NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 699/2012
ze dne 30. července 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Dne 1. listopadu 2011 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím zveřejnění oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli pocházejících z Ruska a Turecka (dále též „dotčené země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 20. září 2011 Výborem na obranu výrobního odvětví Evropské unie vyrábějícího ocelové tvarovky pro svařování natupo (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 40 % celkové výroby některých potrubních tvarovek ze železa nebo oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
Komise o zahájení řízení úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a zástupce dotčených zemí, známé dovozce a uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(4)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(5)
V souladu s článkem 17 základního nařízení a s ohledem na zjevně velký počet výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku pro účely zjištění újmy.
(6)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze tří společností z celkového počtu 22 výrobců v Unii, o nichž bylo známo před zahájením šetření, že vyrábí obdobný výrobek.
(7)
Vzorek byl vybrán na základě objemu prodeje a výroby, jež mohou být přiměřeně prošetřeny v daném časovém rámci. Do vzorku byli zařazeni výrobci se sídlem ve čtyřech členských státech, přičemž na ně připadá 48 % celkového prodeje všech výrobců z Unie, které se uskutečnily v Unii, a představují 64 % výrobců, kteří se přihlásili. Žádná ze zúčastněných stran nevyjádřila nesouhlas s navrženým vzorkem.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(8)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v souladu s článkem 17 základního nařízení v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni dovozci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011).
(9)
Z celkem 38 dovozců, kteří nejsou ve spojení a na něž se Komise obrátila, odpovědělo ve stanovené lhůtě na dotazník pro výběr vzorku pouze pět společností. Jedna společnost se ukázala být spíše uživatelem, než dovozcem výrobku. Proto se mělo za to, že výběr vzorku není nutný, a dotazníky byly zaslány všem čtyřem dovozcům, kteří se přihlásili. Na dotazník nakonec odpověděli pouze dva dovozci, kteří při šetření plně spolupracovali.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(10)
Vzhledem k zřejmému vysokému počtu vyvážejících výrobců se v oznámení o zahájení řízení počítalo v souladu s článkem 17 základního nařízení s výběrem vzorku pro stanovení dumpingu. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný a pokud ano, tak vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu se zněním oznámení o zahájení řízení uvedli aby v souladu se zněním oznámení o zahájení uvedli základní údaje týkající se jejich činností souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, během období šetření (od 1. října 2010 do 30. září 2011). Konzultovány byly rovněž orgány dotčených zemí.
(11)
Pokud jde o Rusko, při šetření nespolupracovali žádní vyvážející výrobci. Pokud jde o turecké vyvážející výrobce, přihlásily se tři společnosti, a Komise proto rozhodla, že výběr vzorku není v případě Turecka nutný. Dané tři spolupracující turecké společnosti představují většinu tureckého vývozu do Unie během období šetření.
d) Odpovědi na dotazník a ověření informací na místě
(12)
Aby mohla Komise provést svou analýzu, zaslala dotazníky všem třem spolupracujícím tureckým vyvážejícím výrobcům, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku a spolupracujícím dovozcům a uživatelům, kteří nejsou ve spojení.
(13)
Odpovědi na dotazník přišly od všech tří spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a čtyř uživatelů.
(14)
Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. V prostorách těchto společností se uskutečnily inspekce na místě:
Vyvážející výrobci v Turecku
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turecko,
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turecko,
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turecko.
Výrobci v Unii
-
ERNE Fittings, Schlinz, Rakousko,
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itálie.
3. Období šetření
(15)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
4. Platná opatření vztahující se na další třetí země
(16)
V platnosti jsou antidumpingová opatření vztahující se na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Malajsie, Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Thajska a v důsledku praktik obcházení rovněž na některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli pocházející z Čínské lidové republiky a zasílané z Indonésie, Srí Lanky, Filipín a Tchaj-wanu (s určitými výjimkami) (3). Země uvedené v předchozí větě se dále označují jako „země v režimu antidumpingových opatření“.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(17)
Dotčeným výrobkem jsou potrubní tvarovky (jiné nežli lité tvarovky, příruby a tvarovky se závitem) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) o největším vnějším průměru nepřesahujícím 609,6 mm, používané ke svařování natupo a jiným účelům, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 („dotčený výrobek“).
(18)
V rámci výrobního procesu se pro výrobu kolen, přechodek a profilů tvaru T používají bezešvé nebo svařované ocelové trubky, zatímco pro výrobu uzávěrů se obvykle jako surovina používají ocelové plechy. Kolena a přechodky se vyrábějí řezáním a tvarováním, ohýbáním nebo krácením. Profily tvaru T se vyrábějí za použití hydrostatického tlaku a uzávěry jsou vyráběny tvarováním plechů nebo desek. Před zabalením výrobku dále obvykle dochází k srážení hran a otryskávání pískem. V určitých případech se též provádí galvanizace výrobku. Všechny typy výrobků mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní užití.
(19)
Potrubní tvarovky se používají v petrochemickém průmyslu, stavebnictví, při výrobě energie, stavbě lodí a v průmyslových zařízeních. Ve všech výše uvedených aplikacích jsou používány za účelem spojování trubek nebo rour.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek a některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané na domácím trhu v dotčených zemích a rovněž některé potrubní tvarovky ze železa nebo oceli prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní užití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Rusko
(21)
Jak je uvedeno v 11. bodě odůvodnění výše, žádný ruský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byly v souladu s článkem 18 základního nařízení výpočty související s dumpingem v případě Ruska byly provedeny na základě dostupných údajů, jak je vysvětleno níže.
1.1 Běžná hodnota
(22)
V důsledku neexistující spolupráce ze strany ruských vyvážejících výrobců byla běžná hodnota pro Rusko vypočtena na základě dostupných údajů.
(23)
Je třeba připomenout, že podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu v souvislosti s ruským dovozem dotčeného výrobku. V důsledku chybějících podrobnějších informací byl výpočet, jenž vedl k uvedeným důkazům, založen na početně zjištěné běžné hodnotě pro Rusko. Nicméně za účelem přesnějšího stanovení běžné hodnoty Komise předběžně rozhodla, že běžná hodnota pro Rusko má být stanovena na základě informací získaných během šetření od těch tureckých vyvážejících výrobců, kteří používají ruské bezešvé trubky a roury jako vstupy pro výrobu dotčeného výrobku. Náklady na suroviny skutečně představují převážnou část celkových výrobních nákladů dotčeného výrobku, a proto byla tato metoda považována za nejvíce přiměřenou pro stanovení běžné hodnoty pro Rusko na základě dostupných skutečností.
(24)
Běžná hodnota pro Rusko byla tudíž vypočtena určením váženého průměru běžné hodnoty těch spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců, kteří kupují část svých surovin z Ruska.
(25)
Je důležité poznamenat, že výsledná běžná hodnota byla místo všech typů dotčeného výrobku stanovena pro typ výrobku (kolena), který představuje nejvyšší objem dovozu, s cílem umožnit reprezentativní srovnání s vývozní cenou (viz následující body odůvodnění).
1.2 Vývozní cena
(26)
V důsledku chybějících podrobnějších informací o cenách byla vývozní cena pro dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska stanovena na základě údajů Eurostatu o dovozu. Vzhledem k velké škále sortimentní skladby spadající pod určité kódy KN byla vývozní cena určena omezením využití údajů Eurostatu na typ výrobku (kolena) představující nejvyšší objem dovozu, což je považováno za reprezentativní pro všechny typy dotčeného výrobku. Vývozní cena byla proto založena na kódu KN 7307 93 11.
(27)
Výše zmíněné údaje Eurostatu o dovozu musely být upraveny s ohledem na skutečnost, že některé dovozní transakce z Ruska do Bulharska, Estonska a Litvy obsahovaly chybná celní prohlášení, s největší pravděpodobností v důsledku chybného zařazení výrobků. Tyto transakce byly určeny s využitím statistiky dovozu dostupné v databázi podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení a byly vyňaty z výpočtu vývozní ceny s cílem vyhnout se při výpočtu dumpingu použití zkreslené vývozní ceny.
1.3 Srovnání
(28)
Dumpingové rozpětí bylo stanoveno srovnáním vývozní ceny ze závodu na základě údajů Eurostatu s běžnou hodnotou pro Rusko stanovenou, jak je uvedeno výše.
(29)
Pro účely stanovení vývozní ceny ze závodu byla vývozní cena CIF vycházející z údajů Eurostatu (s korekcí pro eliminaci zkreslení, jak je uvedeno výše) upravena o náklady na přepravu. Pro tento účel byly použity náklady na přepravu, jak jsou vypočítány v podnětu, což bylo považováno za přiměřený odhad.
1.4 Dumpingové rozpětí
(30)
Celostátní dumpingové rozpětí bylo vyjádřeno jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(31)
Na základě výše uvedeného celostátní prozatímní dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Všechny společnosti
23,8 %
2. Turecko
2.1 Běžná hodnota
(32)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise u každého ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců nejdříve stanovila, zda je jejich celkový domácí prodej obdobného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představuje alespoň 5 % jejich celkového objemu prodeje dotčeného výrobku na vývoz do Unie. Šetření stanovilo, že domácí prodej obdobného výrobku byl u všech spolupracujících vyvážejících výrobců reprezentativní.
(33)
Komise následně určila ty typy výrobků prodávané na domácím trhu společnostmi s celkově reprezentativním domácím prodejem, které byly shodné s typy prodávanými na vývoz do Unie nebo jim byly velmi podobné.
(34)
Dále bylo pro každý typ obdobného výrobku, který prodali vyvážející výrobci na domácím trhu a který je srovnatelný s typem dotyčného výrobku, jenž je prodáván na vývoz do Unie, zjištěno, zda byl domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud objem prodeje tohoto typu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům v období šetření představoval přibližně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie. Šetřením bylo zjištěno, že v případě všech tří společností byl domácí prodej pro většinu typů výrobku reprezentativní.
(35)
Komise následně zkoumala, zda je možné prodej každého typu dotčeného výrobku na domácím trhu v reprezentativním množství považovat za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Tento přezkum proběhl tak, že byl pro každý typ výrobku stanoven podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(36)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr cen veškerého domácího prodeje daného typu výrobku.
(37)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku.
(38)
Šetřením bylo stanoveno, že ziskový prodej některých srovnatelných typů výrobků činil více než 80 % celkového domácího prodeje, a proto byl u tohoto prodeje pro výpočet průměrné ceny pro běžnou hodnotu použit veškerý domácí prodej. Pro ostatní typy výrobků rovněž považované za prodávané v běžném obchodním styku byl použit pouze ziskový prodej.
(39)
Pokud byly všechny typy výrobků prodány se ztrátou, mělo se za to, že nebyly prodány v běžném obchodním styku. Pro prodeje typů výrobků neuskutečněné v běžném obchodním styku, jakož i pro typy výrobků, které nebyly prodány na domácím trhu v reprezentativním množství, bylo nezbytné běžnou hodnotu stanovit početně. Všechny tři šetřené společnosti prodávaly tyto typy výrobků na vývoz do Unie, i když pouze v omezeném množství.
(40)
Pro stanovení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a vážený průměrný zisk realizovaný příslušnými spolupracujícími vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku na domácím trhu v běžném obchodním styku během období šetření přičteny k jejich průměrným výrobním nákladům během období šetření. Pro typy výrobku prodávané na domácím trhu v nereprezentativním množství byl ke stanovení běžné hodnoty použit vážený průměr zisku a prodejní, správní a režijní náklady na tento nereprezentativní prodej v běžném obchodním styku.
2.2 Vývozní cena
(41)
Ve všech případech byl dotčený výrobek vyvážen pro nezávislé odběratele v Unii, a proto byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, tj. na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(42)
Jedna ze tří spolupracujících tureckých společností během období šetření uskutečnila prodej na vývoz do Unie pouze ve velmi omezeném množství. Dotyčná společnost tvrdila, že chce zvýšit svůj vývoz do Unie, avšak nebyla schopna nabízet dovozcům dostatečně nízké ceny, a požádala, aby tato skutečnost byla při analýze vzata v úvahu.
(43)
Pokud však jde o výpočet dumpingu pro tuto společnost, bylo nutné vycházet z jejího omezeného prodeje. Ačkoli byl prodej této společnosti do Unie omezený, musí být brán v potaz a použit jako jediný možný základ pro výpočet individuálního dumpingového rozpětí pro tuto společnost. V žádném případě nelze neschopnost společnosti prodat více kvůli své údajně vysoké ceně posuzovat jako faktor, který by měl ovlivnit výpočet dumpingu ve vztahu k této společnosti.
2.3 Srovnání
(44)
Běžná hodnota a vývozní ceny byly porovnány na základě ceny ze závodu. Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Příslušné úpravy byly provedeny ve všech případech, kdy to bylo považováno za přiměřené, přesné a podložené ověřenými důkazy. Zejména byla umožněna úprava zohledňující náklady na přepravu a pojištění včetně přepravy ve vyvážející zemi, slev, provizí, úvěrových nákladů a bankovních poplatků.
2.4 Dumpingová rozpětí
(45)
Prozatímní dumpingová rozpětí byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením.
a) Dumpingové rozpětí u prošetřovaných společností
(46)
Individuální dumpingové rozpětí u jednoho ze tří spolupracujících vyvážejících výrobců bylo stanoveno v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem ceny společností za dotčený výrobek při vývozu do Unie.
(47)
Pokud však jde o zbývající dva spolupracující turecké výrobce, výpočty týkající se dumpingu v jejich případě ukázaly, že společnosti prováděly cílený dumping, a sice pokud jde o konkrétní období, jakož i konkrétní zákazníky a regiony. Ukázalo se, že jejich vývozní ceny byly jasně strukturované a lišily se pro různé zákazníky, regiony i časová období. Kromě toho výpočet dumpingu na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen neodráží plný rozsah dumpingu, kterého se dopouštěli oba dotčení výrobci.
(48)
Za účelem zohlednění plného rozsahu dumpingu prováděného oběma dotčenými společnostmi byla proto v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení běžná hodnota stanovená na základě váženého průměru v jejich případě porovnána s cenami všech jednotlivých vývozních transakcí směřujících do Unie.
b) Dumpingové rozpětí u nespolupracujících společností
(49)
Pokud jde o všechny nespolupracující turecké vyvážející výrobce, bylo stanoveno zbytkové dumpingové rozpětí. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla považována za poměrně nízkou (objem vývozu tří spolupracujících tureckých společností představoval méně než 80 % celkového tureckého vývozu do Unie během období šetření), bylo zbytkové dumpingové rozpětí určeno na základě odpovídající metody vedoucí k rozpětí, které je vyšší než nejvyšší z individuálních rozpětí uvedených tří spolupracujících společností. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě prodeje reprezentativních typů výrobku, který uskutečnil turecký spolupracující výrobce s nejvyšším dumpingovým rozpětím z uvedených tří spolupracujících společností.
(50)
Na základě výše uvedeného prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(51)
V průběhu období šetření vyrábělo obdobný výrobek 22 výrobců v Unii. Všech 22 výrobců v Unii představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a bude tudíž dále souhrnně označováno jako „výrobní odvětví Unie“.
(52)
Jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění výše, tři výrobci v Unii vybraní do vzorku představují přibližně 50 % celkového prodeje obdobného výrobku uskutečněného výrobci z Unie.
2. Spotřeba v Unii
(53)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemů prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle informací získaných z odpovědí společností vybraných do vzorku na dotazník, na základě odhadů uvedených v podnětu týkajících se zbývajících výrobců v Unii a na základě údajů Eurostatu o objemu dovozu.
(54)
Spotřeba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření výrazně poklesla, a sice o 40 %. V roce 2009 se snížila o 44 % a na dané úrovni se udržela i v roce 2010 a poté se v období šetření mírně zvýšila o 4 procentní body.
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Dovoz z dotčených zemí
3.1 Souhrnné posouzení účinků dotčeného dovozu
(55)
Komise zjišťovala, zda by dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka neměly být posouzeny souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(56)
Šetření v případě obou dotčených zemí ukázalo, že dumpingová rozpětí byla nad úrovní minimální hranice určené v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a že objem dumpingového dovozu z těchto dvou zemí nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení.
(57)
Pokud jde o podmínky hospodářské soutěže mezi dovozem z Ruska a Turecka v případě obdobného výrobku, z šetření vyplynulo, že výrobci z těchto zemí využívají stejné prodejní kanály a prodávají obdobným kategoriím odběratelů. Z šetření navíc vyplynulo, že dovoz z obou těchto zemí vykazoval v posuzovaném období stoupající trend, pokud jde o podíly na trhu.
(58)
Dva spolupracující turečtí vývozci tvrdili, že kumulace dovozu z Ruska a Turecka není v tomto případě vhodná, neboť dovoz z obou těchto zemí vykazuje různé trendy, pokud jde o objem a ceny.
(59)
V tomto ohledu je třeba poznamenat, že šetřením bylo stanoveno, že zatímco dovoz z Turecka je relativně stabilní, pokud jde o objemy, dovoz z Ruska narůstá. Vzhledem k poklesu poptávky v posuzovaném období však podíl dovozu z obou zemí na trhu roste. Zároveň se nezdá, že jejich ceny přinejmenším v období mezi rokem 2009 a obdobím šetření (vysoká průměrná cena u dovozu z Ruska v roce 2008 byla pravděpodobně důsledkem nesprávného vykazování), byly významně odlišné, přičemž průměrné ruské ceny jsou poněkud nižší, ale velmi blízké průměrným tureckým cenám.
(60)
S ohledem na výše uvedené se má předběžně za to, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Ruska a Turecka by měl být posuzován souhrnně.
3.2 Objem dumpingového dovozu
(61)
Objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí na trh Unie v posuzovaném období vzrostl o 46 %. Konkrétně se dovoz v roce 2009 snížil o 31 %, a poté se v roce 2010 prudce zvýšil o 89 procentních bodů a v období šetření mírně klesl přibližně o 12 procentních bodů. Objem dumpingového dovozu v období šetření dosáhl 2 935 tun.
Tabulka 2
Dumpingový dovoz z dotčených zemí
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v t)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Podíl na trhu
2 %
3 %
6 %
5 %
Zdroj: Eurostat.
3.3 Podíl dumpingového dovozu na trhu
(62)
Podíl dumpingového dovozu z dotčených zemí na trhu se v průběhu posuzovaného období více než zdvojnásobil, když vzrostl z 2 % na 5 %.
3.4 Ceny
a) Vývoj cen
(63)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu z dotčených zemí s dodáním na hranice Unie před proclením, a to na základě údajů Eurostatu. Během posuzovaného období průměrná cena dovozu z dotčených zemí zůstala obecně na stabilní úrovni 1 961 EUR za tunu, s výjimkou roku 2010, kdy se snížila o zhruba 150 EUR.
Tabulka 3
Průměrné ceny dumpingového dovozu
2008
2009
2010
OŠ
Průměrné prodejní ceny za tunu
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Zdroj: Eurostat.
b) Cenové podbízení
(64)
Bylo provedeno cenové srovnání jednotlivých typů výrobku z hlediska prodejních cen spolupracujících tureckých vyvážejících výrobců a prodejních cen výrobců z Unie zařazených do vzorku. Vzhledem k tomu, že ruští vývozci při šetření nespolupracovali, byl proveden výpočet podbízení za použití průměrných cen CIF uváděných Eurostatem a průměrných prodejních cen unijních výrobců v rámci Unie. V případě potřeby byly učiněny úpravy s ohledem na obě dotčené země, aby se zohlednila úroveň obchodu a náklady vynaložené po dovozu, včetně cla v případě Ruska.
(65)
Srovnání ukázalo, že u dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a prodávaného v Unii za dumpingové ceny docházelo během období šetření k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie až o cca 30 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(66)
Podle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje zkoumání dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(67)
Jak je vysvětleno výše, Komise v případě výrobců v Unii využila výběr vzorku. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
Makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, ceny a velikost dumpingových rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu) byly posouzeny na úrovni celkové výroby v Unii na základě posouzení údajů od spolupracujících výrobců a v případě ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů z podnětu.
-
Analýza mikroekonomických prvků (zásoby, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jimi dodaných údajů.
4.1 Makroekonomické prvky
a) Výroba
(68)
Výroba v Unii mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 44 %. Konkrétně v roce 2009 šlo o pokles o 47 % a v roce 2010 o další 2 procentní body, načež v období šetření následoval mírný nárůst o 5 procentních bodů a výroba dosáhla hodnoty 53 653 tun.
Tabulka 4
Výroba
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(69)
Výrobní kapacita výrobců v Unii vykazovala v posuzovaném období stálou úroveň a dosahovala hodnoty 179 912 tun.
Tabulka 5
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Míra využití
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(70)
Využití kapacity v roce 2008 odpovídalo 53 %, v roce 2009 se snížilo na 28 %, v roce 2010 na 27 % a v období šetření mírně stouplo na 30 %. Vývoj míry využití jasně odráží trend výroby, neboť výrobní kapacita zůstávala stejná.
c) Objem prodeje
(71)
Objem prodeje uskutečněného výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, v průběhu posuzovaného období klesl o 38 %. V roce 2009 klesl prodej o 45 %, v roce 2010 zůstal na této úrovni a v období šetření mírně stoupl o 7 procentních bodů. Během období šetření prodej výrobního odvětví Unie činil 42 379 tun.
Tabulka 6
Prodej výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (t)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
d) Podíl na trhu
(72)
Podíl výrobců z Unie na trhu byl během posuzovaného období poměrně stálý a v období šetření dokonce narostl na 72 %. Větší podíl na trhu je odrazem skutečnosti, že se objem prodeje výrobců z Unie snížil o něco méně nežli spotřeba v daném období.
Tabulka 7
Podíl výrobců z Unie na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Zdroj: odpovědi na dotazník, podnět a Eurostat
e) Růst
(73)
Vzhledem k tomu, že spotřeba mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesla o 40 %, konstatuje se, že výrobci v Unii nemohli profitovat z růstu trhu.
f) Zaměstnanost
(74)
Úroveň zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie mezi rokem 2008 a obdobím šetření vykazuje pokles o 18 %. Konkrétně počet zaměstnaných lidí významně poklesl mezi lety 2008 a 2009 z 982 na 824 neboli o 16 % a v roce 2010 zůstal blízko této hodnoty, než došlo k dalšímu poklesu na 801 v období šetření.
Tabulka 8
Zaměstnanost
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (počet osob)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
g) Produktivita
(75)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená výstupem (v tunách) na zaměstnance a rok, poklesla v průběhu posuzovaného období o 31 %. Tento pokles odráží skutečnost, že se výroba snižovala rychleji než úroveň zaměstnanosti.
Tabulka 9
Produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (v tunách na zaměstnance)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
h) Prodejní ceny
(76)
Roční průměrné prodejní ceny výrobců v Unii pro nezávislé odběratele na trhu Unie poklesly v průběhu posuzovaného období o více než 10 %. Konkrétně se v roce 2009 průměrné ceny nejprve zvýšily o přibližně 12 %, aby v roce 2010 prudce poklesly o 23 procentních bodů, a na této úrovni se udržely během období šetření. V období šetření průměrná cena výrobců v Unii činila 3 096 EUR za tunu.
Tabulka 10
Průměrné ceny výrobců v Unii
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR/t)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Zdroj: odpovědi na dotazník a podnět.
(77)
Jak je uvedeno výše, u prodejních cen výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu z Ruska a Turecka.
i) Rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(78)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dovozu z Ruska a Turecka nelze považovat dopad skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie za zanedbatelný. Je důležité připomenout, že proti osmi zemím jsou uplatňována antidumpingová opatření, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění výše. Vzhledem k tomu, že v období posuzovaném v tomto šetření výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles prodeje a ztráty, není možné zaznamenat žádné skutečné překonání účinků dřívějšího dumpingu a má se za to, že výroba Unie je nadále zranitelná vůči poškozujícímu účinku případného dumpingového dovozu na trhu Unie.
4.2 Mikroekonomické prvky
a) Stav zásob
(79)
Konečný stav zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku poklesl mezi rokem 2008 a obdobím šetření o 18 %. Konkrétně se stav zásob v roce 2009 mírně zvýšil o 2 % a později v roce 2010 klesl o 13 procentních bodů a v období šetření o dalších 7 procentních bodů. V období šetření činil konečný stav zásob výrobců v Unii 5 338 tun.
Tabulka 11
Konečný stav zásob
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotka (t)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Zdroj: odpovědi na dotazník.
b) Mzdy
(80)
Roční mzdové náklady mezi rokem 2008 a obdobím šetření klesly o 10 %. Konkrétně v roce 2009 mzdové náklady významně klesly, a sice o 20 % (což odpovídalo snížení zaměstnanosti), a později v roce 2010 se zvýšily o 4 procentní body a během období šetření o dalších 5 procentních bodů.
Tabulka 12
Roční mzdové náklady
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Zdroj: odpovědi na dotazník.
c) Ziskovost a návratnost investic
(81)
Během posuzovaného období se ziskovost prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na trhu Unie, uskutečněného výrobním odvětvím Unie, vyjádřená jako procento čistých prodejů, snížila z úrovně zdravých zisků na úroveň významných ztrát. Konkrétně se zisk propadl z 9,6 % v roce 2008 na - 1,2 % v roce 2009 a v roce 2010 následoval další propad na - 7,8 %. V období šetření se situace mírně zlepšila, když ztráty dosahovaly - 7,0 %.
Tabulka 13
Ziskovost a návratnost investic
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
Návratnost investic
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Zdroj: odpovědi na dotazník.
(82)
Návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic, v zásadě odpovídala vývoji ziskovosti.
d) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(83)
Čistý peněžní tok z provozní činnosti byl v roce 2008 kladný ve výši 9,3 milionu EUR. V roce 2009 došlo k jeho mírnému zvýšení na 9,8 milionu EUR, avšak v roce 2010 nastal pokles až na hodnotu pouze 1,5 milionu EUR, načež v období šetření dosáhl peněžní tok záporné hodnoty - 4,6 milionu EUR.
(84)
Známky toho, že by výrobní odvětví Unie mělo problémy s navyšováním kapitálu, se neobjevily, zejména z toho důvodu, že někteří výrobci jsou součástí větších skupin.
Tabulka 14
Peněžní tok
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Zdroj: odpovědi na dotazník.
e) Investice
(85)
Roční investice do výroby obdobného výrobku u společností zařazených do vzorku v průběhu posuzovaného období neustále klesaly. Největší pokles o 32 % nastal v roce 2009, načež následoval pokles o 25 procentních bodů v roce 2010 a o dalších 8 procentních bodů v období šetření. Celkově roční investice poklesly z 8,3 milionu EUR v roce 2008 na 2,9 milionu EUR v období šetření.
Tabulka 15
Čisté investice
Vzorek
2008
2009
2010
OŠ
Jednotky (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Zdroj: odpovědi na dotazník.
5. Závěr ohledně újmy
(86)
Z rozboru makroekonomických údajů vyplývá, že výrobci v Unii během posuzovaného období významně snížili výrobu a prodej. To se časově shodovalo s poklesem poptávky na trhu Unie, proto došlo k mírnému zvýšení podílu výrobního odvětví Unie na trhu. Využití kapacity pokleslo z již nízké hodnoty 53 % v roce 2008 až na hodnotu 30 % v období šetření. Zaměstnanost též poklesla, a to o 18 %.
(87)
Příslušné mikroekonomické ukazatele současně ukazují na jednoznačné zhoršení ekonomické situace výrobců v Unii zařazených do vzorku. Vývoj cen, ziskovost a návratnost investic ukazují velmi negativní obrázek, kdy ze zdravých hodnot dosahovaných v roce 2008 došlo k poklesu s výraznými ztrátami v období šetření. Peněžní tok též významně poklesl.
(88)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(89)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(90)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostl objem dumpingového dovozu dotčeného výrobku o 46 %, a to na trhu, který se zmenšil o 40 %, což mělo za následek zvýšení jeho podílu na trhu Unie ze 2 % na 5 %.
(91)
Nárůst dumpingového dovozu dotčeného výrobku z dotčených zemí v posuzovaném období se časově shodoval s klesající tendencí všech ukazatelů újmy zaznamenaných u výrobního odvětví Unie s výjimkou podílu na trhu. Výrobní odvětví Unie přišlo o 38 % svého prodeje v Unii a prodejní ceny klesly o 11 % kvůli cenovému tlaku, který na trhu Unie působil levný dumpingový dovoz.
(92)
Významné cenové podbízení zabránilo výrobnímu odvětví Unie dále promítnout zvýšené výrobní náklady, což mělo za následek klesající a záporné hodnoty ziskovosti během období šetření.
(93)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z Ruska a Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
3. Účinky jiných činitelů
3.1 Dovoz z dalších třetích zemí
(94)
Během posuzovaného období byl zaznamenán významný dovoz z dalších třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření. Celkový podíl dovozu z jiných zemí než z Ruska a Turecka na trhu se mezi rokem 2008 a obdobím šetření snížil z 28 % na 23 %.
(95)
Následující tabulka, která vychází z údajů Eurostatu, ukazuje vývoj dovozních objemů, cen a podílů na trhu zemí v režimu antidumpingových opatření a dalších třetích zemí.
Tabulka 16
Dovoz z dalších třetích zemí
Země
2008
2009
2010
OŠ
Země v režimu antidumpingových opatření
Objemy (v t)
20 614
13 286
9 721
9 784
Podíl na trhu (v %)
21
24
18
17
Prům. cena (v EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Ostatní třetí země
Objemy (v t)
6 705
2 844
4 093
3 608
Podíl na trhu (v %)
7
5
7
6
Prům. cena (v EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Souhrn všech třetích zemí s výjimkou Ruska a Turecka
Objemy (v t)
27 319
16 131
13 814
13 392
Podíl na trhu (v %)
28
29
25
23
Prům. cena (v EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Jak ukazuje tabulka výše, dovoz z daných osmi zemí v režimu antidumpingových opatření nadále pronikal na trh Unie, ačkoliv jeho podíl na trhu klesl z 21 % v roce 2008 na 17 % v období šetření. Průměrné ceny u uvedeného dovozu jsou obecně nižší než ceny u dumpingového dovozu z dotčených zemí. Výše uvedená tabulka vycházející z údajů Eurostatu samozřejmě ukazuje průměrné ceny CIF před uplatněním cla. Přesto však i v případě, kdy je antidumpingové clo zohledněno, ceny těchto dovozů nadále zůstávají na nízké úrovni srovnatelné s cenami ruského a tureckého dovozu a jsou mnohem nižší než průměrné ceny výrobců v Unii.
(97)
Uznává se však, že výrobek, který je předmětem šetření, existuje ve značném množství různých typů a porovnání celkových průměrných cen možná nemusí být relevantním ukazatelem. Současně se má se za to, že v současnosti platná antidumpingová opatření odstraňují poškozující účinek uvedeného dovozu.
(98)
Vzhledem k tomu, že tržní podíl dovozu ze zemí, které jsou předmětem opatření, se snižuje, na základě uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek tohoto levného dovozu není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(99)
Podíl dovozu z ostatních třetích zemí na trhu během posuzovaného období mírně poklesl z 7 % v roce 2008 na 6 % v období šetření. Průměrné ceny daného dovozu jsou obecně vyšší než u dumpingového dovozu z dotčených zemí, avšak o něco nižší než průměrné ceny u výrobců v Unii.
(100)
Ačkoli porovnání celkových průměrných cen nemusí být považováno za relevantní ukazatel kvůli existenci široké škály typů výrobků, vzhledem k tomu, že uvedený dovoz vykazuje klesající trend, se předběžně konstatuje, že jakýkoli nepříznivý účinek dovozu z ostatních třetích zemí rovněž není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčených zemí a újmou působenou výrobnímu odvětví Unie.
3.2 Dopad zmenšení trhu a hospodářské krize
(101)
Finanční a hospodářská krize z období 2008/09 je se vší pravděpodobností důvodem snížení spotřeby potrubních tvarovek. Spotřeba v letech 2008 a 2009 klesla o více než 40 % a na této nízké úrovni zůstala po celý zbytek posuzovaného období (ačkoliv v období šetření došlo k jejímu mírnému zvýšení). Vzhledem k tomu, že fixní náklady představují až 40 % výrobních nákladů výrobců v Unii, vede snížení poptávky, prodeje a výroby k výrazně vyšším jednotkovým výrobním nákladům. To má samozřejmě významný dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie.
(102)
Ačkoliv se uznává, že pokles produkce mohl mít dopad na situaci výrobního odvětví Unie, a to zejména v roce 2009 (kdy k tomuto poklesu došlo), je možné důvodně očekávat, že výrobní odvětví Unie by za normálních mohlo zvýšit své ceny alespoň ve střednědobém až dlouhodobém horizontu a zvýšení nákladů v následujících letech dále promítnout. Jak je však patrné z klesajících cen v Unii, v tomto případě tomu tak nebylo a má se za to, že důvodem bylo závažné podbízení prostřednictvím dumpingového dovozu.
(103)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem se vyvozuje prozatímní závěr, že jakýkoli nepříznivý účinek poklesu poptávky není takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobovanou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z Ruska a Turecka.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(104)
Závěrem je třeba uvést, že dumpingový dovoz z Ruska a Turecka způsobil podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(105)
Analyzovány byly rovněž jiné činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V této souvislosti bylo zjištěno, že dovoz z ostatních třetích zemí, včetně zemí v režimu antidumpingových opatření, a dopad poklesu poptávky, které sice možná také přispěly k újmě, nenarušují příčinnou souvislost.
(106)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů, které mají vliv na situaci výrobního odvětví Unie, náležitě rozlišeny a odděleny od poškozujícího účinku dumpingového dovozu, se vyvozuje předběžný závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
(107)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(108)
V případě uložení opatření se očekává, že dojde ke zmírnění poklesu cen a ztrát a že se prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou narovnávat, což povede k významnému zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie.
(109)
Pokud by na druhou stranu antidumpingová opatření uložena nebyla, s největší pravděpodobností by se situace výrobního odvětví Unie nadále zhoršovala. Při takovém vývoji by výrobní odvětví Unie mohlo přijít o další podíl na trhu, jelikož není schopno držet krok s tržními cenami určovanými dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Pravděpodobným dopadem by bylo další nikoli nezbytné snižování nákladů a zavírání výrobních zařízení v Unii s následným značným úbytkem pracovních míst.
(110)
S přihlédnutím k výše uvedeným činitelům se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(111)
Jak je uvedeno výše, pouze dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali a poskytli odpověď na dotazník. Pouze malá část obratu těchto dvou dovozců souvisela s dalším prodejem dotčeného výrobku. Proto je pravděpodobné, že dopad opatření bude minimální.
3. Zájem uživatelů
(112)
Čtyři uživatelé spolupracovali v tomto šetření tím, že předložili odpověď na dotazník. Žádný z nich nedováží předmětný výrobek z dotčených zemí a všichni uvedli, že dopad případných opatření nebude významný.
(113)
Vzhledem k tomu, že se nepřihlásil žádný uživatel dovážející z dotčených zemí a při neexistenci jakýchkoli informací, které by naznačovaly opak, lze vyvodit předběžný závěr, že dopad opatření na ziskovost uživatelských výrobních odvětví a hospodářskou situaci bude spíše omezený.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Lze vyvodit závěr, že uložení opatření na dumpingový dovoz dotčeného výrobku z Ruska a Turecka umožní výrobnímu odvětví Unie podle očekávání zlepšit jeho situaci skrze vyšší objem prodeje, prodejní ceny a zisky. Ačkoliv se mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů pro některé dovozce, budou pravděpodobně omezené.
(115)
Dva spolupracující turečtí vývozci uvedli, že uložení opatření proti malé vyvážející zemi, jako je Turecko, by celý trh Unie prakticky ponechalo několika málo výrobcům, s výsledným negativním dopadem na konkurenční prostředí.
(116)
V této souvislosti je třeba uvést, že platí, že antidumpingové clo nemá být omezujícím prostředkem a bránit obchodním tokům ze zemí, které jsou předmětem šetření. Opatření mají zajistit narovnání podmínek pro různé účastníky na trhu. Zároveň je třeba poznamenat, že na trhu Unie je přítomno více než 20 evropských výrobců a dovoz z dalších třetích zemí je značný. Proto se jakékoli výhrady týkající se konkurenčního prostředí na trhu Unie nezdají být odůvodněné.
(117)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(118)
S ohledem na závěry, k nimž se dospělo v souvislosti s dumpingem, újmou, příčinnou souvislostí a zájmem Unie, je třeba uložit prozatímní opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, aby se zabránilo další újmě způsobované výrobnímu odvětví Unie dumpingovým dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(119)
Prozatímní opatření na dovoz pocházející z dotčených zemí by měla být uložena ve výši dostatečné k odstranění dumpingu, aniž by přitom přesahovala výši újmy, která je výrobnímu odvětví Unie působena dumpingovým dovozem. Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se má za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout celkově zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez přítomnosti dumpingového dovozu.
(120)
Vzhledem k tomu, že zjištěná rozpětí cenového podbízení jsou ve všech případech vyšší než příslušná dumpingová rozpětí a že výrobní odvětví Unie utrpělo v období šetření ztráty, byla by jakákoli vypočtená úroveň pro odstranění újmy sama o sobě vždy ještě vyšší. Proto se mělo za to, že podrobný výpočet výše újmy není nutný.
2. Prozatímní opatření
(121)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se usuzuje, že by mělo být uloženo prozatímní antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Ruska a Turecka, a to ve výši odpovídající nižší ze zjištěných hodnot dumpingového rozpětí a úrovně pro odstranění újmy, podle pravidla nižšího cla, jímž je ve všech případech zjištěné dumpingové rozpětí.
(122)
S ohledem na to, že žádný z ruských vyvážejících výrobců nespolupracoval, bylo pro Rusko vypočteno celostátní dumpingové rozpětí, jak bylo vysvětleno výše v 21. až 31. bodě odůvodnění.
(123)
Na základě skutečnosti, že v případě Turecka byla úroveň spolupráce posouzena jako poměrně nízká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí založeno na přiměřené metodě vedoucí ke stanovení rozpětí, které je vyšší než nejvyšší individuální dumpingové rozpětí tří spolupracujících společností, jak je vysvětleno ve 49. bodě odůvodnění výše.
(124)
Na základě výše uvedených skutečností navrhované celní sazby činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
Turecko
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
(125)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z dotčených zemí a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou konkrétně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
(126)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být zaslány Komisi (4) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(127)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(128)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Je třeba rovněž uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz potrubních tvarovek (jiných než litých tvarovek, přírub a závitových tvarovek) ze železa nebo oceli (kromě korozivzdorné oceli) s největším vnějším průměrem nejvýše 609,6 mm, druhu používaného pro svařování natupo nebo jiné účely, v současnosti kódů KN ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 a ex 7307 99 80 (kódy TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 a 7307998098), pocházejících z Ruska a Turecka.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se vztahuje na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
Doplňkový kód TARIC
Rusko
Všechny společnosti
23,8 %
-
Turecko
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Všechny ostatní společnosti
16,7 %
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zúčastněné strany mohou vyjádřit k uplatňování tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2012.
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 699/2012
(2012. gada 30. jūlijs),
ar ko nosala pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Krievijas un Turcijas izcelsmes caurulēm paredzētu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importam
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), (turpmāk “pamatregula”) un jo īpaši tās 7. pantu,
pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju,
tā kā:
A. PROCEDŪRA
1. Procedūras sākšana
(1)
Eiropas Komisija (turpmāk “Komisija”) 2011. gada 1. novembrī, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicējot paziņojumu (2) (turpmāk “paziņojums par procedūras sākšanu”), paziņoja par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētu Krievijas un Turcijas (turpmāk “attiecīgās valstis”) izcelsmes caurulēm paredzētu dzelzs vai tērauda savienotājelementu importu Savienībā.
(2)
Procedūra tika sākta pēc tam, kad 2011. gada 20. septembrī Eiropas Savienības Sadurmetinātu cauruļu savienotājelementu ražošanas nozares aizsardzības komiteja (turpmāk “sūdzības iesniedzējs”) iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kas pārstāv nozīmīgu daļu, šajā gadījumā vairāk nekā 40 %, no konkrēto caurulēm paredzētu dzelzs vai tērauda savienotājelementu kopējā ražošanas apjoma Savienībā. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par minētā ražojuma dempingu un no tā izrietošu būtisku kaitējumu, un tie tika uzskatīti par pietiekamiem, lai pamatotu procedūras sākšanu.
2. Procedūrā iesaistītās personas
(3)
Par procedūras sākšanu Komisija oficiāli informēja sūdzības iesniedzējus, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos attiecīgo valstu ražotājus eksportētājus un pārstāvjus, zināmos importētājus un lietotājus. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā rakstiski darīt zināmu savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu.
(4)
Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kas to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.
a) Savienības ražotāju atlase
(5)
Ņemot vērā Savienības ražotāju acīmredzami lielo skaitu, paziņojumā par procedūras sākšanu kaitējuma noteikšanai tika paredzēta atlase saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.
(6)
Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā ir provizoriski veikusi Savienības ražotāju atlasi. No 22 Savienības ražotājiem, par kuriem bija zināms, ka pirms izmeklēšanas sākuma tie ražojuši līdzīgo ražojumu, tika atlasīti trīs uzņēmumi.
(7)
Atlase notika, pamatojoties uz pārdošanas un ražošanas apjomu, ko atvēlētajā laikā varēja pienācīgi izmeklēt. Atlasītie Savienības ražotāji atrodas četrās dalībvalstīs, un to pārdotais apjoms ir 48 % no visu Savienības ražotāju kopējā pārdotā apjoma Savienībā, un 64 % no to ražotāju, kas pieteicās, pārdošanas apjoma. Neviena ieinteresētā persona iebilda pret ierosināto izlasi.
b) Nesaistīto importētāju atlase
(8)
Ņemot vērā nesaistīto importētāju iespējami lielo skaitu, paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēta atlase saskaņā ar pamatregulas 17. pantu. Lai Komisija varētu lemt, vai vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi importētāji tika lūgti pieteikties Komisijā un, kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, sniegt pamatinformāciju par savu darbību saistībā ar izmeklējamo ražojumu izmeklēšanas periodā no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim.
(9)
No 38 nesaistītiem importētājiem, ar kuriem Komisija sazinājās, noteiktajā termiņā uz atlases jautājumiem atbildēja tikai pieci uzņēmumi. Viens uzņēmums izrādījās lietotājs, nevis importētājs. Tāpēc tika uzskatīts, ka atlase nav vajadzīga, un anketas tika nosūtītas visiem četriem importētājiem, kas pieteicās. Beidzot tikai divi importētāji atbildēja uz anketas jautājumiem un pilnībā sadarbojās izmeklēšanā.
c) Savienības ražotāju eksportētāju atlase
(10)
Ņemot vērā ražotāju eksportētāju acīmredzami lielo skaitu, paziņojumā par procedūras sākšanu dempinga noteikšanai tika paredzēta atlase saskaņā ar pamatregulas 17. pantu. Lai Komisija varētu lemt, vai vajadzīga atlase, un vajadzības gadījumā veidot izlasi, visi ražotāji eksportētāji tika lūgti pieteikties Komisijā un, kā norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, sniegt pamatinformāciju par savu darbību saistībā ar izmeklējamo ražojumu izmeklēšanas periodā no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim. Notika arī apspriešanās ar attiecīgo valstu iestādēm.
(11)
Krievijas ražotāji eksportētāji izmeklēšanā nesadarbojās. No Turcijas ražotājiem eksportētājiem pieteicās trīs uzņēmumi, tāpēc Komisija nolēma, ka attiecībā uz Turciju atlase nav vajadzīga. Trīs Turcijas uzņēmumi, kas sadarbojās, izmeklēšanas periodā veica lielāko daļu no Turcijas eksporta uz Savienību.
d) Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes
(12)
Lai veiktu analīzi, Komisija nosūtīja anketas visiem trijiem Turcijas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, kā arī atlasītajiem Savienības ražotājiem un nesaistītiem importētājiem un lietotājiem, kuri sadarbojās.
(13)
Atbildes uz anketas jautājumiem tika saņemtas no visiem trijiem Turcijas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, no visiem atlasītajiem Savienības ražotājiem, diviem nesaistītiem Savienības importētājiem un četriem lietotājiem.
(14)
Komisija ieguva un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai provizoriski noteiktu dempingu, tā radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumi tika veikti šādos uzņēmumos.
Ražotāji eksportētāji Turcijā
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Stambula, Turcija,
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Stambula, Turcija,
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Stambula, Turcija.
Savienības ražotāji
-
ERNE Fittings, Schlins, Austrija,
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Itālija.
3. Izmeklēšanas periods
(15)
Dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laika posmu no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim (turpmāk “izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laika posmu no 2008. gada līdz izmeklēšanas perioda beigām (turpmāk “attiecīgais periods”).
4. Pasākumi, kas ir spēkā attiecībā uz citām trešām valstīm
(16)
Antidempinga pasākumi ir spēkā attiecībā uz konkrētiem Malaizijas, Ķīnas Tautas Republikas, Korejas Republikas un Taizemes izcelsmes caurulēm paredzētiem dzelzs vai tērauda savienotājelementiem un pēc pasākumu apiešanas - arī attiecībā uz konkrētiem Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes caurulēm paredzētiem dzelzs vai tērauda savienotājelementiem, kurus nosūta no Indonēzijas, Šrilankas, Filipīnām un Taivānas (ar dažiem izņēmumiem) (3). Valstis, kas minētas iepriekšējā teikumā, turpmāk tekstā tiks sauktas par “valstīm, uz kurām attiecas antidempinga pasākumi”.
B. ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS
1. Attiecīgais ražojums
(17)
Attiecīgais ražojums ir caurulēm paredzēti dzelzs vai tērauda (izņemot nerūsējošo tēraudu) savienotājelementi (izņemot lietus cauruļu piederumus, atlokus un savienotājelementus ar iegrieztu vītni), kuru lielākais ārējais diametrs nepārsniedz 609,6 mm, kurus izmanto sadurmetināšanai vai citiem mērķiem un uz kuriem patlaban attiecas KN kodi ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 un ex 7307 99 80, (turpmāk “attiecīgais ražojums”).
(18)
Ražošanas procesā izmanto leņķu, pāreju un T-veida detaļu ražošanai paredzētas bezšuvju vai metinātas tērauda caurules, savukārt uzliktņu ražošanā par izejmateriālu parasti izmanto tērauda loksnes. Leņķus un pārejas izgatavo ar griešanu un veidošanu, liekšanu vai reducēšanu. T-veida detaļas izgatavo, izmantojot ūdens spiedienu, un uzliktņus izgatavo, veidojot loksnes vai plāksnes. Pirms iepakošanas parasti veic vēl fāzēšanu un apstrādi ar abrazīva materiāla strūklu. Dažos gadījumos ražojumu arī galvanizē. Visu veidu ražojumiem ir vienādas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības, un tos izmanto vienam un tam pašam mērķim.
(19)
Cauruļu savienotājelemetus izmanto naftas ķīmijas rūpniecībā, celtniecībā, enerģijas ražošanā, kuģu būvē un rūpnieciskās būvēs. Tos izmanto, lai visos iepriekš minētajos lietojumos savienotu caurules citu ar citu.
2. Līdzīgais ražojums
(20)
Tika konstatēts, ka attiecīgajam ražojumam un konkrētiem caurulēm paredzētiem nerūsējošā tērauda savienotājelementiem, ko pārdod attiecīgo valstu iekšzemes tirgū, kā arī un konkrētiem caurulēm paredzētiem nerūsējošā tērauda savienotājelementiem, kurus Savienības ražošanas nozare pārdod Savienības tirgū, ir vienādas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un tos izmanto vienam un tam pašam mērķim. Tāpēc tie provizoriski uzskatāmi par līdzīgiem ražojumiem pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.
C. DEMPINGS
1. Krievija
(21)
Kā minēts 11. apsvērumā, Krievijas ražotāji eksportētāji izmeklēšanā nesadarbojās. Tāpēc saskaņā ar pamatregulas 18. pantu dempinga aprēķini attiecībā uz Krieviju, kā paskaidrots turpmāk, tika veikti, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.
1.1. Normālā vērtība
(22)
Krievijas ražotāji eksportētāji nesadarbojās, tāpēc normālā vērtība attiecībā uz Krieviju tika aprēķināta, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.
(23)
Tiek atgādināts, ka sūdzībā bija sniegti pirmšķietami pierādījumi par dempingu, importējot attiecīgo ražojumu no Krievijas. Detalizētākas informācijas nebija, tāpēc aprēķini, kuros iegūti šie pierādījumi, tika balstīti uz Krievijai noteikto salikto normālo vērtību. Tomēr, lai normālo vērtību noteiktu precīzāk, Komisija provizoriski nolēma normālo vērtību attiecībā uz Krieviju noteikt, pamatojoties uz informāciju, kas iegūta izmeklēšanā no Turcijas ražotājiem eksportētājiem, kuri attiecīgā ražojuma ražošanā Krievijas tērauda bezšuvju caurules izmanto kā izejvielas. Izejmateriālu izmaksas patiešām ir lielākā daļa no kopējām attiecīgā ražojuma ražošanas izmaksām, tāpēc šī metode tika uzskatīta par vispiemērotāko, lai, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem, attiecībā uz Krieviju noteiktu normālo vērtību.
(24)
Normālā vērtība attiecībā uz Krieviju tādējādi tika aprēķināta, nosakot vidējo svērto normālo vērtību attiecībā uz Turcijas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās un iepirka daļu izejmateriālu no Krievijas.
(25)
Svarīgi norādīt - lai būtu iespējams reprezentatīvs salīdzinājums ar eksporta cenu, iegūtā normālā vērtība tika noteikta ražojuma veidam (leņķiem), kura importa apjoms ir vislielākais, nevis visiem attiecīgā ražojuma veidiem (skatīt turpmākajos apsvērumos).
1.2. Eksporta cena
(26)
Detalizētākas informācijas par cenām nebija, tāpēc eksporta cena Krievijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importam tika noteikta, pamatojoties uz Eurostat datiem par importu. Ņemot vērā ražojuma veidu, ko deklarē ar konkrētiem KN kodiem, lielo daudzveidību, eksporta cena tika noteikta, izmantojot Eurostat datus par ražojuma veidu (leņķiem), kura importa apjoms ir vislielākais un kurš tiek uzskatīts par reprezentatīvu attiecībā uz visiem attiecīgā ražojuma veidiem. Eksporta cena tādējādi tika noteikta ražojumam ar KN kodu 7307 93 11.
(27)
Eurostat importa dati bija jākoriģē, ņemot vērā to, ka konkrētiem importa darījumiem no Krievijas uz Bulgāriju, Igauniju un Lietuvu bija nepatiesas deklarācijas, visticamāk ražojumu nepareizas klasificēšanas dēļ. Šie darījumi tika identificēti, izmantojot importa statistiku, kas tika darīta pieejama datubāzē saskaņā ar pamatregulas 14. panta 6. punktu, un, lai dempinga aprēķinos neizmantotu izkropļotu eksporta cenu, tie netika ņemti vērā eksporta cenas aprēķinos.
1.3. Salīdzinājums
(28)
Dempinga starpība tika noteikta, salīdzinot uz Eurostat datiem balstīto EXW eksporta cenu ar šeit iepriekš aprakstīto normālo vērtību attiecībā uz Krieviju.
(29)
Lai noteiktu EXW eksporta cenu, CIF eksporta cena, kas balstīta uz Eurostat datiem (un koriģēta, kā izklāstīts iepriekš, lai neizmantotu izkropļotus datus), tika pielāgota, ņemot vērā transporta izmaksas. Tādēļ tika izmantotas sūdzībā aprēķinātās transporta izmaksas, jo tika uzskatīts, ka izmantotais aprēķins ir pamatots.
1.4. Dempinga starpība
(30)
Valsts mēroga dempinga starpība tika izteikta procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas.
(31)
Saskaņā ar šo metodi provizoriskā valsts mēroga dempinga starpība, kas izteikta procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, ir šādas.
Uzņēmums
Provizoriskā dempinga starpība
Visi uzņēmumi
23,8 %
2. Turcija
2.1. Normālā vērtība
(32)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu attiecībā uz katru no trim ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, Komisija vispirms noteica, vai līdzīgā ražojuma iekšzemes pārdošanas kopapjoms tiem bijis reprezentatīvs, t. i., vai šīs pārdošanas kopapjoms ir vismaz 5 % no attiecīgā ražojuma eksporta pārdošanas kopapjoma uz Savienību. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka līdzīgā ražojuma iekšzemes pārdošanas apjoms bijis reprezentatīvs visiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās.
(33)
Tad Komisija apzināja tos ražojuma veidus, kurus iekšzemes tirgū pārdod uzņēmumi, kam kopumā ir reprezentatīvs iekšzemes pārdošanas apjoms, un kuri ir identiski vai ļoti līdzīgi tiem veidiem, ko pārdod eksportam uz Savienību.
(34)
Par katru līdzīgā ražojuma veidu, kuru ražotāji eksportētāji pārdevuši iekšzemes tirgū un par kuru ir konstatēts, ka tas ir tieši salīdzināms ar attiecīgā ražojuma veidu, ko pārdod eksportam uz Savienību, tika pārbaudīts, vai pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū bijis pietiekami reprezentatīvs atbilstīgi pamatregulas 2. panta 2. punktam. Konkrēta ražojuma veida pārdošanas apjomi iekšzemes tirgū tika uzskatīti par pietiekami reprezentatīviem, ja šā ražojuma veida apjoms, kas izmeklēšanas periodā iekšzemes tirgū pārdots neatkarīgiem pircējiem, bija aptuveni 5 % no salīdzināmā un eksportam uz Savienību pārdotā ražojuma veida kopējā apjoma. Izmeklēšanā tika konstatēts, ka attiecībā uz katru no trim uzņēmumiem lielākajai daļai ražojuma veidu pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū ir bijis reprezentatīvs.
(35)
Pēc tam Komisija pārbaudīja, vai var uzskatīt, ka katra attiecīgā ražojuma veida pārdošana reprezentatīvos daudzumos ir veikta parastā tirdzniecības apritē atbilstoši pamatregulas 2. panta 4. punktam. Tas tika darīts, katram ražojuma veidam nosakot neatkarīgiem pircējiem veikto rentablas pārdošanas apjoma īpatsvaru iekšzemes tirgū izmeklēšanas periodā.
(36)
Ja pārdošanas apjoms kādam ražojuma veidam, ko pārdeva par neto pārdošanas cenu, kura vienāda ar aprēķinātajām ražošanas izmaksām vai lielāka par tām, pārsniedza 80 % no šā ražojuma veida pārdošanas kopējā apjoma un ja šā ražojuma veida vidējā svērtā cena bija vienāda ar vienības izmaksām vai lielāka par tām, normālo vērtību aprēķināja kā visu konkrētā veida iekšzemes pārdošanas vidējo svērto cenu.
(37)
Ja kāda ražojuma veida rentablās pārdošanas apjoms bija līdz 80 % (ieskaitot) no šā veida pārdošanas kopējā apjoma vai ja šā ražojuma veida vidējā svērtā cena bija zemāka par vienības izmaksām, normālo vērtību noteica, balstoties uz faktisko cenu iekšzemes tirgū, kuru aprēķināja kā konkrētā veida vienīgi rentablo pārdošanas apjomu vidējo svērto cenu.
(38)
Izmeklēšanā tika konstatēts, ka dažu salīdzināmu ražojumu veidu rentablās pārdošanas apjoms bijis lielāks par 80 % no iekšzemes pārdošanas kopējā apjoma, un tādēļ, normālās vērtības noteikšanai aprēķinot vidējo cenu, attiecībā uz šiem pārdošanas apjomiem izmantoja visus pārdošanas apjomus iekšzemes tirgū. Attiecībā uz pārējiem ražojuma veidiem, par kuriem arī tika uzskatīts, ka tos pārdod parastā tirdzniecības apritē, tika izmantots tikai rentablais pārdošanas apjoms.
(39)
Ja visi attiecīgā ražojuma veidi tika pārdoti ar zaudējumiem, tika uzskatīts, ka tie nav pārdoti parastā tirdzniecības apritē. Tiem ražojuma veidiem, kas netika pārdoti parastā tirdzniecības apritē, kā arī tiem ražojuma veidiem, kuri netika pārdoti reprezentatīvos daudzumos iekšzemes tirgū, bija jānosaka saliktā normālā vērtība. Visi trīs uzņēmumi, kuros notika izmeklēšana, pārdeva šādus ražojumu veidus eksportam uz Savienību, taču ierobežotos daudzumos.
(40)
Lai noteiktu salikto normālo vērtību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu, radušās pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas un vidējo svērto peļņu, ko katrs attiecīgais ražotājs eksportētājs, kurš sadarbojās, izmeklēšanas periodā bija guvis no līdzīgā ražojuma pārdošanas iekšzemes tirgū parastā tirdzniecības apritē, pieskaitīja tā vidējām ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā. Ražojuma veidiem, ko iekšzemes tirgū pārdeva nereprezentatīvos daudzumos, saliktās normālās vērtības noteikšanai tika izmantota vidējā svērtā peļņa un pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas parastā tirdzniecības apritē šiem nereprezentatīvajiem pārdošanas apjomiem.
2.2. Eksporta cena
(41)
Visos gadījumos attiecīgo ražojumu eksportēja neatkarīgiem pircējiem Savienībā, tādēļ eksporta cenu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu, proti, pamatojoties uz faktiski samaksātajām vai maksājamajām eksporta cenām.
(42)
Vienam no trim Turcijas uzņēmumiem, kas sadarbojās, izmeklēšanas periodā bija ļoti ierobežoti eksporta pārdevumi uz Savienību. Attiecīgais uzņēmums apgalvoja, ka tas vēlētos uz Savienību eksportēt vairāk, bet nespētu importētājiem nodrošināt pietiekami zemas cenas, un pieprasīja šo faktu ņemt vērā mūsu veiktajā analīzē.
(43)
Tomēr dempinga aprēķins šim uzņēmumam bija jāveic, pamatojoties uz tā ierobežoto pārdošanas apjomu. Kaut arī uzņēmuma pārdošanas apjomi uz Savienību bija ierobežoti, tos nevar neņemt vērā un tie var būt vienīgais pamats šā uzņēmuma individuālās dempinga starpības aprēķinam. Katrā ziņā to, ka uzņēmums nespēj pārdot vairāk, jo tam esot augstas cenas, nevar uzskatīt par faktoru, kas ietekmē dempinga aprēķinu par šo uzņēmumu.
2.3. Salīdzinājums
(44)
Normālā vērtība tika salīdzināta ar eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu. Lai nodrošinātu godīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika izdarītas pienācīgas korekcijas, lai ņemtu vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un to salīdzināmību. Atbilstošas korekcijas tika veiktas visos gadījumos, kad tās tika atzītas par pieņemamām, precīzām un pamatotām ar pārbaudītiem pierādījumiem. Korekcijas piemēroja jo īpaši saistībā ar transporta un apdrošināšanas izmaksām, ieskaitot transporta izmaksas eksportētājā valstī, atlaidēm, komisijas maksām, kredīta izmaksām un maksām par bankas pakalpojumiem.
2.4. Dempinga starpības
(45)
Provizorisko dempinga starpību izteica kā procentuālo daļu no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas.
a) Dempinga starpība izmeklējamajos uzņēmumos
(46)
Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu individuālā dempinga starpība vienam no trim ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, tika noteikta, pamatojoties uz vidējās svērtās normālās vērtības salīdzinājumu ar uzņēmuma attiecīgā ražojuma vidējo svērto uz Savienību veiktā eksporta cenu.
(47)
Tomēr attiecībā uz diviem pārējiem Turcijas ražotājiem, kas sadarbojās, dempinga aprēķini liecināja, ka šie uzņēmumi mērķtiecīgi veikuši dempingu konkrētajā laika posmā, kā arī attiecībā uz dažiem pircējiem un reģioniem. Bija skaidri redzams, ka to eksporta cenu modelis būtiski atšķiras atkarībā no pircēja, reģiona un laika posmiem. Turklāt dempinga aprēķins, pamatojoties uz vidējās svērtās normālās vērtības salīdzinājumu ar vidējo svērto eksporta cenu, pilnībā neatspoguļoja abu attiecīgo ražotāju veiktā dempinga apmēru.
(48)
Tādēļ, lai pilnībā atspoguļotu abu šo uzņēmumu veiktā dempinga apmēru, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. punktu normālo vērtību, kas bija noteikta, izmantojot vidējo svērto rādītāju, šajā gadījumā salīdzināja ar visu atsevišķo eksporta darījumu cenām uz Savienību.
b) Dempinga starpība uzņēmumiem, kas nesadarbojās
(49)
Attiecībā uz visiem Turcijas ražotājiem eksportētājiem, kas nesadarbojās, noteica atlikušo dempinga starpību. Ņemot vērā, ka sadarbības līmenis tika uzskatīts par salīdzinoši zemu (eksporta apjoms no trim Turcijas uzņēmumiem, kas sadarbojās, bija mazāks nekā 80 % no kopējā Turcijas eksporta uz Savienību izmeklēšanas periodā), ar samērīgu metodi noteica atlikušo dempinga starpību, kura bija augstāka par lielāko individuālo starpību starp tiem trim atsevišķiem uzņēmumiem, kas sadarbojās. Šī starpība tika noteikta, pamatojoties uz reprezentatīvo ražojuma veidu apjomiem, ko pārdevis Turcijas ražotājs, kurš sadarbojās un kuram bija lielākā dempinga starpība no tiem trim uzņēmumiem, kas sadarbojās.
(50)
Saskaņā ar šo metodiku provizoriskās dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, ir šādas.
Uzņēmums
Provizoriskā dempinga starpība
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Visi pārējie uzņēmumi
16,7 %
D. KAITĒJUMS
1. Savienības ražošanas apjoms un Savienības ražošanas nozare
(51)
Izmeklēšanas periodā līdzīgo ražojumu Savienībā ražoja 22 ražotāji. Pamatregulas 4. panta 1. punkta un 5. panta 4. punkta nozīmē Savienības ražošanas nozare ir visi 22 Savienības ražotāji, turpmāk - “Savienības ražošanas nozare”.
(52)
Kā norādīts iepriekš 7. apsvērumā, trīs atlasītie Savienības ražotāji pārdod aptuveni 50 % no līdzīgā ražojuma Savienības pārdošanas apjoma.
2. Patēriņš Savienībā
(53)
Patēriņš Savienībā tika noteikts, balstoties uz Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu Savienības tirgū, kurš pamatots ar informāciju no atlasīto uzņēmumu atbildēm uz anketas jautājumiem, no sūdzībā iekļautajiem aprēķiniem attiecībā uz pārējiem Savienības ražotājiem un no Eurostat datiem par importa apjomu.
(54)
Patēriņš Savienībā no 2008. gada līdz izmeklēšanas periodam būtiski samazinājās, proti, par 40 %. Tas 2009. gadā samazinājās par 44 %, 2010. gadā saglabājās šādā pašā līmenī, bet izmeklēšanas periodā mazliet palielinājās, proti, par 4 procentu punktiem.
1. tabula
Patēriņš Savienībā
2008
2009
2010
IP
Vienības (t)
98 197
55 172
54 878
58 706
Indekss (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Imports no attiecīgajām valstīm
3.1. Attiecīgā importa ietekmes kumulatīvs novērtējums
(55)
Komisija pārbaudīja, vai Krievijas un Turcijas izcelsmes attiecīgā ražojuma imports būtu jāvērtē kumulatīvi saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punktu.
(56)
Par abām attiecīgajām valstīm izmeklēšanā noskaidrojās, ka dempinga starpība ir virs pamatregulas 9. panta 3. punktā noteiktā de minimis sliekšņa un importa par dempinga cenām apjoms no šīm valstīm nav nenozīmīgs pamatregulas 5. panta 7. punkta nozīmē.
(57)
Par konkurences apstākļiem importam no Krievijas un Turcijas un līdzīgajam ražojumam izmeklēšanā tika noskaidrots, ka ražotāji no šīm valstīm izmanto vienus un tos pašus tirdzniecības kanālus un pārdod ražojumu līdzīgām pircēju kategorijām. Turklāt izmeklēšanā arī atklājās, ka attiecīgajā periodā importam no šīm abām valstīm bija tendence pieaugt tirgus daļas izteiksmē.
(58)
Divi Turcijas eksportētāji, kas sadarbojās, apgalvoja, ka šajā gadījumā nav lietderīgi summēt importu no Krievijas un Turcijas, jo importam no šīm valstīm ir atšķirīgas tendences apjomu un cenu ziņā.
(59)
Te jānorāda izmeklēšanā konstatētais, ka importa apjoms no Turcijas ir salīdzinoši stabils, bet importa apjoms no Krievijas palielinās. Tomēr, ņemot vērā pieprasījuma samazināšanos attiecīgajā periodā, importa no abām valstīm tirgus daļas palielinās. Tajā pašā laikā šķiet, ka to cenas vismaz laika posmā no 2009. gada līdz IP būtiski neatšķiras (importa no Krievijas augstā vidējā cena 2008. gadā varētu būt saistīta ar nepareizi sniegtu pārskatu); no Krievijas vidējās cenas ir mazliet zemākas, bet ļoti tuvas vidējām Turcijas cenām.
(60)
Ievērojot iepriekš minēto, provizoriski tiek uzskatīts, ka visi pamatregulas 3. panta 4. punktā noteiktie kritēriji ir izpildīti un imports no Krievijas un Turcijas būtu jāpārbauda kumulatīvi.
3.2. Importa apjoms par dempinga cenām
(61)
Attiecīgā ražojuma importa apjoms par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm Savienības tirgū attiecīgajā periodā palielinājās par 46 %. Konkrētāk, 2009. gadā imports samazinājās par 31 % un tūlīt pēc tam 2010. gadā ievērojami palielinājās (par 89 procentu punktiem), tad izmeklēšanas periodā mazliet samazinājās, proti, par aptuveni 12 procentu punktiem. Importa par dempinga cenām apjoms izmeklēšanas periodā bija 2 935 tonnas.
2. tabula
Imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm
2008
2009
2010
IP
Vienības (t)
2 009
1 392
3 174
2 935
Indekss (2008 = 100)
100
69
158
146
Tirgus daļa
2 %
3 %
6 %
5 %
Avots: Eurostat.
3.3. Importa par dempinga cenām tirgus daļa
(62)
Tirgus daļa importam par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm attiecīgajā periodā ir vairāk nekā divkāršojusies, palielinoties no 2 % līdz 5 %.
3.4. Cenas
a) Cenu dinamika
(63)
Turpmākajā tabulā ir parādīta vidējā cena importam par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas (Eurostat dati). Attiecīgajā periodā vidējā cena importam no attiecīgajām valstīm kopumā saglabājās stabila EUR 1 961 par tonnu, izņemot 2010. gadu, kad tās samazinājās par aptuveni EUR 150.
3. tabula
Vidējās cenas importam par dempinga cenām
2008
2009
2010
IP
Vidējās pārdošanas cenas par tonnu
1 961
1 936
1 788
1 961
Indekss (2008 = 100)
100
99
91
100
Avots: Eurostat
b) Cenu samazinājums
(64)
Tika salīdzinātas Turcijas ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, un atlasīto Savienības ražotāju pārdošanas cenas Savienībā pa ražojuma veidiem. Ņemot vērā, ka Krievijas eksportētāji izmeklēšanā nesadarbojās, cenu samazinājums tika aprēķināts, izmantojot vidējās CIF cenas no Eurostat datiem un Savienības ražotāju vidējās pārdošanas cenas Savienībā. Vajadzības gadījumā, lai ņemtu vērā tirdzniecības līmeni un izmaksas pēc importēšanas, tika izdarītas korekcijas attiecībā uz abām attiecīgajām valstīm, attiecībā uz Krieviju ņemot vērā arī muitas nodokli.
(65)
Salīdzinājums liecināja, ka izmeklēšanas periodā Savienībā par dempinga cenām pārdotajam attiecīgo valstu izcelsmes attiecīgajam ražojumam cenas bija līdz pat 30 % mazākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas.
4. Stāvoklis Savienības ražošanas nozarē
(66)
Atbilstīgi pamatregulas 3. panta 5. punktam, izvērtējot importa par dempinga cenām ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, ņēma vērā visus ekonomikas faktorus un indeksus, kas raksturo stāvokli Savienības ražošanas nozarē attiecīgajā periodā.
(67)
Kā paskaidrots iepriekš, Komisija izmantoja Savienības ražotāju atlasi. Lai veiktu kaitējuma analīzi, tika noteikti kaitējuma rādītāji šādos divos līmeņos:
-
makroekonomiskie elementi (ražošanas apjoms, ražošanas jauda, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, nodarbinātība, ražīgums, cenas un dempinga starpību lielums un atgūšanās no iepriekšējā dempinga sekām) tika novērtēti visas Savienības ražošanas apjoma līmenī, pamatojoties uz informāciju no ražotājiem, kas sadarbojās, un uz aplēsēm, kuras balstījās uz sūdzībā norādītajiem datiem saistībā ar pārējiem Savienības ražotājiem,
-
mikroekonomisko rādītāju (krājumi, algas, rentabilitāte, ienākums no ieguldījumiem, naudas plūsma, spēja piesaistīt kapitālu un ieguldījumi) analīze tika veikta, pamatojoties uz atlasīto Savienības ražotāju sniegto informāciju.
4.1. Makroekonomiskie rādītāji
a) Ražošanas apjoms
(68)
Ražošanas apjoms Savienībā no 2008. gada līdz IP samazinājās par 44 %. Konkrētāk, 2009. gadā tas samazinājās par 47 % un 2010. gadā vēl par 2 procentu punktiem, tad izmeklēšanas periodā mazliet, proti, par 5 procentu punktiem, palielinājās, sasniedzot 53 653 tonnas.
4. tabula
Ražošanas apjoms
2008
2009
2010
IP
Vienības (t)
95 079
49 917
48 017
53 653
Indekss (2008 = 100)
100
53
51
56
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un sūdzība
b) Ražošanas jauda un jaudas izmantojums
(69)
Savienības ražotāju ražošanas jauda attiecīgajā periodā saglabājās nemainīga, proti, 179 912 tonnas.
5. tabula
Ražošanas jauda un jaudas izmantojums
2008
2009
2010
IP
Vienības (t)
179 912
179 912
179 912
179 912
Indekss (2008 = 100)
100
100
100
100
Jaudas izmantojums
53 %
28 %
27 %
30 %
Indekss (2008 = 100)
100
53
51
56
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un sūdzība
(70)
Ražošanas jaudas izmantojums 2008. gadā bija 53 %, 2009. gadā tas samazinājās līdz 28 %, 2010. gadā - līdz 27 %, bet izmeklēšanas periodā nedaudz pieauga līdz 30 %. Ražošanas jaudai saglabājoties nemainīgai, jaudas izmantojuma dinamika neapšaubāmi atspoguļo ražošanas apjoma tendences.
c) Pārdošanas apjoms
(71)
Savienības ražotāju pārdošanas apjoms nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū attiecīgajā periodā samazinājās par 38 %. Pārdošanas apjoms 2009. gadā samazinājās par 45 %, 2010. gadā palika šajā līmenī un izmeklēšanas periodā pieticīgi pieauga par 7 procentu punktiem. Izmeklēšanas periodā Savienības pārdošanas apjoms IP laikā bija 42 379 tonnas.
6. tabula
Savienības pārdošanas apjoms
2008
2009
2010
IP
Vienības (t)
68 870
37 649
37 890
42 379
Indekss (2008 = 100)
100
55
55
62
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un sūdzība
d) Tirgus daļa
(72)
Savienības ražotāju tirgus daļa attiecīgajā periodā bija salīdzinoši nemainīga un izmeklēšanas periodā pat palielinājās līdz 72 %. Lielāka tirgus daļa atspoguļo to, ka Savienības ražotāju pārdošanas apjoma samazinājums ir bijis mazliet mazāks nekā patēriņa samazinājums šajā periodā.
7. tabula
Savienības ražotāju tirgus daļa
2008
2009
2010
IP
Tirgus daļa
70 %
68 %
69 %
72 %
Indekss (2008 = 100)
100
97
98
103
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem, sūdzība un Eurostat dati
e) Izaugsme
(73)
Ņemot vērā, ka patēriņš no 2008. gada līdz IP samazinājās par 40 %, tiek secināts, ka Savienības ražotāji nevarēja gūt labumu no tirgus izaugsmes.
f) Nodarbinātība
(74)
Savienības ražotāju nodarbinātības līmenis no 2008. gada līdz IP samazinājās par 18 %. Konkrētāk, darbinieku skaits samazinājās ievērojami - no 982 cilvēkiem 2008. gadā līdz 824 cilvēkiem 2009. gadā jeb par 16 %, un 2010. gadā saglabājās tuvu šim līmenim, bet izmeklēšanas periodā tas samazinājās līdz 801 cilvēkam.
8. tabula
Nodarbinātība
2008
2009
2010
IP
Vienības (personas)
982
824
833
801
Indekss (2008 = 100)
100
84
85
82
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un sūdzība
g) Ražīgums
(75)
Savienības ražošanas nozares darbaspēka ražīgums, ko mēra kā produkcijas izlaidi (tonnās) uz vienu darbinieku gadā, attiecīgajā periodā samazinājās par 31 %. Tas atspoguļo to, ka ražošanas apjoms samazinājās straujāk nekā nodarbinātības līmenis.
9. tabula
Ražīgums
2008
2009
2010
IP
Vienības (t uz darbinieku)
194
121
115
134
Indekss (2008 = 100)
100
63
60
69
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un sūdzība
h) Pārdošanas cenas
(76)
Savienības ražotāju gada vidējās pārdošanas cenas nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū attiecīgajā periodā samazinājās ievērojami, proti, par vairāk nekā 10 %. Raugoties detalizētāk, sākotnēji 2009. gadā vidējās cenas palielinājās par aptuveni 12 %, taču 2010. gadā tās krasi, proti, par 23 procentu punktiem, samazinājās un izmeklēšanas periodā palika šajā līmenī. Izmeklēšanas periodā Savienības ražotāju vidējā cena bija EUR 3 096 par tonnu.
10. tabula
Savienības ražotāju vidējās cenas
2008
2009
2010
IP
Vienības (EUR par tonnu)
3 489
3 911
3 116
3 096
Indekss (2008 = 100)
100
112
89
89
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un sūdzība
(77)
Kā norādīts iepriekš, importam par dempinga cenām no Krievijas un Turcijas cenas bija mazākas par Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām.
i) Dempinga starpības apjoms un atgūšanās no iepriekšējā dempinga
(78)
Ņemot vērā importa apjomu no Krievijas un Turcijas, tā tirgus daļu un cenas, faktisko dempinga starpību ietekmi uz Savienības ražošanas nozari nevar uzskatīt par nenozīmīgu. Svarīgi atgādināt, kā norādīts 16. apsvērumā, ka antidempinga pasākumi ir spēkā pret astoņām valstīm. Ņemot vērā, ka šajā izmeklēšanā aplūkotajā periodā Savienības ražošanas nozare zaudēja pārdošanas apjomu un cieta zaudējumus, nevar konstatēt atgūšanos no iepriekšējā dempinga, un tiek uzskatīts, ka Savienības ražošanas nozare joprojām ir neaizsargāta pret kaitējumu, ko nodara imports par dempinga cenām Savienības tirgū.
4.2. Mikroekonomikas rādītāji
a) Krājumi
(79)
Atlasīto Savienības ražotāju krājumi perioda beigās no 2008. gada līdz IP samazinājās par 18 %. Raugoties detalizētāk, 2009. gadā krājumi mēreni, proti, par 2 %, palielinājās, vēlāk 2010. gadā samazinājās par 13 procentu punktiem, bet izmeklēšanas periodā samazinājās vēl par 7 procentu punktiem. Atlasīto Savienības ražotāju krājumi izmeklēšanas perioda beigās bija 5 338 tonnas.
11. tabula
Krājumi perioda beigās
Izlase
2008
2009
2010
IP
Vienība (t)
6 526
6 661
5 822
5 338
Indekss (2008 = 100)
100
102
89
82
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem
b) Algas
(80)
No 2008. gada līdz IP darbaspēka gada izmaksas samazinājās par 10 %. Konkrētāk, 2009. gadā darbaspēka izmaksas samazinājās ievērojami, proti, par gandrīz 20 % (atbilstoši nodarbinātības samazinājumam), tad 2010. gadā palielinājās par 4 procentu punktiem, bet izmeklēšanas periodā samazinājās vēl par 5 procentu punktiem.
12. tabula
Gada darbaspēka izmaksas
Izlase
2008
2009
2010
IP
Vienības (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Indekss (2008 = 100)
100
81
85
90
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem
c) Rentabilitāte un ienākums no ieguldījumiem
(81)
Attiecīgajā periodā atlasīto ražotāju rentabilitāte, kas izteikta procentos no neto pārdošanas, pārdodot līdzīgo ražojumu nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū, samazinājās no pienācīgas peļņas līdz ievērojamiem zaudējumiem. Konkrētāk, peļņa samazinājās no 9,6 % 2008. gadā līdz - 1,2 % 2009. gadā, bet 2010. gadā tā vēl samazinājās līdz - 7,8 %. Stāvoklis mazliet uzlabojās izmeklēšanas periodā, kad zaudējumi bija - 7,0 %.
13. tabula
Rentabilitāte un ienākums no ieguldījumiem
Izlase
2008
2009
2010
IP
Savienības pārdošanas rentabilitāte
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Indekss (2008 = 100)
100
-12
-81
-73
Ienākums no ieguldījumiem
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Indekss (2008 = 100)
100
-7
-39
-44
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem
(82)
Ienākums no ieguldījumiem, ko izsaka kā peļņu procentos no ieguldījumu uzskaites neto vērtības, kopumā atbilda rentabilitātes tendencei.
d) Naudas plūsma un spēja piesaistīt kapitālu
(83)
Neto naudas plūsma no pamatdarbības 2008. gadā bija pozitīva - EUR 9,3 miljoni. 2009. gadā tā nedaudz uzlabojās, proti, sasniedza EUR 9,8 miljonus, taču 2010. gadā pasliktinājās un samazinājās līdz tikai EUR 1,5 miljonam euro, līdz izmeklēšanas periodā kļuva negatīva, proti EUR - 4,6 miljoni.
(84)
Nekas neliecināja par to, ka Savienības ražošanas nozare būtu saskārusies ar grūtībām piesaistīt kapitālu, galvenokārt tāpēc, ka daži ražotāji ir iekļauti lielākās grupās.
14. tabula
Naudas plūsma
Izlase
2008
2009
2010
IP
Vienības (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Indekss (2008 = 100)
100
106
16
-50
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem
e) Ieguldījumi
(85)
Atlasīto uzņēmumu gada ieguldījumi līdzīgā ražojuma ražošanā attiecīgajā periodā pastāvīgi samazinājās. Lielākais kritums bija 2009. gadā, proti, 32 %, 2010. gadā tam sekoja samazinājums par 25 procentu punktiem un izmeklēšanas periodā vēl par 8 procentu punktiem. Kopējie gada ieguldījumi samazinājās no EUR 8,3 miljoniem 2008. gadā līdz EUR 2,9 miljoniem izmeklēšanas periodā.
15. tabula
Neto ieguldījumi
Izlase
2008
2009
2010
IP
Vienības (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Indekss (2008 = 100)
100
68
43
35
Avots: atbildes uz anketas jautājumiem
5. Secinājums par kaitējumu
(86)
Makroekonomisko datu analīze liecina, ka Savienības ražotāji attiecīgajā periodā ir ievērojami samazinājuši ražošanas un pārdošanas apjomus. Tas sakrita ar pieprasījuma samazināšanos Savienības tirgū, kas izskaidro Savienības ražošanas nozares tirgus daļas nelielo palielinājumu. Jaudas izmantojums samazinājās no jau tā zemā rādītāja (53 %) 2008. gadā līdz 30 % izmeklēšanas periodā. Arī nodarbinātība samazinājās par 18 %.
(87)
Vienlaikus attiecīgie mikroekonomiskie rādītāji nepārprotami liecina par atlasīto Savienības ražotāju ekonomiskā stāvokļa pasliktināšanos. Cenu, rentabilitātes un ienākuma no ieguldījumiem dinamika rāda ļoti negatīvu ainu: samazinājumu no pienācīgiem rādītājiem 2008. gadā līdz ievērojamiem zaudējumiem izmeklēšanas periodā. Ievērojami samazinājās arī naudas plūsma.
(88)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek provizoriski secināts, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē.
E. CĒLOŅSAKARĪBA
1. Ievads
(89)
Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 6. un 7. punktu tika pārbaudīts, vai imports par dempinga cenām ir izraisījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tādā mērā, lai to varētu uzskatīt par būtisku. Lai uz importu par dempinga cenām neattiecinātu tādu faktoru izraisītu iespējamu kaitējumu, kas nav saistīti ar importu par dempinga cenām, tomēr Savienības ražošanas nozarei vienlaikus varētu būt izraisījis kaitējumu, tika izvērtēti arī citi zināmie faktori.
2. Importa par dempinga cenām radītā ietekme
(90)
No 2008. gada līdz IP tirgū, kas saruka par 40 %, attiecīgā ražojuma importa apjoms par dempinga cenām palielinājās par 46 %, tādējādi tā tirgus daļa palielinājās no 2 % līdz 5 %.
(91)
Attiecīgajā periodā palielinoties attiecīgā ražojuma par dempinga cenām importam no attiecīgajām valstīm, visiem Savienības ražošanas nozares kaitējuma rādītājiem bija tendence samazināties, izņemot tirgus daļu. Savienības ražošanas nozare zaudēja 38 % no pārdošanas apjoma Savienībā, un cenu spiediena dēļ, ko Savienības tirgū izraisīja imports par zemām dempinga cenām, pārdošanas cenas samazinājās par 11 %.
(92)
Tas, ka importam par dempinga cenām tās bija ievērojami zemākas, Savienības ražošanas nozarei neļāva pieaugušās ražošanas izmaksas atspoguļot cenā, tādējādi izmeklēšanas periodā rentabilitāte samazinājās un kļuva negatīva.
(93)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek provizoriski secināts, ka imports par zemām dempinga cenām no Krievijas un Turcijas nodara būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
3. Citu faktoru ietekme
3.1. Imports no citām trešām valstīm
(94)
Attiecīgajā periodā bija ievērojams imports no citām trešām valstīm, to skaitā no valstīm, uz kurām attiecās antidempinga pasākumi. Kopējā tirgus daļa importam no citām valstīm, izņemot Krieviju un Turciju, no 2008. gada līdz IP samazinājās no 28 % līdz 23 %.
(95)
Pamatojoties uz Eurostat datiem, nākamākajā tabulā parādīts, kā mainījušies importa apjomi, cenas un tirgus daļas valstīm, uz kurām attiecās antidempinga pasākumi, un citām trešām valstīm.
16. tabula
Imports no citām valstīm
Valsts
2008
2009
2010
IP
Valstis, uz kurām attiecās antidempinga pasākumi
Apjoms (t)
20 614
13 286
9 721
9 784
Tirgus daļa (%)
21
24
18
17
Vid. cena (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Citas trešās valstis
Apjoms (t)
6 705
2 844
4 093
3 608
Tirgus daļa (%)
7
5
7
6
Vid. cena (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Kopā no visām trešām valstīm, izņemot Krieviju un Turciju
Apjoms (t)
27 319
16 131
13 814
13 392
Tirgus daļa (%)
28
29
25
23
Vid. cena (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Kā norādīts iepriekšējā tabulā, imports no astoņām valstīm, uz kurām attiecas antidempinga pasākumi, turpināja ieplūst Savienības tirgū, lai gan to tirgus daļa samazinājās no 21 % 2008. gadā līdz 17 % izmeklēšanas periodā. Šā importa vidējās cenas kopumā bija zemākas nekā importam par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm. Protams, iepriekšējā tabulā, kas pamatojas uz Eurostat datiem, parādītas vidējās CIF cenas pirms maksājumu piemērošanas. Tomēr pat tad, ja antidempinga maksājums ir ņemts vērā, šā importa cenas tik un tā ir zemas un ir salīdzināmas ar cenām par importu no Krievijas un Turcijas, un ir daudz zemākas nekā Savienības ražotāju vidējās cenas.
(97)
Tomēr tiek atzīts, ka izmeklējamajam ražojumam ir ievērojams skaits dažādu veidu un vispārējo vidējo cenu salīdzinājums varētu nebūt nozīmīgs rādītājs. Vienlaikus tiek uzskatīts, ka pašlaik spēkā esošie antidempinga pasākumi novērš šā importa kaitīgo ietekmi.
(98)
Tāpēc un ņemot vērā, ka tirgus daļa importam no valstīm, uz kurām attiecas pasākumi, samazinās, tiek provizoriski secināts, ka negatīvā ietekme, ko rada imports par zemām cenām, nespēj izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
(99)
Tirgus daļa importam no citām trešām valstīm attiecīgajā periodā mazliet samazinājās no 7 % 2008. gadā līdz 6 % izmeklēšanas periodā. Šā importa vidējās cenas kopumā bija augstākas nekā importam par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm, bet mazliet zemākas nekā Savienības ražotāju vidējās cenas.
(100)
Kaut arī ražojuma veidu lielās dažādības dēļ vidējo cenu salīdzinājums varētu nebūt nozīmīgs rādītājs, ņemot vērā šā importa samazināšanās tendenci, provizoriski tiek secināts, ka negatīvā ietekme, ko izraisījis imports no citām trešām valstīm, arī nespēj izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.
3.2. Tirgus sarukšanas un ekonomikas krīzes ietekme
(101)
Visticamākais cauruļu savienotājelementu patēriņa samazinājuma iemesls ir 2008. un 2009. gada finanšu un ekonomikas krīze. No 2008. līdz 2009. gadam patēriņš samazinājās par vairāk nekā 40 %, un šis līmenis saglabājās zems visā atlikušajā attiecīgajā periodā (tomēr izmeklēšanas periodā mazliet palielinājās). Ņemot vērā, ka nemainīgās izmaksas ir līdz 40 % no Savienības ražotāju ražošanas izmaksām, samazināta pieprasījuma, pārdošanas apjoma un izlaides dēļ vienības ražošanas izmaksas ir ievērojami paaugstinājušās. Tas acīmredzami būtiski ietekmē Savienības ražošanas nozares rentabilitāti.
(102)
Atzīstot, ka izlaides samazināšanās būtu varējusi ietekmēt Savienības ražošanas nozares stāvokli, jo īpaši 2009. gadā (kad šī samazināšanās faktiski notika), būtu pamatoti sagaidāms, ka Savienības ražošanas nozare spētu paaugstināt savas cenas vismaz vidējā termiņā un ilgtermiņā un nākamajos gados atspoguļot izmaksu pieaugumu cenā. Tomēr, kā redzams no Savienības cenu samazināšanās, šajā gadījumā tā nav, un tiek uzskatīts, ka tas nebija iespējams tādēļ, ka par dempinga cenām veiktajam importam cenas bija ievērojami zemākas.
(103)
Ņemot vērā iepriekš aprakstīto, tiek provizoriski secināts, ka pieprasījuma samazinājuma negatīvā ietekme nespēj izjaukt cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un importu par dempinga cenām no Krievijas un Turcijas.
4. Secinājums par cēloņsakarību
(104)
Tiek secināts, ka imports par dempinga cenām no Krievijas un Turcijas ir izraisījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.
(105)
Tika analizēti arī citi faktori, kas būtu varējuši radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Šajā sakarā tika konstatēts, ka imports no citām trešām valstīm, to skaitā no valstīm, uz kurām attiecas antidempinga pasākumi, un pieprasījuma samazināšanās ietekme gan būtu varējuši veicināt kaitējumu, bet neizjauc cēloņsakarību.
(106)
Pamatojoties uz iepriekš sniegto analīzi, kurā no kaitējuma, ko nodara imports par dempinga cenām, pienācīgi nošķirta un nodalīta visu zināmo faktoru ietekme, kuri skar Savienības ražošanas nozares stāvokli, tiek provizoriski secināts, ka imports par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm ir nodarījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei pamatregulas 3. panta 6. punkta nozīmē.
F. SAVIENĪBAS INTERESES
(107)
Lai gan provizoriski tika secināts, ka dempings izraisījis kaitējumu, saskaņā ar pamatregulas 21. pantu Komisija pārbaudīja, vai ir neapstrīdams pamats secināt, ka šajā konkrētajā gadījumā Savienības interesēs nav pieņemt pasākumus. Analizējot Savienības intereses, tika ņemtas vērā visas dažādās saistītās intereses, tostarp Savienības ražošanas nozares, attiecīgā ražojuma importētāju un lietotāju intereses.
1. Savienības ražošanas nozares intereses
(108)
Gaidāms, ka tad, ja pasākumus noteiks, cenu samazināšanās un zaudējumi tiks mīkstināti un ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas sāks paaugstināties un tādējādi būtiski uzlabosies Savienības ražošanas nozares finansiālais stāvoklis.
(109)
No otras puses, ja antidempinga pasākumi netiks noteikti, visticamāk Savienības ražošanas nozares stāvoklis turpinātu pasliktināties. Tādā gadījumā ir paredzams, ka Savienības ražošanas nozare zaudētu vēl lielāku tirgus daļu, jo tā nespētu nodrošināt tādas tirgus cenas, ko nosaka imports no attiecīgajām valstīm. Tas acīmredzami izraisītu nevajadzīgus izmaksu samazinājumus un rūpnīcu slēgšanu Savienībā un tādējādi arī ievērojamu nodarbinātības samazinājumu.
(110)
Ņemot vērā iepriekš minētos faktorus, tiek provizoriski secināts, ka antidempinga pasākumu noteikšana būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.
2. Nesaistīto importētāju intereses Savienībā
(111)
Kā norādīts iepriekš, šajā izmeklēšanā pilnībā sadarbojās tikai divi nesaistīti importētāji, sniedzot atbildes uz anketas jautājumiem. Tikai neliela daļa no šo divu importētāju apgrozījuma bija saistīta ar attiecīgā ražojuma tālākpārdošanu. Tāpēc pasākumu ietekme visticamāk ir minimāla.
3. Lietotāju intereses
(112)
Šajā procedūrā sadarbojās četri lietotāji, sniedzot atbildes uz anketas jautājumiem. Neviens no tiem konkrēto ražojumu no attiecīgajām valstīm neimportē, un tie visi ir norādījuši, ka pasākumu ietekme, ja tāda būtu, nebūtu ievērojama.
(113)
Ņemot vērā, ka neviens lietotājs, kas veic importu no attiecīgajām valstīm, nav pieteicies un nav informācijas, kura liecinātu par pretējo, provizoriski var secināt, ka pasākumu ietekme uz lietotāju nozares rentabilitāti un ekonomisko stāvokli būtu diezgan ierobežota.
4. Secinājums par Savienības interesēm
(114)
Var secināt, ka pasākumu noteikšana attiecīgā ražojuma importam par dempinga cenām no Krievijas un Turcijas varētu dot iespēju Savienības ražošanas nozarei uzlabot savu stāvokli, palielinot pārdošanas apjomus, pārdošanas cenas un peļņu. Lai gan ietekme var būt negatīva, piemēram, dažiem importētājiem varētu pieaugt izmaksas, tā varētu būt ierobežota.
(115)
Divi Turcijas eksportētāji, kas sadarbojās, apgalvoja, ka pasākumu noteikšana pret tādu nelielu eksportētājvalsti kā Turcija praktiski atstātu visu Savienības tirgu nedaudziem ražotājiem, negatīvi ietekmējot konkurences apstākļus.
(116)
Šajā ziņā tiek norādīts, ka principā antidempinga maksājuma mērķis nav aizliegt un apturēt tirdzniecības plūsmas no valstīm, uz kurām attiecas izmeklēšana. Pasākumi ir paredzēti, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus dažādiem tirgus dalībniekiem. Vienlaikus tiek norādīts, ka Savienības tirgū ir vairāk nekā 20 Eiropas ražotāju un imports no citām trešām valstīm ir ievērojams. Tādējādi atrunas attiecībā uz konkurences apstākļiem Savienības tirgū nav pamatotas.
(117)
Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek provizoriski secināts, ka nav neapstrīdamu iemeslu, lai nenoteiktu pagaidu pasākumus pret Krievijas un Turcijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importu.
G. PAGAIDU ANTIDEMPINGA PASĀKUMI
(118)
Ņemot vērā secinājumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, lai nepieļautu turpmāku kaitējumu, ko Savienības ražošanas nozarei nodara imports par dempinga cenām, attiecībā uz Krievijas un Turcijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importu būtu jānosaka pagaidu pasākumi.
1. Kaitējuma novēršanas līmenis
(119)
Pagaidu pasākumi attiecīgo valstu izcelsmes importam būtu jānosaka pietiekamā līmenī, lai novērstu dempingu, bet nepārsniedzot tā kaitējuma līmeni, ko Savienības ražošanas nozarei izraisījis imports par dempinga cenām. Aprēķinot maksājuma apmēru, kas nepieciešams, lai novērstu kaitējumu izraisošā dempinga ietekmi, tiek uzskatīts, ka pasākumiem vajadzētu būt tādiem, lai Savienības ražošanas nozare varētu segt ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu nomaksas, kura atbilst iespējamai peļņai normālos konkurences apstākļos, t. i., bez importa par dempinga cenām.
(120)
Ņemot vērā, ka noteiktā samazinājuma starpība visos gadījumos ir lielāka par attiecīgajām dempinga starpībām un ka izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozare cieta zaudējumus, aprēķinātais kaitējuma novēršanas līmenis per se vienmēr ir augstāks. Tādēļ tika uzskatīts, ka detalizēts kaitējuma līmeņa aprēķins nav vajadzīgs.
2. Pagaidu pasākumi
(121)
Ņemot vērā iepriekš minēto un saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu tiek uzskatīts, ka attiecībā uz Krievijas un Turcijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importu būtu jāpiemēro pagaidu antidempinga maksājums tādā apmērā, kas atbilst dempinga starpībai vai konstatētajam kaitējuma novēršanas līmenim saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu - visos gadījumos tā ir dempinga starpība.
(122)
Krievijas ražotāji eksportētāji nesadarbojās, tāpēc attiecībā uz Krieviju tika aprēķināta valsts mēroga dempinga starpība, kā paskaidrots iepriekš 21. līdz 31. apsvērumā.
(123)
Sadarbības līmenis Turcijā tika uzskatīts par salīdzinoši zemu, tāpēc attiecībā uz Turciju atlikušo dempinga starpību pamatā bija samērīga metode, ar kuru noteiktā starpība ir augstāka nekā lielākā no individuālajām starpībām tiem trim uzņēmumiem, kuri sadarbojās, kā paskaidrots iepriekš 49. apsvērumā.
(124)
Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek ierosinātas šādas maksājuma likmes.
Valsts
Uzņēmums
Pagaidu antidempinga maksājums
Krievija
Visi uzņēmumi
23,8 %
Turcija
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Visi pārējie uzņēmumi
16,7 %
(125)
Individuālās uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz šiem uzņēmumiem. Tādējādi šīs maksājuma likmes (atšķirībā no valsts mēroga maksājuma, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) jāpiemēro vienīgi to ražojumu importam, kuru izcelsme ir attiecīgajās valstīs un kurus ir ražojuši minētie uzņēmumi un tādējādi konkrētās minētās juridiskās personas. Minētās likmes nevar piemērot importētajiem ražojumiem, ko ražojis cits uzņēmums, kura nosaukums un adrese nav norādīta šīs regulas rezolutīvajā daļā, tostarp subjekti, kas saistīti ar norādītajiem uzņēmumiem, un uz tiem attiecina “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājuma likmi.
(126)
Visas prasības piemērot uzņēmumam šīs individuālās antidempinga maksājuma likmes (piemēram, pēc uzņēmuma nosaukuma maiņas vai izveidojot jaunas ražošanas vai tirdzniecības vienības) nekavējoties būtu jāadresē Komisijai (4), sniedzot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par pārmaiņām uzņēmuma darbībā, kas skar ražošanu, pārdošanu iekšzemes tirgū un eksportam saistībā ar, piemēram, nosaukuma maiņu vai ražošanas vai tirdzniecības vienību pārmaiņām. Vajadzības gadījumā regulā tiks izdarīti attiecīgi grozījumi, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kam piemēro individuālās maksājuma likmes.
(127)
Lai pienācīgi piemērotu antidempinga maksājumu, visiem pārējiem uzņēmumiem noteiktais maksājums būtu jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kas nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kuri izmeklēšanas periodā neveica eksportu uz Savienību.
H. NOBEIGUMA NOTEIKUMS
(128)
Labas pārvaldības labad būtu jānosaka termiņš, kurā ieinteresētās personas, kas pieteikušās termiņā, kurš norādīts paziņojumā par procedūras sākšanu, var rakstveidā paust savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu. Turklāt jānorāda, ka šajā regulā izdarītie secinājumi par maksājumu uzlikšanu ir provizoriski un ka galīgo pasākumu noteikšanai tos var izskatīt atkārtoti,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo tiek noteikts pagaidu antidempinga maksājums caurulēm paredzētiem dzelzs vai tērauda (izņemot nerūsējošo tēraudu) savienotājelementiem (izņemot lietus cauruļu piederumus, atlokus un savienotājelementus ar iegrieztu vītni), kuru lielākais ārējais diametrs nepārsniedz 609,6 mm, kurus izmanto sadurmetināšanai vai citiem mērķiem, uz kuriem patlaban attiecas KN kodi ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 un ex 7307 99 80 (TARIC kodi 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 un 7307998098) un kuru izcelsme ir Krievijā un Turcijā.
2. Pagaidu antidempinga maksājuma likme, ko piemēro 1. punktā aprakstīto un turpmāk norādīto uzņēmumu ražoto ražojumu neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa samaksas, ir šāda.
Valsts
Uzņēmums
Pagaidu antidempinga maksājums
TARIC papildu kods
Krievija
Visi uzņēmumi
23,8 %
-
Turcija
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Stambula
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Stambula
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Stambula
12,1 %
B297
Visi pārējie uzņēmumi
16,7 %
B999
3. Par 1. punktā norādītā ražojuma laišanu brīvā apgrozībā Savienībā iemaksā drošības naudu pagaidu maksājuma apmērā.
4. Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
2. pants
Neskarot Regulas (EK) Nr. 1225/2009 20. pantu, ieinteresētās personas viena mēneša laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas var pieprasīt, lai tām izpaustu būtiskos faktus un apsvērumus, uz kuru pamata pieņemta šī regula, kā arī var rakstveidā paziņot savu viedokli un lūgt mutvārdu uzklausīšanu Komisijā.
Atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1225/2009 21. panta 4. punktam viena mēneša laikā no šīs regulas spēkā stāšanās dienas attiecīgās personas var sniegt piezīmes par šīs regulas piemērošanu.
3. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šīs regulas 1. pantu piemēro sešus mēnešus.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2012. gada 30. jūlijā