ROZHODNUTÍ RADY 2011/424/SZBP
ze dne 18. července 2011
o jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro jižní Středomoří
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nejnovější vývoj v arabském světě si žádá výraznější a komplexní reakci ze strany Evropské unie.
(2)
Evropská rada přijala ve dnech 4. února a 11. března 2011 prohlášení a ve dnech 24. a 25. března 2011 závěry vyjadřující záměr Unie podporovat veškeré kroky, které směřují k demokratické transformaci v zemích jižního sousedství, a rozvinout s tímto regionem nové partnerství.
(3)
Rada přijala dne 21. února 2011 závěry o vývoji situace v zemích jižního sousedství a dne 20. června 2011 závěry o evropské politice sousedství, které vítají návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku na jmenování zvláštního zástupce Evropské unie pro jižní Středomoří.
(4)
Vysoká představitelka a Komise navrhly ve svých sděleních ze dnů 8. března a 25. května 2011 partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu a nový přístup k partnerství se zeměmi sousedícími s Unií prostřednictvím evropské politiky sousedství.
(5)
Je třeba posílit diplomatickou činnost Unie v zemích tohoto regionu v zájmu podpory spořádaného přechodu k udržitelné demokracii, lidských práv a právního státu.
(6)
Proto by měl být jmenován zvláštní zástupce Evropské unie pro jižní Středomoří (dále jen „zvláštní zástupce EU“).
(7)
Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Jmenování
Zvláštním zástupcem Evropské unie pro jižní Středomoří na období do 30. června 2012 je jmenován pan Bernardino LEÓN. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
Článek 2
Cíle politiky
Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie pro jižní sousedství stanovených v prohlášeních Evropské rady ze dnů 4. února a 11. března 2011, v závěrech Evropské rady ze dne 24. a 25. března 2011, v závěrech Rady ze dne 21. února a 20. června, a s ohledem na návrhy vysoké představitelky a Komise vyplývající z jejich prohlášení ze dne 8. března a 25. května 2011.
Tyto cíle zahrnují:
a)
posílení politického dialogu Unie, což přispěje k partnerství a širším vztahům se zeměmi jižního Středomoří;
b)
přispění k reakci Unie na vývoj v zemích jižního Středomoří, a zejména k posílení demokracie a budování institucí, právního státu, řádné správy věcí veřejných, dodržování lidských práv a základních svobod, míru a regionální spolupráce, včetně evropské politiky sousedství a Unie pro Středomoří;
c)
posílení účinnosti, přítomnosti a viditelnosti Evropské unie v tomto regionu a na příslušných mezinárodních fórech. Navázání úzké spolupráce s důležitými místními partnery, jakož i mezinárodními a regionálními organizacemi, jako jsou Africká unie, Liga arabských států, Organizace islámské konference, Organizace spojených národů a Rada pro spolupráci arabských států v Zálivu.
Článek 3
Mandát
K dosažení cílů politiky se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:
a)
posílit celkovou politickou úlohu Unie vůči zemím jižního Středomoří, především podporou dialogu s vládami a mezinárodními organizacemi, jakož i s občanskou společností a jinými relevantními partnery, a propagací povědomí mezi partnery o přístupu Unie;
b)
udržovat úzké styky se všemi stranami, které se účastní procesu demokratické transformace v tomto regionu, napomáhat stabilizaci a usmíření při plném respektování místní odpovědnosti a přispívat k řešení krizí a předcházení jim;
c)
přispívat k lepší soudržnosti, souladu a koordinaci politik a opatření Unie a členských států ve vztahu k tomuto regionu;
d)
přispívat k podpoře koordinace s mezinárodními partnery a organizacemi. V koordinaci s Komisí napomáhat vysokému představiteli příspěvkem k úkolům pracovní skupiny pro jižní Středomoří;
e)
přispívat k provádění politiky Unie v oblasti lidských práv v regionu, včetně obecných zásad EU pro lidská práva, zejména obecných zásad EU o dětech a ozbrojených konfliktech a o násilí proti ženám a dívkám a o potírání všech forem diskriminace zaměřené proti nim, jakož i politiky Unie v oblasti žen, míru a bezpečnosti, a to i monitorováním vývoje a podáváním zpráv, jakož i vypracováváním souvisejících doporučení.
Článek 4
Provádění mandátu
1. Zvláštní zástupce EU odpovídá za provádění mandátu z pověření vysokého představitele.
2. Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro zvláštního zástupce EU hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci jeho mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
3. Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ).
Článek 5
Financování
1. Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU do 30. června 2012 činí 855 000 EUR.
2. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál nadále administrativně podléhá vysílajícímu členskému státu, orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
Článek 7
Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu
Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a členů jeho týmu se podle potřeby dohodnou s hostitelskou stranou nebo stranami. Členské státy a Komise poskytují k tomuto účelu veškerou nezbytnou podporu.
Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU ze dne 31. března 2011 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (1).
Článek 9
Přístup k informacím a logistická podpora
1. Členské státy, Komise a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
2. Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie nebo členské státy.
Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci v rámci své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření pro zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:
a)
vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi stanovící fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a stanovící pohotovostní plán a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro oblast mise;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy v polovině období a zprávy o provádění mandátu.
Článek 11
Podávání zpráv
Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy Politickému a bezpečnostnímu výboru a vysokému představiteli. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení Politického a bezpečnostního výboru nebo vysokého představitele může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci.
Článek 12
Koordinace
1. Zvláštní zástupce EU podporuje celkovou politickou koordinaci Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a členských států byly na místě uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi členských států a Komise a podle potřeby i s činnostmi dalších zvláštních zástupců Evropské unie působících v regionu, včetně zvláštního zástupce Evropské unie pro mírový proces na Blízkém východě. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie.
2. Na místě jsou udržovány úzké styky s vedoucími delegací Unie a vedoucími misí členských států, kteří se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění mandátu. Zvláštní zástupce Unie rovněž udržuje vztahy s dalšími mezinárodními a regionálními subjekty působícími na místě.
Článek 13
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce Unie předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi do konce ledna roku 2012 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 18. července 2011.
PADOMES LĒMUMS 2011/424/KĀDP
(2011. gada 18. jūlijs),
ar ko ieceļ Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Vidusjūras dienvidu reģionā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 31. panta 2. punktu un 33. pantu,
ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
tā kā:
(1)
Nesenie notikumi arābu valstīs prasa pastiprinātu un visaptverošu Eiropas Savienības reakciju.
(2)
Eiropadome 2011. gada 4. februārī un 11. martā pieņēma deklarācijas un 2011. gada 24. un 25. martā - secinājumus, kuros pausts Savienības nodoms atbalstīt visus pasākumus, kas dienvidu kaimiņreģionā tiek veikti demokrātiskas pārveides virzienā, un attīstīt jaunu partnerību ar šo reģionu.
(3)
Padome 2011. gada 21. februārī pieņēma secinājumus par notikumiem dienvidu kaimiņreģionā un 2011. gada 20. jūnijā - par Eiropas kaimiņattiecību politiku, kuros pausts gandarījums par Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) priekšlikumu attiecībā uz Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Vidusjūras dienvidu kaimiņreģionā.
(4)
AP un Eiropas Komisija un 2011. gada 8. marta un 25. maija paziņojumos iesniedza priekšlikumus attiecībā uz Partnerību demokrātijai un kopīgai labklājībai un jaunu pieeju partnerībai ar Savienības kaimiņvalstīm, piemērojot Eiropas kaimiņattiecību politiku.
(5)
Lai atbalstītu secīgu pāreju uz ilgtspējīgu demokrātiju, kā arī cilvēktiesības un tiesiskumu, ir vajadzīga uzlabota Savienības diplomātija reģiona valstīs.
(6)
Tādēļ būtu jāieceļ Eiropas Savienības īpašais pārstāvis (ESĪP) Vidusjūras dienvidu reģionā.
(7)
ESĪP īstenos savas pilnvaras situācijā, kas var pasliktināties un varētu kaitēt Līguma 21. pantā izklāstītajiem Savienības ārējās darbības mērķiem,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Iecelšana
Ar šo Bernardino LEÓN kungs tiek iecelts par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Vidusjūras dienvidu reģionā uz laikposmu līdz 2012. gada 30. jūnijam. ESĪP pilnvaru termiņš var beigties ātrāk, ja Padome pēc AP priekšlikuma pieņem tādu lēmumu.
2. pants
Politikas mērķi
ESĪP pilnvaru pamatā ir Savienības politikas mērķi attiecībā uz dienvidu kaimiņreģionu, kā izklāstīts Eiropadomes 2011. gada 4. februāra un 11. marta deklarācijās un 2011. gada 24. un 25. marta secinājumos, kā arī Padomes 2011. gada 21. februāra un 20. jūnija secinājumos un ņemot vērā AP un Komisijas 2011. gada 8. marta un 25. maija paziņojumos paustos priekšlikumus.
Šie mērķi aptver:
a)
Savienības politiskā dialoga uzlabošanu, atbalstu partnerībai un plašākām attiecībām ar Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm;
b)
ieguldījumu Savienības atbildē, reaģējot uz notikumiem Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs, īpaši demokrātijas un iestāžu izveides stiprināšanā, tiesiskumā, labā pārvaldībā, cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanā, miera un reģionālajā sadarbībā, tostarp izmantojot Eiropas Kaimiņattiecību politiku un Savienību Vidusjūrai;
c)
uzlabotu Eiropas Savienības efektivitāti, klātbūtni un pamanāmību reģionā un attiecīgos starptautiskos forumos. Ciešas saskaņotības izveide ar attiecīgajiem vietējiem partneriem un tādām starptautiskām un reģionālām organizācijām kā ANO, Arābu valstu līga, Āfrikas Savienība, Islāma konferences organizācija un Persijas līča arābu valstu sadarbības padome.
3. pants
Pilnvaras
Lai sasniegtu politikas mērķus, ESĪP ir pilnvarots:
a)
stiprināt Savienības vispārējo politisko nozīmi Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs, jo īpaši uzlabojot dialogu ar valdībām un starptautiskām organizācijām, kā arī ar pilsonisko sabiedrību un citiem attiecīgiem interesentiem un veicinot partneru izpratni par Savienības pieeju;
b)
saglabāt ciešus sakarus ar visām reģionā pastāvošajām demokrātiskās pārveides procesā iesaistītajām pusēm, sekmēt stabilizāciju un izlīgumu, pilnībā ievērojot vietējo pašnoteikšanos, un atbalstīt krīžu pārvarēšanu un novēršanu;
c)
atbalstīt labāku Savienības un dalībvalstu politikas un uz reģionu vērstu darbību saskaņu, konsekvenci un saskaņotību;
d)
palīdzēt sekmēt saskaņotību ar starptautiskiem partneriem un organizācijām. Sadarbībā ar Komisiju atbalstīt AP, piedaloties Vidusjūras dienvidu reģiona jautājumu darba grupas darbā;
e)
sekmēt to, ka reģionā tiek īstenota Savienības cilvēktiesību politika, tostarp Savienības Cilvēktiesību pamatnostādnes, jo īpaši Savienības Pamatnostādnes par bērniem un bruņotiem konfliktiem, kā arī par vardarbību pret sievietēm un meitenēm un par viņu jebkāda veida diskriminācijas apkarošanu, un Savienības politika attiecībā uz sievietēm, mieru un drošību, tostarp pārraugot attīstību un ziņojot par to, kā arī izstrādājot ieteikumus šajā sakarā.
4. pants
Pilnvaru īstenošana
1. ESĪP ir atbildīgs par pilnvaru īstenošanu AP pakļautībā.
2. Politikas un drošības komiteja (PDK) uztur privileģētus sakarus ar ESĪP un ir galvenais ESĪP kontaktpunkts sakariem ar Padomi. PDK saskaņā ar pilnvarām, neskarot AP pilnvaras, dod ESĪP stratēģiskas norādes un politisku virzību.
3. ESĪP strādā ciešā sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD).
5. pants
Finansējums
1. ESĪP pilnvaru īstenošanas izdevumiem paredzētā finanšu atsauces summa laikposmam līdz 2012. gada 30. jūnijam ir EUR 855 000.
2. Izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.
3. Izdevumus pārvalda saskaņā ar ESĪP un Komisijas noslēgtu līgumu. ESĪP sniedz Komisijai pārskatu par visiem izdevumiem.
6. pants
Komandas izveide un tās sastāvs
1. ESĪP saskaņā ar savām pilnvarām un atbilstīgajiem piešķirtajiem finanšu līdzekļiem ir atbildīgs par savas komandas izveidi. Komandā iekļauj personas, kam, kā pilnvarās paredzēts, ir īpašas zināšanas konkrētos politikas jautājumos. ESĪP operatīvi informē Padomi un Komisiju par savas komandas sastāvu.
2. Dalībvalstis, Savienības iestādes un EĀDD var ierosināt darbinieku norīkošanu darbā pie ESĪP. Minētajam norīkotajam personālam atalgojumu maksā attiecīgā dalībvalsts, attiecīgā Savienības iestāde vai EĀDD. Darbā pie ESĪP var nosūtīt arī ekspertus, ko ES dalībvalstis norīkojušas darbā Savienības iestādēs vai EĀDD. Starptautiskajiem personāla līgumdarbiniekiem ir kādas dalībvalsts valstspiederība.
3. Viss norīkotais personāls turpina būt nosūtītājas dalībvalsts, Savienības iestādes vai EĀDD administratīvā pakļautībā, un tas veic savus pienākumus un rīkojas ESĪP pilnvaru interesēs.
7. pants
ESĪP un ESĪP personāla imunitāte un privilēģijas
Par privilēģijām, imunitāti un citām garantijām, kas ESĪP un ESĪP personālam ir vajadzīgas misijas veikšanai un tās sekmīgai norisei, attiecīgi vienojas ar uzņēmējvalsti/uzņēmējvalstīm. Šajā nolūkā dalībvalstis un Komisija sniedz visu vajadzīgo atbalstu.
8. pants
ES klasificētās informācijas drošība
ESĪP un ESĪP komandas personāls ievēro drošības principus un minimuma standartus, kas noteikti ar Padomes Lēmumu 2011/292/ES (2011. gada 31. marts) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (1).
9. pants
Piekļuve informācijai un materiāltehniskais atbalsts
1. Dalībvalstis, Komisija un Padomes Ģenerālsekretariāts nodrošina, lai ESĪP varētu piekļūt jebkurai attiecīgai informācijai.
2. Savienības delegācijas un dalībvalstis attiecīgos gadījumos nodrošina materiāltehnisko atbalstu reģionā.
10. pants
Drošība
Saskaņā ar Savienības politiku attiecībā uz tāda personāla drošību, kurš izvietots ārpus Savienības, lai veiktu operatīvas darbības saskaņā ar Līguma V sadaļu, ESĪP saskaņā ar savām pilnvarām un pamatojoties uz drošības situāciju ģeogrāfiskajā teritorijā, par ko ESĪP ir atbildīgs, veic visus praktiski iespējamos pasākumus visa ESĪP tiešā pakļautībā esošā personāla drošībai, jo īpaši:
a)
izveidojot misijai paredzētu drošības plānu, kurā noteikti misijai paredzēti fiziski, organizatoriski un procesuāli drošības pasākumi, regulējot personāla drošu pārvietošanos uz misijas teritoriju un minētajā teritorijā, kā arī rīcību drošības negadījumos, un nosakot misijas ārkārtas rīcības plānu un evakuācijas plānu;
b)
nodrošinot, ka visam personālam, kas izvietots ārpus Savienības, ir augsta riska apdrošināšana atbilstīgi apstākļiem misijas teritorijā;
c)
nodrošinot, ka visi ESĪP komandas locekļi, ko izvieto ārpus Savienības, tostarp uz vietas nolīgtie darbinieki, pirms vai pēc ierašanās misijas teritorijā ir piedalījušies atbilstīgā drošības apmācībā, kuras pamatā ir riska izvērtējuma pakāpe, kas piešķirta misijas teritorijai;
d)
nodrošinot, ka tiek īstenoti visi pieņemtie ieteikumi, kas sniegti pēc regulāra drošības izvērtējuma, un - saistībā ar starpposma ziņojumiem un pārskata ziņojumu par pilnvaru īstenošanu - rakstiski ziņojot Padomei, AP un Komisijai par šo ieteikumu īstenošanu un citiem drošības jautājumiem.
11. pants
Ziņojumi
ESĪP regulāri sniedz mutiskus un rakstiskus ziņojumus PDK un AP. Vajadzības gadījumā ESĪP ziņojumus sniedz arī Padomes darba grupām. Rakstiskus ziņojumus regulāri izsūta, izmantojot COREU tīklu. Pēc PDK vai AP ieteikuma ESĪP var sniegt ziņojumus Ārlietu padomei.
12. pants
Koordinācija
1. ESĪP veicina vispārēju Savienības politisko koordināciju un palīdz nodrošināt, lai visi Savienības un dalībvalstu instrumenti misijas norises vietā būtu saskaņoti Savienības politisko mērķu sasniegšanai. ESĪP darbības koordinē ar dalībvalstu un Komisijas darbībām, kā arī attiecīgā gadījumā ar darbībām, ko reģionā veic citi Eiropas Savienības īpašie pārstāvji, tostarp ESĪP Tuvo Austrumu miera procesam. ESĪP sniedz regulārus ziņojumus dalībvalstu pārstāvniecībām un Savienības delegācijām.
2. Misijas norises vietā ESĪP uztur ciešu saikni ar Savienības delegāciju vadītājiem un dalībvalstu pārstāvniecību vadītājiem, kas dara visu iespējamo, lai palīdzētu ESĪP īstenot pilnvaras. ESĪP uztur saikni arī ar citām starptautiskajām un reģionālajām struktūrām attiecīgajā teritorijā.
13. pants
Pārskatīšana
Šā lēmuma īstenošanu un tā saderību ar citām Savienības darbībām reģionā regulāri pārskata. ESĪP līdz 2012. gada janvāra beigām iesniedz Padomei, AP un Eiropas Komisijai progresa ziņojumu un pilnvaru termiņa beigās - visaptverošu pilnvaru īstenošanas ziņojumu.
14. pants
Stāšanās spēkā
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2011. gada 18. jūlijā