ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 24. ledna 2012,
kterým se stanoví, zda Maďarsko přijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 7. července 2009
(2012/139/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 8 této Smlouvy,
s ohledem na doporučení Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 126 odst. 1 Smlouvy se členské státy vyvarují nadměrných schodků veřejných financí.
(2)
Pakt o stabilitě a růstu vychází z cíle zdravých veřejných financí, které jsou prostředkem k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst, jenž bude přispívat k tvorbě pracovních míst. Pakt o stabilitě a růstu zahrnuje nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (1), které bylo přijato za účelem urychleného odstranění nadměrných schodků veřejných financí.
(3)
Rozhodnutím 2004/918/ES (2) ze dne 5. července 2004 Rada na základě doporučení Komise v souladu s čl. 104 odst. 6 Smlouvy o založení Evropského společenství (dále jen „Smlouva o ES“) rozhodla, že v Maďarsku existuje nadměrný schodek (3).
(4)
Rada dne 5. července 2004 na základě doporučení Komise v souladu čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES doporučila, aby maďarské orgány přijaly opatření ve střednědobém horizontu s cílem snížit schodek pod 3 % HDP do roku 2008. Rozhodnutím 2005/348/ES (4) ze dne 18. ledna 2005 Rada v souladu s čl. 104 odst. 8 Smlouvy o ES stanovila, že Maďarsko nepřijalo v reakci na doporučení Rady účinná opatření.
(5)
Rada dne 8. března 2005 na základě doporučení Komise v souladu s čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES přijala druhé doporučení, jímž potvrdila rok 2008 jako lhůtu pro nápravu nadměrného schodku. Po podstatném zhoršení rozpočtového výhledu v Maďarsku Rada rozhodnutím 2005/843/ES (5) ze dne 8. listopadu 2005 v souladu s čl. 104 odst. 8 Smlouvy o ES stanovila, že Maďarsko již podruhé nepřijalo v reakci na doporučení Rady účinná opatření.
(6)
Rada proto dne 10. října 2006 přijala v souladu s čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES třetí doporučení Maďarsku, v němž posunula lhůtu pro odstranění nadměrného schodku na rok 2009. Dne 7. července 2009 došla Rada ve svém doporučení přijatém v souladu s čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES k závěru, že je možné konstatovat, že maďarské orgány přijaly účinná opatření v reakci na doporučení z října 2006. Na pozadí prudkého propadu v souvislosti s hospodářskou a finanční krizí Rada v témže doporučení vydala revidované znění třetího doporučení podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES.
(7)
V doporučení ze dne 7. července 2009 Rada vyzvala maďarské orgány, aby odstranily nadměrný schodek nejpozději do roku 2011. Mimo jiné bylo Maďarsku doporučeno i) omezit zhoršování fiskální situace v roce 2009 zajištěním důsledného provádění schválených a oznámených nápravných opatření s cílem dodržet cílovou hodnotu 3,9 % HDP; ii) od roku 2010 důsledně provádět nezbytná konsolidační opatření vedoucí k dalšímu snižování strukturálního schodku a k zahájení snižování celkového schodku a více při tom využívat strukturální opatření, s cílem zaručit trvalé zlepšování veřejných financí; iii) formulovat a včas přijmout konsolidační opatření nezbytná pro dosažení nápravy nadměrného schodku do roku 2011; iv) v letech 2010 a 2011 zajistit souhrnné fiskální úsilí ve výši alespoň 0,5 % HDP; v) zajistit, že poměr hrubého veřejného dluhu k HDP začne přesvědčivě klesat.
(8)
Dne 27. ledna 2010 přijala Komise sdělení určené Radě (6), ve kterém dospěla k závěru, že na základě dostupných informací přijalo Maďarsko účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 7. července 2009. Komise dospěla ke svému závěru zejména s přihlédnutím ke konsolidačním opatřením ve výši 1,5 % HDP, jejichž cílem je dosáhnout v roce 2009 stanovené hodnoty schodku 3,9 % HDP, ke strukturálním reformám důchodového systému a systému sociálních dávek na podporu dosažení cílové hodnoty schodku 3,8 % HDP v roce 2010 a k pokroku v provádění nového fiskálního rámce, zároveň však Komise upozornila na značná rizika.
(9)
Dne 15. prosince 2011 předložilo Maďarsko Komisi a Radě svou Zprávu o opatřeních přijatých v reakci na doporučení Rady ze dne 7. července 2009 podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy, prosinec 2011 (dále jen „zpráva o pokroku z prosince 2011“). Rovněž na základě této zprávy o pokroku vede aktualizované posouzení opatření učiněných Maďarskem k nápravě nadměrného schodku do roku 2011 v reakci na doporučení Rady ze dne 7. července 2009 k následujícím závěrům:
a)
v roce 2010 překročil skutečný rozpočtový schodek cílovou hodnotu o 0,4 % HDP, zatímco hospodářský růst byl v roce 2010 silnější, než se předpokládalo v prognóze útvarů Komise z jara 2009, která byla základem pro doporučení Rady ze dne 7. července 2009. V roce 2011 se očekává (ve vládních projekcích i v prognóze útvarů Komise z podzimu 2011), že saldo veřejných financí dosáhne přebytku, ale pouze díky jednorázovým příjmům v hodnotě 9,75 % HDP spojeným s převodem penzijních aktiv ze soukromých důchodových systémů do státního pilíře a příjmům v hodnotě 0,9 % HDP z odvětvových odvodů (z telekomunikací, energetiky, maloobchodu a finančního odvětví). Bez těchto jednorázových opatření by schodek dosáhl zhruba 6 % HDP a výrazně by překročil referenční hodnotu 3 % HDP stanovenou v článku 1 Protokolu (č. 12) o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě. V oznámení o postupu při nadměrném schodku z podzimu 2011 maďarské orgány předpokládaly přebytek ve výši 3,9 % HDP. V prognóze z podzimu 2011 se očekával o něco nižší přebytek (3,6 % HDP), zejména protože zde bylo zahrnuto převzetí části dluhu společností veřejné dopravy (0,2 % HDP). Na základě nejnovějších informací o jednorázových opatřeních obdržených po datu uzávěrky prognózy z podzimu 2011 může být přebytek dokonce ještě nižší. Strukturální schodek se zhoršil o 1,5 % v roce 2010 a o 1,25 % v roce 2011, v souhrnu tedy o 2,75 % HDP, což je v rozporu s doporučením Rady ze dne 7. července 2009, aby bylo v průběhu těchto dvou let zajištěno souhrnné fiskální úsilí alespoň ve výši 0,5 % HDP nezbytné k nápravě schodku udržitelným způsobem ve lhůtě stanovené na rok 2011. Toto zhoršení strukturálního salda je odrazem skutečnosti, že daňové škrty v hodnotě více než 2 % HDP nebyly dostatečně kompenzovány strukturálními opatřeními;
b)
v roce 2012 návrh rozpočtu počítá se schodkem 2,5 % HDP v souladu s aktualizovaným konvergenčním programem z roku 2011. Za účelem dosažení tohoto cíle obsahuje dle vyjádření orgánů návrh rozpočtu několik opatření, celkově ve výši přibližně 4 % HDP, a zároveň vyčleňuje 0,7 % HDP jako mimořádnou rezervu. Naopak prognóza z podzimu 2011 předpokládá, že v roce 2012 dosáhne schodek veřejných financí 2,8 % HDP a strukturální schodek se zlepší o 2,4 % HDP. Ve srovnání s návrhem rozpočtu tyto vyšší hodnoty schodku odráží kromě dalších faktorů též o 1 procentní bod nižší projekce hospodářského růstu pro rok 2012, jakož i obezřetnější hodnocení vývoje příjmů a výdajů. Zároveň se v návrhu rozpočtu v souladu s příslušnými právními předpisy předpokládá, že mimořádná rezerva nebude využita. Nicméně hranice schodku 3 % HDP je dodržena pouze s pomocí jednorázových příjmů v hodnotě téměř 0,9 % HDP plynoucích z výše uvedených mimořádných odvětvových odvodů;
c)
podle prognózy z podzimu 2011 a na základě obvyklého předpokladu, že nedojde ke změně politik, se očekává, že v roce 2013 se schodek rozpočtu opět zhorší na 3,7 %. To je především způsobeno skutečností, že postupné ukončování mimořádných odvodů v hodnotě přibližně 0,9 % HDP pravděpodobně nebude vyváženo dalšími úsporami plynoucími z programu strukturálních reforem na daný rok;
d)
na základě rozpočtového vývoje od zveřejnění prognózy z podzimu 2011 se projekce schodku veřejných financí v roce 2012 ve výši 2,8 % HDP stále zdá být realistická (nebereme-li v úvahu nedávné zhoršení makroekonomického prostředí). Je to vysvětleno skutečností, že dopad nového konsolidačního balíčku snižujícího schodek o 0,4 % HDP přijatého vládou dne 15. prosince 2011 je obecně vyvážen přijatými změnami návrhu rozpočtu, které schodek zvyšují, jakož i čistými rozpočtovými náklady dohody s bankovním odvětvím uzavřené dne 15. prosince 2011, které dosud nejsou řádně kompenzovány doplňkovými konsolidačními opatřeními;
e)
co se týče roku 2013, pokud se zohlední některá další upřesnění programu strukturálních reforem (související rozhodnutí vlády a parlamentu jsou podrobně popsána v maďarské zprávě o pokroku z prosince 2011), pozitivní výchozí situace z roku 2012 a čisté náklady vyplývající z dohody s bankovním sektorem, mohly by být projekce schodku na rok 2013 obsažené v prognóze z podzimu 2011 sníženy z 3,7 % HDP na 3,25 % HDP, což však stále ještě výrazně překračuje referenční hodnotu schodku ve výši 3 % HDP. Rozdíl mezi tímto aktualizovaným posouzením a oficiální cílovou hodnotou (2,2 % HDP), stanovenou v maďarském konvergenčním programu z dubna 2011, zejména vyplývá ze skutečnosti, že při neexistenci konkrétních kroků nemohla být přibližně polovina programu strukturálních reforem brána v úvahu. Zbývající rozdíl oproti oficiální cílové hodnotě souvisí s projekcí vyšších výdajů zejména v oblasti státních dopravních podniků a údržby silnic a odráží též některé rozdíly v předpokladech růstu. Jsou plánovány další strukturální reformy, které by mohly snížit projekci schodku, nicméně nejsou dosud dostatečně upřesněny;
f)
rizika těchto aktualizovaných střednědobých projekcí ukazují na nepříznivý vývoj. Existují některá pozitivní rizika, zejména pokud by příjmy i v letech 2012 a 2013 nadále překračovaly očekávanou úroveň. Očekává se však, že převáží rizika negativní. Konkrétně se zvýšily úrokové sazby pro všechny doby splatnosti, směnný kurz oslabil a střednědobé hospodářské vyhlídky se od vydání prognózy z podzimu 2011 dne 10. listopadu 2011 zřejmě zhoršily. Pokud by se zohlednily tyto faktory, projekce schodku v obou letech 2012 a 2013 by se dále zvýšily o 0,5 % HDP a výsledný schodek by mírně překročil 3 % HDP v roce 2012 a dosáhl 3,75 % HDP v roce 2013;
g)
podle prognózy z podzimu 2011 se s ohledem na předpokládanou výši schodku a úroveň směnného kurzu očekává, že hrubý veřejný dluh v roce 2011 dočasně poklesne v důsledku převzetí soukromých penzijních aktiv a do roku 2013 se opět zvýší na téměř 77 % HDP. Pokud by se střednědobé rozpočtové projekce aktualizovaly pouze na základě nových opatření přijatých po datu uzávěrky prognózy, předpokládaný poměr dluhu k HDP v roce 2012 by byl téměř beze změny a v roce 2013 by se jen mírně zlepšil. Další možné revize rozpočtových projekcí by však, zejména s ohledem na zvýšené výnosy, směnný kurz HUF/EUR ve výši 311 na konci roku 2011 (což je přibližně o 12 % slabší než technický předpoklad použitý v prognóze z podzimu 2011), jakož i slabší makroekonomické prostředí, vedly k poměru dluhu k HDP ve výši zhruba 80 % v roce 2011, který by se poté ustálil ve výši asi 78,5 % v letech 2012 a 2013, zatímco Rada doporučila, že poměr hrubého dluhu k HDP by se měl začít snižovat.
(10)
Celkovým závěrem je, že třebaže Maďarsko do roku 2011 formálně dodržuje referenční hodnotu 3 % HDP, není to založeno na strukturální a udržitelné nápravě. Rozpočtový přebytek v roce 2011 závisí na značných jednorázových příjmech v objemu více než 10 % HDP a je doprovázen souhrnným strukturálním zhoršením v letech 2010 a 2011 o 2,75 % HDP na rozdíl od doporučeného souhrnného fiskálního zlepšení o 0,5 % HDP. Kromě toho ačkoli maďarské orgány provedou v roce 2012 významná strukturální opatření, která strukturální deficit snižují na 2,6 % HDP, referenční hodnota 3 % HDP je dodržena opět pouze díky jednorázovým opatřením v hodnotě téměř 1 % HDP. Závěrem se v roce 2013 očekává, že schodek (3.25 % HDP) i po zohlednění dodatečných opatření oznámených od vydání prognózy z podzimu 2011 opět překročí referenční hodnotu 3 % HDP. Vyšší schodek v roce 2013 je především spojen se skutečností, že dočasné jednorázové příjmy budou podle plánu postupně ukončovány, zatímco všechny plánované strukturální reformy nebyly zatím dostatečně upřesněny. Celkově to podporuje závěr, že reakce maďarských orgánů na doporučení Rady ze dne 7. července 2009 přijaté v souladu s čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES je nedostatečná,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Maďarsko nepřijalo účinná opatření v reakci na doporučení Rady ze dne 7. července 2009 podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy o ES ve lhůtě stanovené uvedeným doporučením.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Maďarsku.
V Bruselu dne 24. ledna 2012.
PADOMES LĒMUMS
(2012. gada 24. janvāris),
ar ko konstatē, vai Ungārija ir veikusi efektīvus pasākumus, reaģējot uz Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu
(2012/139/ES)
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 8. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas ieteikumu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Līguma 126. panta 1. punktu dalībvalstīm ir jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.
(2)
Stabilitātes un izaugsmes pakta pamatā ir mērķis nodrošināt stabilas valdības finanses kā līdzekli, lai stiprinātu nosacījumus cenu stabilitātei un spēcīgai, ilgtspējīgai izaugsmei, kas veicinātu nodarbinātību. Stabilitātes un izaugsmes pakts ietver Padomes Regulu (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (1), kura tika pieņemta, lai sekmētu vispārējās valdības pārmērīga budžeta deficīta ātru novēršanu.
(3)
Padome pēc Komisijas ieteikuma 2004. gada 5. jūlijā ar Lēmumu 2004/918/EK (2) atbilstīgi Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (EKL) 104. panta 6. punktam nolēma, ka Ungārijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts (3).
(4)
Padome pēc Komisijas ieteikuma 2004. gada 5. jūlijā saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu ieteica Ungārijas iestādēm vidējā termiņā veikt pasākumus, lai līdz 2008. gadam samazinātu deficītu zem 3 % no IKP. Ar 2005. gada 18. janvāra Lēmumu 2005/348/EK (4) Padome saskaņā ar EKL 104. panta 8. punktu konstatēja, ka Ungārija nav veikusi efektīvus pasākumus, reaģējot uz Padomes ieteikumu.
(5)
Padome pēc Komisijas ieteikuma 2005. gada 8. martā saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu pieņēma otru ieteikumu, kurā tika apstiprināts 2008. gada termiņš pārmērīga deficīta novēršanai. Pēc Ungārijas budžeta situācijas ievērojamas pasliktināšanās Padome saskaņā ar EKL 104. panta 8. punktu 2005. gada 8. novembrī ar Lēmumu 2005/843/EK (5) konstatēja, ka Ungārija jau otro reizi nav veikusi efektīvus pasākumus, reaģējot uz Padomes ieteikumiem.
(6)
Tādēļ Padome pēc Komisijas ieteikuma 2006. gada 10. oktobrī saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu pieņēma trešo ieteikumu Ungārijai, ar kuru pārmērīga budžeta deficīta novēršanas termiņš tika atlikts līdz 2009. gadam. Padome 2009. gada 7. jūlija ieteikumā saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu secināja, ka varētu uzskatīt, ka Ungārijas iestādes ir veikušas efektīvus pasākumus, reaģējot uz 2006. gada oktobra ieteikumiem. Ņemot vērā ievērojamo ekonomikas lejupslīdi ekonomiskās un finanšu krīzes kontekstā, Padome minētajā ieteikumā ietvēra pārskatītu trešo ieteikumu saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu.
(7)
Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumā Ungārijas iestādes tika aicinātas novērst pārmērīgu budžeta deficītu vēlākais 2011. gadā. Inter alia, Ungārijai tika ieteikts: i) līdz 2009. gadam ierobežot fiskālās situācijas pasliktināšanos, strikti īstenojot pieņemtos un izziņotos korekciju pasākumus, lai sasniegtu budžeta deficīta mērķa apjomu 3,9 % no IKP; ii) no 2010. gada strikti īstenot vajadzīgos konsolidācijas pasākumus, lai panāktu strukturālā deficīta pastāvīgu samazinājumu un atjaunotu kopējā budžeta deficīta samazināšanos, vairāk paļaujoties uz strukturālajiem pasākumiem ar mērķi panākt publisko finanšu stāvokļa noturīgu uzlabojumu; iii) laikus formulēt un pieņemt konsolidācijas pasākumus, kas nepieciešami pārmērīga budžeta deficīta novēršanai līdz 2011. gadam; iv) 2010. un 2011. gadā īstenot fiskālos pasākumus ar kumulatīvu ietekmi 0,5 % apomā no IKP; v) nodrošināt, ka valdības bruto parāda attiecība pret IKP noturīgi samazinās.
(8)
Komisija 2010. gada 27. janvārī pieņēma paziņojumu Padomei (6), kurā, pamatojoties uz tobrīd pieejamo informāciju, secināts, ka Ungārija ir veikusi efektīvus pasākumus, reaģējot uz Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu. Komisija šo secinājumu izdarīja, ņemot vērā jo īpaši konsolidācijas pasākumus 1,5 % apjomā no IKP, lai sasniegtu 2009. gada deficīta mērķi 3,9 % no IKP, strukturālās reformas pensiju un sociālo pabalstu sistēmā, sekmējot 2010. gada budžeta deficīta mērķa 3,8 % no IKP sasniegšanu, un progresu jaunā fiskālā režīma ieviešanā, taču vienlaikus Komisija brīdināja arī par vērā ņemamiem riskiem.
(9)
Ungārija 2011. gada 15. decembrī iesniedza Komisijai un Padomei savu Ziņojumu par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu, 2011. gada decembris (“2011. gada decembra EDP progresa ziņojums”). Pamatojoties uz, inter alia, minēto progresa ziņojumu, atjaunināts izvērtējums par Ungārijas īstenotajiem pasākumiem, lai līdz 2011. gadam novērstu pārmērīgu budžeta deficītu, reaģējot uz Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu, liek izdarīt šādus secinājumus:
a)
faktiskais budžeta deficīts 2010. gadā bija par 0,4 % no IKP lielāks nekā noteiktais mērķa apjoms, bet ekonomiskā izaugsme 2010. gadā bija straujāka, nekā paredzēts Komisijas dienestu 2009. gada pavasara prognozē, kura bija Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu pamatā. Sagaidāms, ka 2011. gadā vispārējās valdības budžeta bilance (gan saskaņā ar valdības, gan Komisijas dienestu 2011. gada rudens prognozi - “2011. gada rudens prognoze”) no negatīvas mainīsies uz pozitīvu, bet tikai pateicoties vienreizējiem ieņēmumiem 9,75 % apjomā no IKP, kas saistīti ar pensiju aktīvu pārcelšanu no privātajām pensiju shēmām uz valsts pensiju plānu, un ieņēmumiem 0,9 % apjomā no IKP, kas gūti no nozaru maksājumiem. Bez šiem vienreizējiem ieņēmumiem deficīts būtu sasniedzis aptuveni 6 % no IKP un būtiski pārsniedzis 3 % no IKP atsauces lielumu, kas noteikts 1. pantā 12. protokolā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību. Savā 2011. gada rudens EDP paziņojumā Ungārijas iestādes prognozēja budžeta pārpalikumu 3,9 % apjomā no IKP. 2011. gada rudens prognozē bija paredzēts nedaudz zemāks budžeta pārpalikums (proti, 3,6 % no IKP), jo tajā bija ņemta vērā publiskā sektora transporta uzņēmumu parāda daļa (0,2 % no IKP). Balstoties uz jaunāko informāciju par vienreizējiem ieņēmumiem, kas saņemti pēc 2011. gada rudens prognozes sagatavošanas, budžeta pārpalikums varētu būt vēl mazāks. Kas attiecas uz strukturālo deficītu, tā situācija pasliktinājās par 1,5 % no IKP 2010. gadā un par 1,25 % no IKP 2011. gadā, kopumā par 2,75 % no IKP, kas ir pretrunā Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumam minētajos divos gados nodrošināt fiskālos pasākumus ar kopējo apjomu vismaz 0,5 % no IKP, kas vajadzīgs, lai līdz 2011. gada termiņam ilgtspējīgi novērstu deficītu. Šī strukturālā pasliktināšanās atspoguļo to, ka nodokļu samazinājumi, kuru apjoms bija vairāk nekā 2 % no IKP, netika pietiekami kompensēti ar strukturāliem pasākumiem;
b)
attiecībā uz 2012. gadu budžeta projektā noteikts deficīta mērķis 2,5 % no IKP, kas atbilst konverģences programmas 2011. gada atjauninājumam. Lai šo mērķi sasniegtu, budžeta priekšlikumā ietverti vairāki pasākumi, kuru kopējā ietekme atbilstoši iestāžu aplēsēm ir gandrīz 4 % no IKP, vienlaikus veidojot ārkārtas rezervju uzkrājumu 0,7 % apjomā no IKP. Turpretī 2011. gada rudens prognozē lēsts, ka 2012. gadā vispārējās valdības deficīts sasniegs 2,8 % no IKP un strukturālais deficīts uzlabosies, sasniedzot 2,4 % no IKP. Salīdzinājumā ar budžeta projektu šīs augstākās deficīta aplēses atspoguļo, citu faktoru starpā, 2012. gada ekonomiskās izaugsmes prognozi, kas ir par 1 procentpunktu zemāka, kā arī piesardzīgāku ieņēmumu un izdevumu attīstības novērtējumu. Vienlaikus saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem budžeta projektā ietverts pieņēmums, ka ārkārtas rezerve netiks skarta. Taču deficīta robežvērtība - 3 % no IKP - ir ievērota, tikai pateicoties vienreizējiem ieņēmumiem, kas veido gandrīz 0,9 % no IKP un ko gūst no iepriekšminētajiem nozaru ārkārtas maksājumiem;
c)
atbilstīgi 2011. gada rudens prognozei un pamatojoties uz parasto pieņēmumu par politikas nemainīgumu, 2013. gadā tika plānota budžeta deficīta stāvokļa pasliktināšanās līdz 3,7 % no IKP. Tas ir galvenokārt saistīts ar to, ka pakāpeniski likvidējamie nozaru ārkārtas maksājumi, kas rada ieņēmumus 0,9 % apjomā no IKP, netiks līdzsvaroti ar papildu ietaupījumiem attiecīgā gada strukturālo reformu programmā;
d)
pamatojoties uz budžeta attīstības tendencēm kopš 2011. gada rudens prognozes publiskošanas, vispārējās valdības deficīta prognoze 2012. gadam, kas ir 2,8 % no IKP, joprojām šķiet sasniedzama (neņemot vērā neseno makroekonomiskās vides pasliktināšanos). To izskaidro fakts, ka valdības 2011. gada 15. decembrī pieņemtā konsolidācijas pasākumu kopuma deficītu samazinošo ietekmi 0,4 % apjomā no IKP aptuveni kompensē pieņemtie deficītu palielinošie budžeta projekta grozījumi, kā arī neto izmaksas budžetā, kuras izriet no 2011. gada 15. decembrī panāktās vienošanās ar banku sektoru un vēl nav kompensētas ar papildu konsolidācijas pasākumiem;
e)
2013. gadam, ņemot vērā dažus strukturālo reformu programmas konkretizējumus (attiecīgie valdības un parlamenta lēmumi ir atspoguļoti Ungārijas 2011. gada decembra EDP progresa ziņojumā), pozitīvo bāzes efektu no 2012. gada un neto izmaksas, kas izriet no vienošanās ar banku sektoru, 2011. gada rudens prognozē ietvertā budžeta deficīta prognozi 2013. gadam varētu samazināt no 3,7 % līdz 3,25 % no IKP, kas joprojām pārsniedz 3 % no IKP atsauces lielumu. Starpība starp pašreizējo atjaunināto izvērtējumu un oficiālo budžeta deficīta mērķi (2,2 % no IKP), kas noteikts Ungārijas 2011. gada aprīļa Konverģences programmā, jo īpaši veidojas no tā, ka noteiktu pasākumu neīstenošanas dēļ nebija iespējams ņemt vērā aptuveni pusi no strukturālo reformu programmas. Atlikusī starpība salīdzinājumā ar oficiālo mērķi ir saistīta ar lielāku izdevumu prognozi, jo īpaši valstij piederošo transporta uzņēmumu un ceļu uzturēšanas nozarē, turklāt starpību rada arī atšķirīgi pieņēmumi par izaugsmi. Ir plānotas turpmākas strukturālas reformas, kas varētu samazināt deficīta prognozi, bet nav pietiekami detalizēti izklāstītas;
f)
riski, kas saistās ar šīm atjauninātajām vidēja termiņa prognozēm, ir ar tendenci samazināties. Ir arī neliels pozitīvs risks, kas veidojas no ieņēmumu plūsmām, kuras 2012. un 2013. gadā turpinās būt lielākas, nekā gaidīts. Taču sagaidāms, ka negatīvie riski pārsniegs kompensējošos pozitīvos riskus. Jo īpaši kopš 2011. gada rudens prognozes publiskošanas 2011. gada 10. novembrī ir palielinājušās procentu likmes visiem maksājumu termiņiem, ir pazeminājies valūtas maiņas kurss un pasliktinājusies vidēja termiņa ekonomiskā perspektīva. Kopumā, ja ņemtu vērā šos faktorus, deficīta prognoze gan 2012., gan 2013. gadam būtu vēl jāpalielina par 0,5 % no IKP, kas nozīmētu budžeta deficītu attiecīgi mazliet virs 3 % no IKP un 3,75 % no IKP;
g)
saskaņā ar 2011. gada rudens prognozi sagaidāms, ka - ņemot vēra gan budžeta deficīta apjomu, gan pieņēmumus attiecībā uz valūtas kursu - valsts bruto parāds 2013. gadā atkal pieaugs līdz aptuveni 77 % no IKP pēc īslaicīga parāda līmeņa krituma 2011. gadā, kas bija saistīts ar privāti pārvaldīto pensiju aktīvu pārņemšanu. Ja vidēja termiņa budžeta prognozes atjauninātu, balstoties tikai uz jaunajiem pasākumiem, kas pieņemti pēc prognozes sagatavošanas, prognozētā parāda attiecība pret IKP būtu faktiski nemainīga 2012. gadā un tikai nedaudz uzlabotos 2013. gadā. Taču turpmāki iespējamie budžeta prognožu atjauninājumi, kuros ņemtas vērā galvenokārt pieaugušās procentu likmes, HUF/EUR maiņas kurss 2011. gada beigās, kas bija 311 (aptuveni par 12 % zemāks nekā 2011. gada rudens prognozē izmantotais tehniskais pieņēmums), kā arī mazāk labvēlīgā makroekonomiskā vide, 2011. gadā veidotu parāda attiecību aptuveni 80 % apjomā, kas pēc tam stabilizētos aptuveni 78,5 % līmenī gan 2012., gan 2013. gadā, lai gan Padome ieteica panākt to, ka bruto parāda attiecība noturīgi samazinās.
(10)
Kopējais secinājums ir tāds, ka, lai gan 2011. gadā Ungārija formāli nav pārsniegusi atsauces lielumu 3 % no IKP, šā sasnieguma pamatā nav strukturālas un ilgtspējīgas korekcijas. Budžeta pārpalikums 2011. gadā balstās uz ievērojamiem vienreizējiem ieņēmumiem vairāk nekā 10 % apjomā no IKP, un to ietekmē strukturālās situācijas kumulatīvs pasliktinājums par 2,75 % no IKP 2010. un 2011. gadā, kas ir pretrunā ieteiktajam fiskālajam uzlabojumam 0,5 % apomā no IKP. Turklāt iestādes 2012. gadā īstenos būtiskus strukturālos pasākumus, strukturālo deficītu samazinot līdz 2,6 % no IKP; 3 % no IKP atsauces lieluma ievērošana atkal ir iespējama, tikai pateicoties vienreizējiem pasākumiem, kuru ietekme ir gandrīz 1 % no IKP. Visbeidzot, sagaidāms, ka 2013. gadā budžeta deficīts (3,25 % no IKP) atkal pārsniegs 3 % no IKP deficīta robežvērtību, pat ņemot vērā papildu pasākumus, kas izziņoti pēc 2011. gada rudens prognozes. Lielāks deficīts 2013. gadā ir saistīts galvenokārt ar to, ka pagaidu vienreizējie pasākumi tiek pakāpeniski likvidēti, kā plānots, bet ne visas plānotās strukturālās reformas ir pietiekami konkretizētas. Kopumā ir pamatoti secināt, ka Ungārijas iestāžu reakcija uz Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu, kas pieņemts saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu, ir bijusi nepietiekama,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Reaģējot uz Padomes 2009. gada 7. jūlija ieteikumu saskaņā ar EKL 104. panta 7. punktu, Ungārija minētajā ieteikumā noteiktajā termiņā nav veikusi efektīvus pasākumus.
2. pants
Šis lēmums ir adresēts Ungārijai.
Briselē, 2012. gada 24. janvārī