %
[0]-[5] %
Valsts kopā
54,81 %
[80]-[100] %
(151)
Tādēļ pēc AVAS parāda pamatsummas un saskaņā ar līgumu piemēroto procentu pārvēršanas Oltchim pašu kapitāla tirgus vērtība būs robežās no EUR [20]-[30] līdz [90]-[100] miljoniem, un tā rezultātā kopējās valstij piederošās akciju daļas ([80]-[100] %) pašreizējā vērtība (41) būs robežās no EUR [15]-[30] līdz [75]-[90] miljoniem. 7. tabulā sniegts apkopojums par UV aprēķinu visu scenāriju gadījumā un salīdzinājums ar visām vērtībām, kas piemērojamas likvidācijas gadījumā.
7. tabula
Parāda pārvēršanas un tūlītējas privatizācijas scenārija un likvidācijas scenārija salīdzinājums, pamatojoties uz UV metodi
Gaidāmie valsts ieņēmumi
miljonos EUR
Parāda pārvēršana un tūlītēja privatizācija
Likvidācijas rezultātā iegūto ieņēmumu neto pašreizējā vērtība
Salīdzinājums
Uz 44 mēnešu mediānas akciju cenas balstīta UV
Uz 44 mēnešu vidējās cenas balstīta UV
Uz 44 mēnešu vidējās svērtās akciju cenas balstīta UV
Pašu kapitāla tirgus vērtība
[20]-[30]
[45]-[60]
[90]-[100]
Apvienotās valstij piederošās akciju daļas vērtība
[15]-[40]
[45]-[60]
[80]-[100]
Apvienotās valstij piederošās akciju daļas neto pašreizējā vērtība (98,44 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[75]-[90]
[10]-[40]
Likvidācija Parāda pārvēršana un privatizācija
AVAS piederošās akciju daļas neto pašreizējā vērtība (96,54 %)
[15]-[40]
[30]-[50]
[70]-[80]
[10]-[40]
Likvidācija Parāda pārvēršana un privatizācija
Ekonomikas ministrijai piederošās akciju daļas neto pašreizējā vērtība (1,9 %)
[0]-[1]
[0]-[1]
[1]-[2]
[0]-[1]
Likvidācija Parāda pārvēršana un privatizācija
(152)
Visos novērtētajos UV scenārijos gan valsts kreditors AVAS, gan valsts akcionārs Ekonomikas ministrija labākus rezultātus iegūst no parāda pārvēršanas un tūlītējas privatizācijas, nevis no uzņēmējsabiedrības likvidācijas. Parāda pārvēršana samazinās pašreizējā valsts akcionāra Ekonomikas ministrijas akciju daļu, un tā rezultātā kreditora AVAS akciju daļa būs [80]-[100] %. Tomēr Ekonomikas ministrijai nav iemesla iebilst pret parāda pārvēršanu, jo likvidācijas gadījumā tā neko neiegūtu par sev piederošo uzņēmējsabiedrības akciju daļu. Valsts kreditors AVAS vairāk iegūtu pat scenārijā ar zemāko aprēķināto UV nekā tad, ja pieņemtu lēmumu likvidēt uzņēmējsabiedrību (EUR [10]-[30] miljoni salīdzinājumā ar EUR [10]-[30] miljoniem).
(153)
Pamatojoties uz iepriekšminētajiem konstatējumiem, var secināt, ka gadījumā, ja uzņēmējsabiedrība tiek pilnībā privatizēta īsā termiņā pēc parāda pārvēršanas, paziņotais pasākums (parāda pārvēršana un tai sekojoša pilnīga privatizācija) nesniedz priekšrocības Oltchim, jo šis pasākums ļauj valsts kreditoram AVAS atgūt vairāk nekā gadījumā, ja tā nolemtu uzņēmējsabiedrību likvidēt. Tāpēc Komisija ņem vērā Rumānijas iestāžu apņemšanos (sk. 17. un 73. apsvērumu) pilnībā privatizēt uzņēmējsabiedrību līdz 2012. gada 31. maijam.
(154)
Komisija uzskata, ka uz tirgus kapitalizācijas un UV metodēm balstīto kvantitatīvo novērtējumu atbalsta šādi divi argumenti, kurus neatkarīgie eksperti nebija apzinājuši.
(155)
Pirmkārt, novērtējuma pamatā ir akciju tirgus cena. Tomēr, tā kā valstij piederošā Oltchim akciju daļa tiks pārdota kā viena vienība, pircējs varēs kontrolēt uzņēmējsabiedrību. Tāpēc pircējs vēlēsies maksāt piemaksu par kontroles iegūšanu pār akciju daļu, kā tas parasti notiek līdzīgos darījumos.
(156)
Otrkārt, Komisija norāda, ka 2007. gadā PCC vēlējās maksāt EUR 7,5 miljonus par faktisko Oltchim akciju daļu 12 % apmērā un 2011. gadā - EUR 2,6 miljonus par Oltchim akciju papildu daļu 3,6 % apmērā. No vienas puses, tas parāda, ka viens privātais ieguldītājs uzskatīja, ka Oltchim vērtība 2011. gadā palielinājās salīdzinājumā ar 2007. gadu (jo tas bija gatavs maksāt augstāku cenu par vienu akciju) un ka, pamatojoties uz 2011. gada darījumu, 100 % akciju tiktu novērtētas par summu EUR 73 miljoni, kas būtiski pārsniedz likvidācijas vērtību.
IX.4. Secinājums par priekšrocību kritēriju
(157)
Pamatojoties uz iepriekšminētajiem konstatējumiem, t. i., uz to, ka i) uzņēmējsabiedrība neguva nekādas nepamatotas priekšrocības no tā, kādā veidā valsts iestādes veica valsts parāda atgūšanu, kas ir šā paziņotā pasākuma priekšmets, un ka ii) parāda pārvēršana kā tāda nesniedza uzņēmējsabiedrībai nekādas nepamatotas priekšrocības, Komisija secina, ka pašreizējais paziņotais pasākums (kurš radies iepriekšējā 1. un 3. pasākuma apvienojuma rezultātā) neatbilst priekšrocību kritērijam). Ņemot vērā šo konstatējumu, citi kumulatīvie kritēriji, kas atrodami valsts atbalsta jēdziena definīcijā, kas izriet no LESD 107. panta 1. punkta, nav jāanalizē, lai novērtētu attiecīgo paziņoto pasākumu.
X. SECINĀJUMS
(158)
Oficiālā izmeklēšanas procedūra, kas tika uzsākta saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu attiecībā uz 2. pasākumu (valsts garantija), ir jāpārtrauc kā strīdīga pēc tam, kad tika atsaukts paziņojums par šo pasākumu.
(159)
Pašreizējais paziņotais pasākums (iepriekšējā 1. un 3. pasākuma apvienojums) neietver valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.
(160)
Šā secinājuma pamatā ir stingrs Rumānijas nodoms pilnībā pārdot valstij piederošo Oltchim akciju daļu, kā teikts premjerministra Emil Boc2011. gada 21. oktobra vēstulē un atkārtoti apstiprināts premjerministra Ungureanu2012. gada 16. februāra vēstulē,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punktu Komisija ir nolēmusi slēgt oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz paziņoto valsts garantiju (2. pasākums) Oltchim labā, ņemot vērā to, ka Rumānija ir atsaukusi savu paziņojumu un turpmāk neīstenos šo pasākumu.
2. pants
1. pasākums, par kuru Rumānija paziņoja 2009. gada 17. jūlijā un kuru tā grozīja 2011. gada 22. jūnijā, 2011. gada 9. septembrī, 2011. gada 21. oktobrī un 2012. gada 16. februārī, nav valsts atbalsts Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 1. punkta izpratnē.
3. pants
3. pasākums, ko Rumānija īstenoja 2007. gadā, nav valsts atbalsts Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 1. punkta izpratnē.
4. pants
Šis lēmums ir adresēts Rumānijai.
Briselē, 2012. gada 7. martā