ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. července 2010
o parafiskálním poplatku na podporu vína C 43/04 (ex NN 38/03), který uplatňuje Portugalsko
(oznámeno pod číslem K(2010) 4891)
(Pouze portugalské znění je závazné)
(2011/6/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) (1), a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
po vyzvání zúčastněných stran, aby podle výše uvedeného ustanovení předložily své připomínky (2),
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Na základě stížnosti zaslala Evropská komise portugalským orgánům dne 20. ledna 2003 žádost o informace týkající se parafiskálního poplatku nazývaného „na podporu vína“, který vybírá Institut révy a vína, a týkající se opatření financovaných takto vybraným poplatkem.
(2)
Stálé zastoupení Portugalska při Evropské unii odpovědělo Komisi dopisem ze dne 14. března 2003. Jako odpověď na dotazy útvarů Komise zaslané faxem dne 14. května a 22. prosince 2003 byly v dopisech ze dne 4. srpna 2003, 2. září 2003, 24. února 2004 a 15. července 2004 zaslány doplňující informace.
(3)
Vzhledem k tomu, že se dotčený mechanismus uplatňuje bez předchozího povolení Komise od roku 1995, byl zapsán do registru neoznámené podpory. Opatření prováděná Portugalskem ve skutečnosti představují novou podporu neoznámenou Komisi, a tudíž protiprávní ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 (nyní článek 108) SFEU (3).
(4)
Dopisem ze dne 6. prosince 2004 (K(2004)4522) oznámila Komise Portugalsku své rozhodnutí zahájit ve věci této podpory formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU. Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství (4). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k dotčené podpoře.
(5)
Portugalské orgány předložily své připomínky dopisy ze dne 11. a 13. ledna 2005. Svoji odpověď doplnily dopisem ze dne 24. května 2006. Komise neobdržela připomínky od třetích zúčastněných stran.
II. POPIS PODPORY
(6)
Tato kapitola stručně rekapituluje souvislosti a hlavní skutečnosti týkající se opatření zkoumaných v tomto rozhodnutí. Podrobnosti o těchto skutečnostech jsou uvedeny v rozhodnutí o zahájení řízení uvedeném ve 4. bodě odůvodnění výše.
1. Institut révy a vína
(7)
Institut révy a vína (dále jen „IRV“) je veřejný orgán založený v roce 1986 s cílem zajistit kontrolu a obecnou koordinaci odvětví vína v Portugalsku. V souladu s ustanoveními legislativního nařízení č. 99/97 ze dne 26. dubna 1997 (základní zákon o Institutu révy a vína) (5) byly IRV uděleny obecné pravomoci v oblasti podpory, studia, kontroly, dohledu a propagace výroby a prodeje vína a vinařských produktů a za těmito účely byl vybaven administrativní a finanční autonomií.
(8)
Tento orgán vykonává činnost, která mu byla přidělena vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy Společenství týkajícími se odvětví vína, a zejména funguje jako vnitrostátní instituce, kterou portugalský stát (6) pověřil dohledem nad dodržováním předpisů Společenství v odvětví vína podle čl. 72 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (7).
(9)
V rámci svých úkolů obecné koordinace v odvětví vína IRV vyvíjí dva typy činností:
-
činnosti, které se týkají hlavně vín a vinařských produktů, jež jsou vyprodukovány v Portugalsku, a to pravomoci týkající se vinařského registru a dědictví i auditu kontrolního a certifikačního systému jakostních vín s. o. a regionálních vín (v průměru 2,8 % rozpočtu IRV ), a
-
činnosti týkající se bez rozdílu vín a vinařských produktů pocházejících z Portugalska a vín a vinařských produktů pocházejících z jiných členských států nebo ze třetích států a uváděných na trh v Portugalsku, a to řídící a koordinační činnosti vinařského trhu a kontrolu a dohled nad odvětvím vinařství v souladu s vnitrostátními předpisy a s předpisy Společenství (činnosti, které zahrnují téměř celý rozpočet IRV).
(10)
IRV také poskytuje určité služby třetím stranám, a to: (i) organizování a podporu vzdělávacích činností pro hospodářské subjekty, profesní a mezioborová sdružení v odvětví vína a zaměstnance IRV; (ii) poskytování skladovacích kapacit infrastruktury IRV hospodářským subjektům působícím v dotčeném odvětví a (iii) poskytování laboratorních služeb IRV a vzdělávání vlastních pracovníků a jiných pracovníků odvětví vína (z velké části financované podpůrnými programy Společenství a vnitrostátními podpůrnými programy).
2. Opatření k propagaci vína
(11)
IRV také zajišťuje propagaci vína. To se projevuje poskytnutím podpory reprezentativním mezioborovým sdružením odvětví vína, která plánují rozvoj aktivit na propagaci a reklamu vína a vinařských produktů. Tato podpora je financována částečně z příjmů z poplatku na podporu vína, který se vybírá z domácích a dovezených produktů, kdy dané procento stanoví každoročně portugalské orgány, které současně určují kritéria výběru příjemců podpory (8).
(12)
Od roku 1997 byla podpora obecné propagace vína a vinařských produktů přidělena na základě otevřeného a konkurenčního postupu portugalskému mezioborovému sdružení, které zastupuje portugalské odvětví vína, s názvem „Viniportugal“. Viniportugal se jako jediný kandidát od roku 1997 stal příjemcem celého parafiskálního poplatku určeného k těmto účelům.
(13)
Toto procento z uvedeného poplatku bylo určeno k financování dvou různých typů propagačních kampaní:
-
v první řadě kampaní na obecnou propagaci vína a vinařských produktů v Portugalsku bez odkazu na jejich původ;
-
za druhé kampaní na propagaci portugalského vína a vinařských produktů na území jiných členských států a třetích zemí.
2.1. Obecná propagace vína v Portugalsku
(14)
Co se týče kampaní na obecnou propagaci vína v Portugalsku, potvrzují portugalské orgány, že Viniportugal plní podpůrnou funkci a provádí propagační činnosti v oblasti vína a vinařských produktů, jako je podpora kulturních a vědeckých činností spojených s odvětvím vína. V této souvislosti Viniportugal podporuje kulturu vína pořádáním veletrhů a výstav v této oblasti, vydáváním publikací na toto téma a pomocí prezentací, informačních akcí a reklamních kampaní vzhledem k tomu, že obecná propagace vína má přímý vliv na spotřebu vína v Portugalsku.
(15)
Portugalské orgány uvádějí, že cílem propagačních a reklamních činností, které vyvíjí Viniportugal, není v žádném případě odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů z jiných členských států nebo poškodit jejich pověst. Rovněž nemají přinést prospěch určité výrobní značce nebo jednotlivým producentům.
(16)
Hlavním cílem reklamních kampaní na vnitrostátní úrovni je získat mladé zletilé spotřebitele obou pohlaví pro zdravou konzumaci vína jako alternativy k pivu nebo jiným alkoholickým nápojům.
(17)
Sdružení Viniportugal rovněž podporuje vydávání knih, prospektů a praktických příruček o víně s cílem popularizovat kulturu vína; uzavírá smlouvy s institucemi vyššího vzdělávání na podporu vzdělávání odborníků v odvětví vína a restauratérství; podporuje portugalský svaz someliérů, aby zvýšilo kvalitu vín podávaných ve veřejných prostorách a zajistilo všeobecnou znalost vlastností vína; a konečně Viniportugal podporuje umírněnou a odpovědnou konzumaci vína ve spolupráci se zdravotnickými institucemi tím, že pořádá semináře o boji proti alkoholu v krvi a bezpečnosti silničního provozu a navrhuje kodex správné praxe v oblasti reklamy na víno s cílem propagovat víno důstojným způsobem a vyhnout se podpoře konzumace alkoholu u nezletilých. Portugalské orgány předložily vzorky propagačních materiálů, které prokazují dodržování výše uvedených zásad.
2.2. Podpora portugalského vína na trzích jiných členských států a třetích zemí
(18)
Na druhé straně, co se týče kampaní k propagaci portugalského vína a vinařských produktů na území jiných členských států a třetích zemí, uvedly portugalské orgány, že činnosti vyvíjené na trzích jiných členských států a třetích zemí jsou zacíleny na propagaci portugalských vín a realizují se prostřednictvím zveřejňování reklam v odborných časopisech, rozšiřování informačních bulletinů, účasti na odborných výstavách a podpory návštěv novinářů odborných periodik v Portugalsku. Portugalské orgány tvrdí, že cílem těchto kampaní není odradit spotřebitele od nákupu produktů z jiných členských států nebo poškodit pověst těchto produktů ani přinést prospěch určité výrobní značce nebo jednotlivým producentům. V této souvislosti předložily portugalské orgány příklady a vzorky reklamních kampaní v zahraničním odborném tisku.
3. Opatření v oblasti vzdělávání
(19)
Institut IRV je odpovědný za podporu a zajišťování technického vzdělávání a informačních činností pro hospodářské subjekty v odvětví vína, aby se tak zaručila kvalita vín a vinařských produktů. V letech 1997 až 2002 pořádal tento institut různé vzdělávací akce pro své úředníky (1 449 úředníků), další úředníky státní správy a v menší míře i pro subjekty v daném odvětví (135 zaměstnanců).
(20)
Portugalské orgány zdůrazňují, že náklady na vzdělávací činnost pořádanou IRV v tomto období byly rovněž podpořeny z programů podpory modernizace zemědělství a lesnictví (PAMAF) 6 a z programu Agro - opatření 7, které jsou spolufinancovány Evropským sociálním fondem, kromě obecného školení „Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola - 2000“, jehož náklady byly 367,12 EUR. Portugalské orgány doplňují, že díky tomu nemusel institut IRV ani hospodářské subjekty přispívat na financování tohoto vzdělávání.
4. Poplatek na podporu vína
(21)
Zkoumané opatření se týká používání výnosů parafiskálního poplatku, který Institut révy a vína (dále jen „IRV “) vybírá od hospodářských subjektů působících v odvětví vína od roku 1995 (9). Cílem tohoto poplatku je zajistit tomuto veřejnému orgánu dostatečné prostředky na provádění úkolů spojených s koordinací odvětví vína v Portugalsku, což představuje více než 62 % rozpočtu na provoz IRV.
(22)
Podle čl. 1 odst. 1 legislativního nařízení 119/97 podléhají vína a vinařské produkty pocházející z ú zemí Portugalska stejně jako vnější produkty prodávané v Portugalsku poplatku na podporu vína, který je náhradou za služby poskytované IRV v souvislosti se všeobecnou podporou a koordinací odvětví vína nebo, v případě autonomních oblastí Azorských ostrovů a Madeiry, za služby poskytované příslušnými regionálními orgány.
(23)
Poplatek na podporu vína se vybírá nejen z vinařských produktů vyráběných a prodávaných v Portugalsku, ale i z produktů vyráběných v Portugalsku a prodávaných v jiných členských státech nebo ve třetích zemích (vývoz) a z vinařských produktů pocházejících z jiných členských států nebo ze třetích zemí a prodávaných v Portugalsku (dovoz).
(24)
Sazbu poplatku každoročně stanoví příslušné orgány ministerstva zemědělství. Sazba se liší podle obalové úpravy produktu a objemu obalu (10).
(25)
Výnosy z poplatku na podporu vína jsou i přes název poplatku určeny především na financování služeb všeobecné koordinace odvětví vína, které poskytuje IRV, a ve druhé řadě na propagaci vína a vinařských produktů.
(26)
Při zahájení řízení se Komise domnívala, že při obecné koordinaci odvětví vína svěřené právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy i při organizování poskytování podpory na propagaci vína institut IRV nevystupuje jako soukromý subjekt, ale jako veřejný orgán, a že se tedy u něj nejedná o státní podporu (viz bod 66 rozhodnutí o zahájení řízení).
(27)
Co se týče činnosti IRV jakožto poskytovatele některých služeb třetím stranám podle podmínek trhu (viz 15. bod odůvodnění výše), institut IRV neměl na základě svého postavení na trhu žádnou hospodářskou výhodu, a tudíž se u něj nejedná o státní podporu (viz bod 70 rozhodnutí o zahájení řízení).
(28)
Na základě informací, které měla Komise k dispozici, se rovněž domnívala, že sdružení Viniportugal nezískalo ekonomickou výhodu, a tudíž se nejednalo o státní podporu ve prospěch tohoto sdružení. Toto mezioborové sdružení je pouze poskytovatelem služeb, který byl vybrán podle objektivních kritérií otevřeným, transparentním a nediskriminujícím postupem, aby poskytoval takové služby (viz bod 87 rozhodnutí o zahájení řízení).
(29)
Ve chvíli zahájení vyšetřovacího řízení se tedy Komise domnívala, že došlo ke státní podpoře ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína z hlediska financování kampaní k propagaci a reklamě v oblasti vína a vinařských produktů (viz bod 80 rozhodnutí o zahájení řízení).
(30)
Co se týče vzdělávání, měla Komise rovněž za to, že se jednalo o státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU (viz body 79 a 80 rozhodnutí o zahájení řízení).
(31)
Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, jelikož měla pochybnosti o slučitelnosti těchto dvou druhů podpory s vnitřním trhem.
(32)
Pokud tedy jde o podporu reklamy portugalského vína na trhu jiných členských států a třetích zemí, Komise neměla v době zahájení řízení dostatečné informace, aby uzavřela, zda tyto akce přes uvádění původu vína nesdělují pouze informace o objektivních vlastnostech dotčených produktů a zda neobsahují subjektivní tvrzení o kvalitě produktů pouze z důvodu jejich původu (viz bod 119 rozhodnutí o zahájení řízení).
(33)
Co se týče financování podpor na propagaci a na vzdělávání, Komise měla v souladu s judikaturou Soudního dvora za to, že podpora vnitrostátních producentů může být financována parafiskálními poplatky uloženými i na dovoz od producentů stejného produktu jiných členských států pouze v tom případě, že budou existovat pojistky, že tito producenti mohou využívat všech těchto podpor stejným způsobem jako vnitrostátní producenti. Komise tedy ve stádiu zahájení řízení neměla dostatečné informace k tomu, aby uzavřela, zda v této věci nedochází k diskriminaci mezi vnitrostátními a dovezenými produkty. Nemohla tedy dojít k závěru, zda produkty pocházející z jiných členských států, ze kterých také musel být zaplacen poplatek, mohly stejným způsobem a stejnou měrou využívat všech výhod vyplývajících z uvedeného poplatku jako vnitrostátní produkty (viz bod 135 rozhodnutí o zahájení řízení).
(34)
Komise rovněž požadovala po portugalských orgánech, aby poskytly veškeré informace potřebné k vyhodnocení dotčených opatření, zejména v souvislosti s nediskriminačním charakterem metody financování uvedených podpor (tj. podpor na propagaci a reklamu vína a vinařských produktů v Portugalsku i na území jiných členských států a třetích zemí a podpor na vzdělávání) a v souvislosti s objektivní povahou reklamních kampaní pořádaných na trzích členských států a třetích zemí.
(35)
Toto rozhodnutí zkoumá uplatňování parafiskálního poplatku od jeho vstupu v platnost až do 31. prosince 2006, kdy vstoupily v platnost nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, aniž by to mělo vliv na postoj, který Komise zaujme k uplatňování tohoto poplatku na podporu vína po tomto datu.
III. PŘIPOMÍNKY, KTERÉ PŘEDLOŽILO PORTUGALSKO
(36)
V reakci na rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU zaslaly portugalské orgány své připomínky v dopisech ze dne 11. a 13. ledna 2005. Svoji odpověď doplnily dopisem ze dne 24. května 2006.
1. Podpory na vzdělávání
(37)
Co se týče podpor na vzdělávání, portugalské orgány upřesnily následující skutečnosti.
(38)
V letech 1997 až 2000 institut IRV pořádal vzdělávací činnosti v souvislosti se základními otázkami odvětví vína v Portugalsku, které byly určeny zejména zaměstnancům IRV a dalších veřejných orgánů a v menší míře subjektům v odvětví vína.
(39)
Náklady na všechny činnosti podporované a prováděné IRV v uvedeném období byly zcela hrazeny z programů podpory modernizace zemědělství a lesnictví (PAMAF) 6 a z programu Agro - opatření 7, které jsou částečně financovány Společenstvím - Evropským sociálním fondem (ESF) - a částečně z vnitrostátních prostředků - z plánu investic a výdajů na rozvoj ústřední správy.
(40)
Jedinou činností za uvedené období, jejíž náklady byly skutečně hrazeny z rozpočtu IRV, bylo obecné školení „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000“, které proběhlo v roce 2000, s celkovými náklady ve výši 367,12 EUR, a které bylo určeno zaměstnancům regionálních zemědělských odborů (regionálních útvarů ministerstva zemědělství) a zaměstnancům regionálních vinařských výborů, což jsou odpovědné orgány zaručující pravost a kvalitu vín z určitých regionů.
(41)
A konečně, portugalské orgány považovaly za nezbytné zdůraznit, že zanedbatelné náklady na tuto činnost - pouze 367,12 EUR - znamenají, že dopad na hospodářskou soutěž na vnitřním trhu je nulový nebo přinejmenším minimální.
2. Podpory na propagaci a reklamu portugalského vína na trzích jiných členských států a třetích zemí
(42)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně podpory reklamy portugalského vína na trhu jiných členských států a třetích zemí, poskytly portugalské orgány tyto informace:
(43)
Propagační a reklamní činnosti sdružení Viniportugal v Portugalsku a na území jiných členských států a třetích zemí jsou obecné povahy, netýkají se konkrétních odvětví a nejsou zacílena na propagaci určitých podniků nebo jednotlivých producentů.
(44)
Cílem těchto kampaní není poškodit pověst vinařských produktů z jiných členských států ani odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů z jiných členských států a tyto kampaně se řídí platnými právními předpisy Společenství (tj. předpisy týkajícími se označování a obchodní úpravy potravin a reklam na potraviny). Reklamní činnosti sdružení Viniportugal v jiných členských státech Evropské unie a ve třetích zemích tedy dodržují negativní kritéria uvedená v odstavcích 18 až 30 pokynů Společenství ke státním podporám na reklamu výrobků uvedených v příloze I Smlouvy o ES a určitých výrobků, které v této příloze uvedeny nejsou (11) (dále jen „pokyny ke státním podporám na reklamu“), jež platilo v době provádění dotčené podpory.
(45)
Tyto činnosti rovněž splňuji pozitivní kritéria stanovená v odstavci 31 a násl. pokynů ke státním podporám na reklamu. Cílem těchto činností je skutečně seznámit spotřebitele v jiných členských státech s portugalskými víny, a napomoci tak rozvoji činností portugalského odvětví vína ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU.
(46)
Cílem kampaní sdružení Viniportugal mimo Portugalsko je představit základní vlastnosti portugalského vína a pozvat spotřebitele z jiných členských států a třetích zemí, aby ochutnali produkty, které neznají. Kampaně neobsahují žádné subjektivní prohlášení o kvalitě produktů pouze na základě jejich původu, což je v souladu s pokyny ke státním podporám na reklamu.
(47)
Portugalské orgány tedy prohlašují, že reklamní činnosti sdružení Viniportugal v jiných členských státech Evropské unie a ve třetích zemích je třeba považovat za slučitelné s vnitřním trhem ve světle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a pokynů ke státním podporám na reklamu.
(48)
Na podporu svého tvrzení předložily portugalské orgány příklady a vzorky reklamních kampaní v zahraničním odborném tisku.
3. Financování propagačních a reklamních kampaní portugalského vína v jiných členských státech a třetích zemích
(49)
Co se týče pochybností Komise ohledně financování kampaní určených na propagaci a reklamu vína v jiných členských státech a třetích zemích, portugalské orgány zdůrazňují, že v období 1997-2005 představovaly příjmy z poplatku uvaleného na produkty pocházející z jiných členských států pouze 15 % celkových příjmů z tohoto poplatku.
Roční příjmy z poplatku na podporu vína (roční průměr za období 1998-2005 (12))
Původ
Částka
(EUR)
%
Vína a vinařské produkty portugalského původu
7 327 957
85 %
Vína a vinařské produkty pocházející z jiných členských států a ze třetích zemí
1 293 169
15 %
Průměrné roční příjmy celkem (1998-2005)
8 621 126
100 %
(50)
V této souvislosti mají portugalské orgány za to, že dovážené produkty se podílejí na úhradě pouze části obecné propagace vína a vinařských produktů prováděné v Portugalsku, která je přínosem jak pro portugalské produkty, tak pro produkty pocházející z jiných členských států. Podle portugalských orgánů je ostatní financování obecné propagace zajištěno částí dávky uvalené na vnitrostátní produkty, které mají do stejné míry prospěch z výhod, jež z nich plynou. Portugalské orgány na druhé straně uvedly, že průměrné náklady na obecnou propagaci vína a vinařských produktů jsou mnohem vyšší, než je částka přidělovaná sdružení Viniportugal pocházející z poplatku na podporu uvaleného na produkty jiných členských států. Podle portugalských orgánů představuje podpora udělovaná každoročně sdružení Viniportugal v dotčeném období 25 až 45 % příjmu z poplatku na podporu vína (viz 15. bod odůvodnění výše). Z této částky pouze 15 % pochází z poplatku uvaleného na produkty dovážené z jiných členských států. Zbylých 85 % pochází z příjmů z daně uvalené na portugalské produkty (13). Činnost sdružení Viniportugal je tedy zejména financována z příjmů z poplatku uvaleného na portugalské produkty.
(51)
Portugalské orgány dodávají, že během tohoto období představovaly výdaje sdružení Viniportugal na akce spojené s obecnou podporou vína v Portugalsku průměrně 32 % celkových výdajů tohoto sdružení.
Výdaje sdružení Viniportugal (roční průměr za období 1998-2005 (14))
Činnosti
Částka
(EUR)
%
Propagační a reklamní akce v jiných členských státech a třetích zemích
1 119 293
68 %
Akce na obecnou propagaci vína v Portugalsku
525 698
32 %
Průměrné roční výdaje celkem (1998-2005)
1 644 991
100 %
(52)
Vzhledem k tomu, že příspěvek produktů z jiných členských států k činnosti sdružení Viniportugal představuje maximálně 15 % celkových příjmů tohoto sdružení plynoucích z poplatku na podporu vína, dospěly portugalské orgány k závěru, že příspěvek těchto produktů je tedy omezen na financování stěží jedné části výdajů na akce obecné propagace, které sdružení Viniportugal v Portugalsku pořádá.
(53)
Tyto akce, z nichž mohou podle portugalských orgánů mít užitek portugalské produkty i produkty dovážené z jiných členských států, byly na jedné straně financovány z příspěvku produktů z jiných členských států a na straně druhé z příspěvku portugalských produktů.
(54)
Zbývající část příspěvku získaného z portugalských produktů - na činnost sdružení Viniportugal - byla určena na financování všech akcí na propagaci a reklamu portugalských vín v jiných členských státech a třetích zemích, kdy se tedy jednalo o jediný zdroj financování těchto činností.
(55)
Portugalské orgány závěrem prohlašují, že neexistuje diskriminační zacházení mezi vnitrostátními víny a vinařskými produkty a těmi, které pocházejí z jiných členských zemí, z toho důvodu, že (i) obě kategorie přispívají k financování činností obecné propagace vína a vinařských produktů v Portugalsku, jež jsou přínosem jak pro vnitrostátní produkty, tak pro produkty dovážené z jiných členských států; (ii) kampaně na propagaci a reklamu pořádané sdružením Viniportugal v jiných členských státech a třetích zemích, které jsou přínosem pouze pro portugalské víno, jsou financovány výhradně z příjmů z poplatku, který se vybírá z vnitrostátních vín a vinařských produktů.
(56)
Podle portugalských orgánů je tedy třeba finanční mechanismus dotčené podpory považovat za slučitelný s články 107 a 110 SFEU.
IV. POSOUZENÍ
1. Existence podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU
(57)
Na výrobu a obchod týkající se výrobků odvětví vína se v souladu s článkem 71 nařízení (ES) č. 1493/99 (15) o společné organizaci trhů s těmito produkty použijí články 107 až 109 SFEU.
(58)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, nestanoví-li Smlouvy jinak.
(59)
Aby se na určité opatření vztahovalo ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU, musí současně splňovat čtyři specifické podmínky: 1 opatření musí být financováno státem nebo ze státních prostředků, 2 musí se selektivně vztahovat pouze na určité podniky nebo určitá odvětví výroby, 3 pro podniky, kterým se podpora poskytuje, musí zahrnovat hospodářskou výhodu, 4 musí ovlivňovat obchod uvnitř Společenství a musí narušovat nebo může narušit hospodářskou soutěž.
(60)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení vyslovila Komise své pochybnosti ohledně následujících otázek: za prvé ohledně slučitelnosti propagačních opatření na trzích ostatních členských států a třetích zemí s článkem 107 SFEU, za druhé ohledně slučitelnosti vzdělávání organizovaného IRV s článkem 107 SFEU a za třetí ohledně slučitelnosti s článkem 110 SFEU, pokud jde o financování propagačních opatření financovaných pomocí parafiskálního poplatku na trzích jiných členských států a třetích zemí. Komise proto své vyšetřovací řízení omezí na tyto otázky.
1.1. Státní prostředky
(61)
Podpory, které jsou předmětem tohoto vyšetřovacího řízení, byly financovány prostřednictvím parafiskálního poplatku nazývaného „na podporu vína“.
(62)
Pokud jde o otázku, zda je možné výnosy z parafiskálních poplatků považovat za státní prostředky, je nutné připomenout, že u státních zdrojů nelze rozlišovat mezi případy, kdy je podpora přímo poskytnuta státem, a těmi, kdy je poskytnuta veřejnými nebo soukromými orgány, které jsou určené nebo zřízené státem (16).
(63)
Dne 15. července 2004 Soudní dvůr Evropských společenství ve svém rozsudku vyneseném ve věci Pearle (17) (věc C-345/02) uvedl, že povinné příspěvky všech podniků v odvětví shromažďované prostřednictvím jedné organizace nemohou být považovány za státní prostředky, pokud jsou současně splněny čtyři následující podmínky:
a)
Dotčené opatření je určeno profesní organizací, která zastupuje podniky a zaměstnance daného odvětví, a neslouží jako nástroj výkonu politiky vymezené státem;
b)
takto stanovené cíle jsou financovány zcela z příspěvků podniků daného odvětví;
c)
způsob financování a procentuální podíl/výši příspěvků stanoví v profesní organizaci daného odvětví zástupci zaměstnavatelů a zaměstnanců bez jakéhokoliv zásahu státu;
d)
příspěvky se povinně použijí na financování opatření bez možného zásahu státu.
(64)
Zdá se, že oznámené opatření všechny tyto podmínky nesplňuje. Poplatek nazvaný „na podporu vína“ je stanoven portugalským orgánem na základě legislativního nařízení (viz 11. bod odůvodnění) jako nástroj pro výkon politiky přijaté portugalskou vládou, a to podpory vína. Portugalský orgán má navíc jako zákonodárce možnost zasahovat do stanovení způsobů financování opatření a použití příspěvků. V tomto případě vyplývá zásah portugalského státu jasně z ustanovení legislativních nařízení č. 137/95 ze dne 14. června a č. 119/97 ze dne 15. května.
(65)
Vzhledem k tomu, že nejsou splněny podmínky a), c) a d) rozsudku ve věci Pearle, výnosy z poplatku nazvaného „na podporu vina“ se tudíž považují za „státní zdroje“.
1.2. Existence selektivní výhody
(66)
Rovněž je nutné ověřit, zda analyzovaný mechanismus „narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby“. Existenci podpory je nutno stanovit na úrovni možných příjemců podpory vína a příslušného financování.
(67)
Aby vyrovnání poskytnuté ze státních zdrojů představovalo státní podporu ve smyslu článku 107, musí poskytovat ekonomické zvýhodnění, které by nebylo možné získat za normálních tržních podmínek, a tato výhoda musí být selektivní. Kritérium selektivity je splněno, pokud je uvedené zvýhodnění vyhrazeno několika podnikům nebo jednomu odvětví hospodářské činnosti. Tato podmínka je tudíž v tomto případě splněna, neboť odvětví vína a vinařské produkty jsou jasně vymezeny.
(68)
Při zahájení vyšetřovacího řízení určila Komise za příjemce hospodářské subjekty, které jsou příjemci služeb poskytovaných IRV a sdružením Viniportugal. Bez ohledu na to, zda financování činností IRV představuje státní podporu ve prospěch této organizace, vyvstává rovněž otázka, zda je možné kvalifikovat podle čl. 107 odst. 1 SFEU jako státní podporu služby poskytované touto organizací ve prospěch odvětví vína. Není pochyb o tom, že subjekty dotčeného odvětví (výrobci, zpracovatelé, velkoobchodníci, maloobchodníci atd.) jsou podniky vykonávajícími hospodářskou činnost.
(69)
Podle judikatury Soudního dvora se za podpory považují zejména zásahy, které různou formou zmírňují náklady, jež běžně zatěžují rozpočet podniku, a které, aniž by byly dotacemi v přísném slova smyslu, jsou proto stejné povahy a mají stejné účiny (18).
(70)
Proto je na druhém místě důležité odpovědět na otázku, zda a případně v jaké míře činnosti financované těmito „státními zdroji“, tj. služby nabízené příslušnému odvětví IRV a propagační akce organizované sdružením Viniportugal, představují pro hospodářské subjekty daného odvětví ekonomické zvýhodnění.
(71)
Pokud jde o služby IRV, je nutné na jedné straně vědět, zda a případně v jaké míře by bez služeb zajišťovaných IRV musely nést hospodářské subjekty odvětví vína v Portugalsku náklady za dané služby a zda tyto služby představují náklady, jež běžně zatěžují rozpočet podniku. Za tímto účelem je nutno rozlišit tři různé skupiny služeb:
1.2.1. Služby IRV jako generálního koordinátora daného odvětví
(72)
Komise je toho názoru, že služby a činnosti IRV jako generálního koordinátora odvětví vína a zejména služby týkající se dozorování, kontroly, certifikace, auditu a řízení tržních mechanismů představují důsledek dodržování požadavků stanovených právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy a jako takové nepředstavují činnosti, jež běžně zatěžují rozpočet podniku, nýbrž činnosti, které vyplývají ze základních funkcí státu.
1.2.2. Služby spojené se vzděláváním
(73)
Nicméně pokud jde o financování školení určených hospodářským subjektům daného odvětví, zdá se jasné, že se jedná o výhodu ve prospěch těchto subjektů, neboť vzdělávání představuje činnost, jež běžně zatěžuje rozpočet podniků.
(74)
Podle informací poskytnutých portugalskými orgány při zahájení řízení byla všechna školení s výjimkou školení obecného zájmu „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, jehož náklady činily 367,12 EUR, spolufinancována Evropským sociálním fondem, a nebyla tudíž financována z výnosů parafiskálního poplatku. Z tohoto důvodu nejsou dotčená školení předmětem tohoto vyšetřovacího řízení.
(75)
Pokud jde o jediné školení financované z výnosů z poplatku na podporu vína, tj. školení obecného zájmu „Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000“, Komise uvedla, že na základě nové informace došlo ke změně jeho kvalifikace jako státní podpory. Podle nově poskytnutých informací bylo toto školení určeno výlučně zaměstnancům regionálních odborů ministerstva zemědělství a zaměstnancům regionálních vinařských výborů, které jsou příslušnými státními úřady v oblasti kontroly a ověřování pravosti a jakosti vín v dotčených regionech. Z těchto informací vyplývá, že se nejedná o opatření podpory určené příjemcům služeb poskytovaných IRV, ale o opatření spojené se vzděláváním uvnitř státní správy.
(76)
Na základě výše uvedeného nepředstavuje toto vzdělávání státní podporu podle čl. 107 odst. 1 SFEU.
1.2.3. Služby v oblasti realizace propagačních akcí
(77)
Pokud jde o realizaci akcí na propagaci vína a vinařských produktů prostřednictvím sdružení Viniportugal, jedná se skutečně o ekonomické zvýhodnění hospodářských subjektů daného odvětví a zejména odvětví vína v Portugalsku. Organizování propagace těchto produktů je nákladem, jenž běžně zatěžuje rozpočet podniku.
(78)
Proto Komise dospěla k závěru, že poskytování služeb spočívající v realizaci propagačních akcí představuje selektivní výhodu ze státních prostředků ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína v Portugalsku.
1.3. Ovlivnění obchodu a narušení hospodářské soutěže
(79)
Za účelem stanovení, zda předmětné podpory spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU, je nakonec nutné stanovit, zda mohou ovlivnit obchod mezi členskými státy a zda narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby.
(80)
Soudní dvůr dospěl k závěru, že pokud zvýhodnění poskytnuté členským státem posílí postavení určité kategorie podniků vůči jiným konkurenčním podnikům v rámci obchodu uvnitř Společenství, je nutné považovat tento obchod za ovlivněný dotčeným zvýhodněním (19).
(81)
Jeví se, že opatření, která jsou předmětem šetření, obchod mezi členskými státy ovlivnit mohou, neboť domácí výrobu zvýhodňují na úkor výroby ostatních členských států. Odvětví vína je na úrovni Společenství široce otevřeno hospodářské soutěži, a je tudíž velmi citlivé na jakákoliv opatření ve prospěch toho či onoho členského státu.
(82)
Skutečnost, že mezi členskými státy existují obchodní výměny v odvětví vína a vinařských produktů, dokazuje existence společné organizace trhů v tomto odvětví.
(83)
Níže uvedená tabulka uvádí příklad úrovně obchodních výměn těchto produktů ve Společenství v rozmezí let 1999 až 2004 (20).
1 000 hl
Rok
Dovoz EU
Vývoz EU
1999 (EU-15)
35 595
40 921
2000 (EU-15)
-
-
2001 (EU-15)
32 699
35 558,4
2002 (EU-15)
31 810,3
35 002,9
2003 (EU-15)
33 024,7
35 343
2004 (EU-25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Proto pokud jde o financování propagačních akcí a reklamy na víno a vinařské produkty z části výnosů z poplatku nazývaného „na podporu vína“, potvrzuje Komise v souladu s čl. 107 odst. 1 SFEU svoje stanovisko týkající se existence státní podpory ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína a vinařských produktů.
1.4. Závěry o povaze „podpory“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU
(85)
Komise se ve světle výše uvedeného domnívá, že opatření ve prospěch hospodářských subjektů odvětví vína a vinařských produktů poskytují ze státních zdrojů financované zvýhodnění, na které ostatní subjekty nemají nárok. Toto zvýhodnění narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo určitá odvětví výroby, a proto může ovlivnit obchod mezi členskými státy. V důsledku toho Komise dospěla k závěru, že tato opatření spadají do působnosti čl. 107 odst. 1 SFEU.
2. Legitimita podpor propagace a reklamy
(86)
Portugalské orgány Komisi v souladu s čl. 108 odst. 3 SFEU neoznámily ustanovení, kterými se zavádí jmenovaný parafiskální poplatek, ani ji neinformovaly o financování činností ve prospěch odvětví vína.
3. Posouzení slučitelnosti podpor propagace a reklamy
(87)
Zásada neslučitelnosti zakotvená v čl. 107 odst. 1 SFEU nicméně zná výjimky.
(88)
Zejména čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU stanoví, že za slučitelné s vnitřním trhem mohou být považovány podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem.
(89)
Podle sdělení Komise o stanovení použitelných pravidel pro posuzování protiprávní státní podpory musí být každá protiprávní podpora ve smyslu čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 659/1999 posouzena v souladu s pravidly a pokyny platnými v okamžiku, kdy je podpora poskytnuta.
(90)
Proto je slučitelnost podpor poskytnutých před 1. lednem 2002 nutno ověřit ve světle právního rámce platného pro státní podpory určené na reklamu zemědělských produktů a některých produktů nespadajících do přílohy II Smlouvy o EHS (21) a slučitelnost podpor poskytnutých po tomto datu ve světle již zmíněných pokynů ke státní podpoře na reklamu, aniž jsou dotčena zvláštní prováděcí pravidla stanovená ve výše uvedených pokynech.
(91)
Právní rámec z roku 1987 a uvedené pokyny nicméně v podstatě sdílejí stejné zásady. Stanoví záporná a kladná kritéria, která musí všechny režimy vnitrostátních podpor dodržovat. Nesmí se tedy jednat o reklamní opatření, která jsou v rozporu s článkem 28 Smlouvy (nyní článek 34 SFEU ) nebo s odvozeným právem Společenství, a tato opatření nesmějí být zaměřena na podporu určitých podniků.
3.1. Obecné propagační akce v Portugalsku
(92)
Podle informací zaslaných portugalskými orgány je možné dojít k závěru, že tato opatření mají cíle, které jsou v souladu s mnohými z kladných kritérií obsažených ve výše uvedených ustanoveních, neboť spadají buď pod cíl rozvoje malých a středních podniků či některých oblastí nebo pod cíl zlepšení produktů vysoké jakosti nebo zdravé výživy.
(93)
Portugalské orgány mimo jiné vysvětlily, že sdělení předávaná prostřednictvím propagačních akcí a reklamy jsou obecného charakteru, spočívají především v realizaci výstav, účasti na veletrzích a vydávání katalogů a jiných nosičů, nemají za cíl odradit spotřebitele od nákupu výrobků jiných členských států nebo uvedené produkty očerňovat a nejsou ve prospěch konkrétního podniku či jednotlivého výrobce.
(94)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 108) Komise uvedla, že veřejné podpory poskytnuté na financování propagačních akcí do 1. ledna 2002 jsou v tomto případě v souladu s kritérii stanovenými v příslušných ustanoveních Společenství.
(95)
Od 1. ledna 2002 bod 8 pokynů Společenství ke státní podpoře na reklamu produktů spadajících do přílohy I Smlouvy o ES a některých produktů nespadajících do přílohy I stanoví, že propagační akce, jako šíření vědeckých poznatků, organizace veletrhů a výstav nebo účast na podobných akcích či analogických iniciativách v odvětví veřejných vztahů včetně průzkumu veřejného mínění a průzkumu trhu, nejsou považovány za reklamu. Státní podpory týkající se takové propagace v širším slova smyslu jsou předmětem bodů 13 a 14 pokynů Společenství pro státní podpory v zemědělství.
(96)
Bod 13.2 zemědělských pokynů týkající se státních podpor v zemědělství stanoví, že podpory lze poskytnout na využití znalců nebo služeb tohoto druhu včetně technických studií, studií proveditelnosti a koncepčních studií, jakož i průzkumů trhu, pokud dotčené činnosti mají za cíl zlepšení jakosti zemědělských produktů. Bod 14 dále umožňuje poskytnutí podpor v oblasti technické pomoci v zemědělství. Zejména jsou povoleny podpory týkající se šíření nových technologií.
(97)
Výše popsané podpory mohou spadat do první či do druhé z těchto kategorií, neboť jejich konečným cílem je poskytnout dotčené produkci technickou pomoc v podobě podpory uvádění na trh jakostních zemědělských produktů a obecného seznamování s vlastnostmi těchto produktů.
(98)
Povoleny jsou v tomto případě podpory pokrývající 100 % nákladů. Aby se však zamezilo poskytování vysokých částek velkým společnostem, celková výše podpory, kterou je možno v souladu s těmito dvěma body poskytnout, nesmí překročit 100 000 EUR na příjemce a na tříleté období, nebo jedná-li se o podpory poskytované podnikům spadajícím do kategorie malé a střední podniky tak, jak je vymezila Komise, 50 % způsobilých výdajů, přičemž se použije nejvyšší částka. Za účelem výpočtu výše podpory je za příjemce považován ten, komu jsou služby určeny.
(99)
Portugalské orgány vysvětlily, že v případě všeobecných akcí obecně platného dosahu, jejichž skutečný příjemce je zcela rozmělněný mezi všemi subjekty vinařského oboru, zůstane tudíž úroveň podpory na příjemce a období tří let pod prahem 100 000 EUR.
(100)
Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 114) Komise uvedla, že veřejné podpory poskytnuté na financování propagačních akcí po 1. lednu 2002 se v tomto případě zdají v souladu s kritérii stanovenými v příslušných ustanoveních Společenství.
(101)
S ohledem na informace poskytované portugalskými orgány v průběhu šetření tohoto spisu a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení potvrzuje Komise své stanovisko ke slučitelnosti s ustanoveními Společenství v oblasti akcí na všeobecnou propagaci vína zajišťovaných sdružením Viniportugal v Portugalsku tak, jak jej vyjádřila při zahájení řízení (22).
-
v tomto názoru bere Komise na vědomí zejména záruky poskytnuté portugalskými orgány, které se týkají: cílů daného opatření: rozvoje malých a středních podniků či některých oblastí nebo zlepšení vysoce jakostních produktů a produktů zdravé výživy (bod 32 pokynů ke státní podpoře na reklamu);
-
povahy propagací: sdělení předávaná prostřednictvím propagačních akcí a reklamy jsou obecného charakteru, spočívají především v realizaci výstav, účasti na veletrzích a vydávání katalogů a jiných nosičů, nemají za cíl odradit spotřebitele od nákupu výrobků jiných členských států nebo uvedené produkty očerňovat a nejsou ve prospěch konkrétního podniku či jednotlivého výrobce (bod 20 pokynů ke státní podpoře na reklamu);
-
stanovení horního limitu podpory: opatření jsou zcela financována z parafiskálních poplatků a finanční úsilí odborníků dosahuje při těchto propagacích z definice 50 % jejich nákladů. Navíc v případě všeobecných akcí obecně platného dosahu, jejichž skutečný příjemce je zcela rozmělněný mezi všemi subjekty vinařského oboru, zůstává úroveň podpory na příjemce a období tří let pod prahem 100 000 EUR.
3.2. Propagační akce a reklama týkající se portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí
(102)
Pokud jde o propagační akce a reklamu portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí zajišťovaných sdružením Viniportugal, zejména po 1. lednu 2002, uvedla Komise pochybnosti o slučitelnosti těchto akcí s ustanoveními pokynů ke státní podpoře na reklamu.
(103)
V souladu s bodem 4.1 těchto pokynů je přípustné, aby členský stát přímo či nepřímo podnikal propagační akce na trhu ostatních členských států s cílem seznámit spotřebitele ostatních členských států či oblastí se zemědělskými produkty, nebo dokonce s celou kategorií produktů jiného členského státu. Nicméně je nutné, aby tyto propagační akce předávaly objektivní informace o vlastnostech dotčených produktů a neobsahovaly subjektivní tvrzení o jakosti produktů pouze na základě jejich původu.
(104)
Při zahájení řízení však neměla Komise dostatečné informace k tomu, aby mohla dojít k závěru, že i přesto, že tyto propagační akce zmiňují původ vín, předávají pouze informace o objektivních vlastnostech dotčených produktů a neobsahují subjektivní tvrzení o jakosti produktů pouze na základě jejich původu. Portugalské orgány byly tudíž vyzvány, aby prokázaly, že případný odkaz na původ produktů je v souladu s těmito podmínkami.
(105)
Komise vzala v úvahu ujištění poskytnutá portugalskými orgány ohledně (i) obecné povahy propagačních akcí sdružení Viniportugal (viz výše uvedený 37. bod odůvodnění); (ii) skutečnosti, že se propagační akce a reklama sdružení Viniportugal v Portugalsku a na území ostatních členských států a třetích zemí netýkají konkrétních značek ani nemají za cíl propagovat určité podniky či jednotlivé výrobce (viz výše uvedený 37. bod odůvodnění); (iii) že propagační akce nemají za cíl očernit vinařské produkty jiných členských států, nesnaží se odradit spotřebitele od nákupu vinařských produktů v jiných členských státech a jsou v souladu s platnými právními předpisy Společenství (a to právními předpisy týkajícími se označování a obchodní úpravy potravin a související reklamy) (viz výše uvedený 38. bod odůvodnění); (iv) skutečnosti, že cílem těchto akcí je seznámit spotřebitele jiných členských států s portugalskými víny a podpořit tak rozvoj činností portugalského odvětví vína ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU (viz výše uvedený 39. bod odůvodnění); a konečně, (v) skutečnosti, že účelem propagačních akcí sdružení Viniportugal mimo Portugalsko je informovat o základních vlastnostech portugalského vína a vyzvat tak spotřebitele jiných členských států a třetích zemí k degustaci těchto pro ně zatím neznámých produktů a že propagační akce neobsahují žádná subjektivní prohlášení o jakosti produktů založená pouze na jejich původu (viz výše uvedený 40. bod odůvodnění).
(106)
Na základě doplňujících informací poskytnutých portugalskými orgány a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení byla Komise s to uzavřít, že pochybnosti vyjádřené při zahájení řízení týkající se objektivní povahy propagačních a reklamních akcí podniknutých na trzích členských států a třetích zemí byly rozptýleny.
(107)
Ve světle výše uvedeného považuje Komise podporu obecné propagace vína v Portugalsku, jakož i podporu propagace a reklamy portugalského vína na trzích ostatních členských států a třetích zemí za slučitelnou s kladnými a zápornými kritérii stanovenými v pokynech ke státní podpoře na reklamu.
4. Financování podpor
(108)
Pokud se jedná o státní podporu financovanou pomocí parafiskálního poplatku, předmětem vyšetřovacího řízení ze strany Komise musí být jak činnosti financované podporou, tak i financování samotných podpor. Případná neslučitelnost financování státní podpory se společným trhem by totiž způsobila následnou neslučitelnost samotných podpor, a to i v případě, že by bylo poskytnutí podpory v souladu s platnými pravidly hospodářské soutěže.
(109)
Podle ustálené judikatury nespadají poplatky do působnosti ustanovení SFEU týkajících se státních podpor, ledaže představují způsob financování podpory, takže jsou její nedílnou součástí (23). Aby mohl být poplatek nebo část poplatku považován za nedílnou součást opatření podpory, musí nutně existovat vztah omezující závislosti mezi poplatkem a podporou podle příslušných vnitrostátních předpisů (24) v tom smyslu, že výtěžek z poplatku je nezbytně určen na financování podpory. Při existenci takové vazby výtěžek z poplatku přímo ovlivňuje výši podpory (25) a v důsledku toho i posouzení slučitelnosti této podpory s vnitřním trhem (26).
(110)
Dále je tedy nutné zkoumat, zda poplatek na podporu vína splňuje výše uvedené podmínky.
4.1. Poplatek na podporu vína jako nedílná součást podpor propagace
(111)
Na prvním místě je nutné posoudit, zda je výtěžek z poplatku nezbytně určen k financování podpory. V této souvislosti je nutno upozornit na skutečnost, že jak v legislativním nařízení č. 137/95, tak i v legislativním nařízení č. 119/97, kterým se stanoví výjimky, je stanoveno, že „příslušný procentuální podíl z výtěžku z poplatku na podporu, který má každoročně povinnost stanovit ministr zemědělství a který nicméně nepředstavuje nikdy méně než 25 %, je určen na obecné propagační akce v oblasti vína a vinařských produktů“ (čl. 11 odst. 2 legislativního nařízení č. 119/97). V tomto smyslu je část výtěžku z poplatku povinně - v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy - určena na financování propagačních opatření, která jsou předmětem podpory.
(112)
Dále čl. 1 odst. 1 legislativního nařízení č. 119/97, kterým je vymezen rámec uplatnění poplatku, stanoví, že „na vína a vinařské produkty […] se vztahuje poplatek na podporu jako protihodnota vůči službám poskytovaným IRV v oblasti obecné podpory a celkové koordinace daného odvětví“. Na druhém místě je nutné posoudit, zda výtěžek z poplatku přímo ovlivňuje výši podpory. V této souvislosti je nutno zdůraznit, že poplatek na podporu představuje jediný zdroj financování podpor propagace a reklamy, které jsou předmětem tohoto posuzování, a snížení výtěžku z poplatku by tedy následně předpokládalo snížení zdrojů financování propagačních opatření.
(113)
Proto se Komise domnívá, že v tomto případě je výtěžek z poplatku nezbytně určen na financování podpory a přímo ovlivňuje její výši. Na závěr je nutno shrnout, že v souladu s judikaturou Soudního dvora existuje podle vnitrostátních právních předpisů mezi poplatkem a podporou vztah omezující závislosti a poplatek na podporu vína je nedílnou součástí opatření podpory, jež je předmětem posuzování. V důsledku toho musí být financování akcí z poplatku rovněž posouzeno Komisí.
4.2. Uvalení poplatku na vyvážené produkty
(114)
Jak je zmíněno ve výše uvedeném 9. bodě odůvodnění, poplatek se vztahuje jak na portugalské produkty určené ke spotřebě v Portugalsku, tak i na produkty určené k vývozu.
(115)
V rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení (bod 143) Komise uvádí, že se nezdá, že by při propagačních či reklamních akcích docházelo k diskriminaci mezi domácími výrobky určenými pro domácí trh a výrobky určenými k vývozu.
(116)
Pokud jde o otázku, do jaké míry produkty určené k vývozu těží z obecných propagačních opatření v Portugalsku, dospěla Komise s ohledem na informace poskytované portugalskými orgány během šetření tohoto spisu a při neexistenci opačných připomínek třetích stran po zahájení formálního vyšetřovacího řízení k závěru, že tato kategorie produktů v široké míře těží ze všech zvýhodnění vyplývajících z dotčeného poplatku a dále má značný prospěch z propagačních akcí na území jiných členských států a třetích zemí.
4.3. Uvalení poplatku na dovážené produkty
(117)
V souladu s judikaturou Soudního dvora (27) je Komise obvykle toho názoru, že financování státní podpory prostřednictvím povinných odvodů může mít dopad na podporu, jelikož má ochranný účinek přesahující podporu ve vlastním slova smyslu. Dotčený poplatek ve skutečnosti představuje povinný odvod. Podle stejné judikatury je Komise toho názoru, že podpora domácím výrobcům nemůže být financována z parafiskálních poplatků, jimiž je zatížen rovněž dovoz výrobců stejného produktu z jiných členských států, ledaže by existovaly záruky, že i ti mohou stejným způsobem jako domácí výrobci využívat všech těchto zvýhodnění.
(118)
Při zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise tedy uvedla, že pokud musel být za výrobky pocházející z ostatních členských států rovněž zaplacen poplatek, musely portugalské orgány ještě prokázat, že mezi domácími a dovezenými výrobky neexistuje žádná diskriminace a že dovezené výrobky, za které byl zaplacen poplatek, budou stejným způsobem a stejnou měrou jako domácí výrobky využívat všech z toho vyplývajících výhod (28).
(119)
Již bylo shledáno, že propagační a reklamní akce týkající se vína a vinařských produktů a zajišťované sdružením Viniportugal jsou financovány z části výnosů z poplatku na podporu vína.
(120)
Ve svých dalších připomínkách a informacích portugalské orgány přinesly ujištění, že příspěvek z výnosů z poplatku vybraného za dovezené produkty byl stěží použit na financování části nákladů na obecné propagační akce, které sdružení Viniportugal realizovalo v Portugalsku. Portugalské orgány potvrdily, že propagační a reklamní akce organizované na trzích ostatních členských států a třetích zemí ve prospěch portugalského vína a vinařských produktů jsou výlučně financovány z výnosů z poplatku vybraného za domácí výrobky.
(121)
Informace poskytnuté portugalskými orgány dokazují, že dovezené výrobky těží z obecných propagačních akcí v Portugalsku poměrným způsobem. Jak je již popsáno výše v 16. a 17. bodě odůvodnění, je hlavním cílem reklamních akcí organizovaných na vnitrostátní úrovni získat mladé dospělé spotřebitele obou pohlaví pro zdravou spotřebu vína jako alternativy k pivu nebo jiným alkoholickým nápojům. Portugalské orgány poskytly z propagačních akcí a osvětových projektů financovaných z dotčeného poplatku také reklamní vzorky. Jelikož mají propagační akce za cíl obecně podporovat spotřebu vína, dovážené produkty těží z uvedených opatření stejnou měrou.
(122)
Poskytnuté informace nicméně nestačí k prokázání skutečnosti, že výnosy z poplatku vybraného za dovezené produkty nepřispěly k financování propagačních a reklamních akcí realizovaných na trzích ostatních členských států a třetích zemí, z kterých naopak výlučně těží portugalské víno. Zejména podle číselných údajů poskytnutých portugalskými orgány dosahovaly průměrné výnosy z poplatku vybraného za dovezené produkty v období od roku 1998 do roku 2005 výše 1 293 169 EUR, zatímco ve stejném období věnovalo sdružení Viniportugal na obecné propagační akce v Portugalsku ročně průměrně 525 698 EUR (viz výše uvedený 36. a 38. bod odůvodnění).
(123)
I když vnitrostátní právní předpisy stanoví povinnost přidělit na obecnou propagaci vína a vinařských produktů určitý procentuální podíl z výtěžku z poplatku, který není nikdy nižší než 25 %, mezi těmito dvěma částmi výtěžku z poplatku neexistuje oddělené účetnictví. Portugalské orgány mohly předložit pouze odhady části výtěžku z poplatku vybraného za dovezené produkty a určeného na obecnou propagaci.
(124)
Vzhledem k judikatuře citované ve výše uvedeném 116. bodě odůvodnění a ke skutečnosti, že opatření financovaná z poplatku představují státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU, jakož i ke skutečnosti, že poplatek má diskriminační charakter, což je v rozporu s článkem 110 SFEU, neboť poplatek se rovněž vztahuje na výrobky pocházející z ostatních členských států, aniž by tyto výrobky těžily ze všech výhod z dotčeného poplatku vyplývajících, se tedy Komise domnívá, že výnos z poplatku získaný zatížením výrobků dovážených z jiných členských států za účelem financování propagačních akcí uskutečňovaných sdružením Viniportugal na trzích ostatních členských států a třetích zemí představuje financování podpory, které je neslučitelné s pravidly volného pohybu zboží, a v důsledku toho jsou takto financované státní podpory ve stejné míře neslučitelné se Smlouvou.
(125)
Na základě informací a záruk poskytnutých portugalskými orgány (viz 104. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí) může Komise právoplatně dospět k závěru, že výrobci a obchodníci z ostatních členských států těžili stejnou měrou jako portugalští výrobci z opatření podpory obecné propagace organizované v Portugalsku.
(126)
Portugalské orgány však nepopřely, že výrobci a obchodníci z ostatních členských států nemohou těžit z opatření podpory propagace a reklamy mimo území Portugalska organizovaných výlučně ve prospěch portugalských vín.
(127)
Podle ustálené judikatury Soudního dvora, pokud je výnos odvodů, které postihují domácí a dovážené výrobky na základě shodných kritérií, určen k financování činností, z nichž zvláště těží domácí výrobky podléhající odvodům, může z toho vyplývat, že příspěvek vybíraný podle týchž kritérií je nicméně diskriminačním odvodem v rozsahu, v jakém je odvod uvalený na domácí výrobky neutralizován výhodami, k jejichž financování slouží, zatímco odvod zatěžující dovezené výrobky představuje čistou zátěž (29).
(128)
V tomto případě nemůže být tudíž vyloučeno, že nedošlo k diskriminaci dovezených výrobků. Z informací poskytnutých portugalskými orgány naopak vyplývá, že dovezené výrobky byly zatíženy poplatkem stejnou měrou jako domácí výrobky, ale netěžily z výhod financovaných z tohoto poplatku stejnou měrou jako domácí výrobky. Jak bylo uvedeno výše ve 122. bodě odůvodnění, dosahovaly podle číselných údajů poskytnutých portugalskými orgány průměrné výnosy z poplatku vybraného za dovezené výrobky v období od roku 1998 do roku 2005 výše 1 293 169 EUR, zatímco ve stejném období věnovalo sdružení Viniportugal na obecné propagační akce v Portugalsku ročně průměrně 525 698 EUR. Neexistuje oddělené účetnictví umožňující se ujistit, že výnos z poplatku pocházející z dovezených produktů je výlučně určen na obecnou propagaci v Portugalsku. Parafiskální poplatky a výnos z nich tudíž porušují článek 110 SFEU.
(129)
Na základě informací, které jí byly poskytnuty v souvislosti se zahájením formálního vyšetřovacího řízení, Komise není s to dospět k závěru, že podpory propagace portugalského vína a portugalských vinařských produktů na trzích ostatních členských států a třetích zemí nebyly byť jen zčásti financovány z výnosů poplatku na podporu vína pocházejících z dovezených výrobků. Komisi totiž nepřísluší zkoumat, jaké jsou skutečnosti, které jí mohly být předloženy, ale Komise musí jednak prozkoumat všechna nezbytná stanoviska a jednak vycházet z informací, jež má k dispozici v době přijetí rozhodnutí (30). Komise se domnívá a následně uzavírá, že financování těchto opatření podpory je nutno považovat za neslučitelné s vnitřním trhem.
(130)
Pokud je tedy financování státní podpory považováno za neslučitelné s použitými pravidly Smlouvy, musí být takto financovaná podpora považována Komisí rovněž za neslučitelnou tak dlouho, jak dlouho trvalo nesprávné financování, neboť regulérnost financování státní podpory je skutečně nezbytnou podmínkou k prohlášení její slučitelnosti (31).
V. ZÁVĚRY
(131)
Komise lituje, že Portugalsko poskytlo dotčené podpory a porušilo tak čl. 108 odst. 3 SFEU.
(132)
Komise dospěla k následujícím závěrům:
-
Portugalsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU protiprávně financovalo obecné propagační akce v oblasti vína financované pomocí poplatku z domácích výrobků a výrobků dovezených z ostatních členských států.
-
Podporu nepředstavuje pouze vzdělávání financované z výnosů z parafiskálního poplatku.
-
Podpory ve prospěch propagace a obecné reklamy v oblasti vína a vinařských výrobků zajišťovaných sdružením Viniportugal na území Portugalska lze prohlásit za slučitelné s vnitřním trhem.
-
Podpory propagace a reklamy vína a vinařských výrobků portugalského původu na území ostatních členských států a třetích zemí financované pomocí poplatku z výroby vína a vinařských produktů uvalené rovněž na výrobky pocházející z ostatních členských států byly na úrovni uvedených příjemců v souladu s použitými ustanoveními Společenství. Komise však rovněž musela konstatovat existenci porušení článku 110 SFEU na úrovni financování těchto podpor. Z tohoto důvodu nemůže Komise dotčený režim prohlásit za slučitelný, neboť způsobil diskriminaci mezi dovezenými a domácími výrobky.
(133)
Toto rozhodnutí se omezuje pouze na posouzení uplatnění parafiskálního poplatku počínaje jehom vstupem v platnost a konče dnem 31. prosince 2006, kdy vstoupily v platnost nové pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013, aniž by bylo dotčeno stanovisko, které Komise zaujme vzhledem k uplatnění poplatku na podporu po tomto datu.
(134)
Komise považuje za vhodné přijmout v tomto případě podmíněné rozhodnutí s použitím možnosti nabídnuté čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 659/1999, podle něhož může Komise připojit ke kladnému rozhodnutí podmínky, za kterých může být podpora považována za slučitelnou se společným trhem, a může stanovit povinnosti pro umožnění kontroly plnění rozhodnutí.
(135)
K nápravě porušení článku 110, a tedy k odstranění diskriminace se zpětnou působností musí Portugalsko ve lhůtě a za podmínek stanovených Komisí přistoupit k navrácení části poplatku, kterou byly zatíženy výrobky pocházející z jiných členských států. Náprava tohoto porušení by učinila dotčené podpory slučitelnými s článkem 107 SFEU.
(136)
Komise stanoví podmínky, jimiž se uvedené navrácení musí řídit. Portugalsko musí za naprostého dodržení následujících podmínek navrátit poplatníkům část poplatku, která byla v období mezi datem účinnosti daně a 31. prosincem 2006 uvalena na výrobky pocházející z jiných členských států:
-
Pokud budou moci dokázat, že poplatek na podporu byla uvalen na dovezené výrobky, mohou poplatníci odpovědní za zaplacení poplatku požadovat náhradu poměrné části výnosu z poplatku určené na financování propagačních služeb, z kterých těžily výlučně domácí výrobky, a to ve lhůtě stanovené v souladu s vnitrostátními předpisy a v žádném případě kratší než šest měsíců počínaje dnem oznámení tohoto rozhodnutí;
-
Portugalsko stanoví míru případné diskriminace, kterou jsou zatíženy dovážené výrobky. Za tímto účelem musí Portugalsko během referenčního období ověřit peněžní rovnocennost mezi částkami celkově vybranými jako uvedený poplatek za domácí výrobky a výhodami, které se na tyto výrobky výlučně vztahují;
-
navrácení musí být provedeno v maximální lhůtě šesti měsíců od podání žádosti;
-
navrácené částky musí být od data, kdy byly vybrány, až do data skutečného navrácení aktualizovány s ohledem na úroky. Tyto úroky jsou počítány na základě referenční sazby Komise stanovené metodou určení referenčních úrokových a diskontních sazeb (32);
-
portugalské orgány přijmou všechny přiměřené důkazy ze strany poplatníků, jimiž bude dokázána zaplacená část poplatku, kterou byly zatíženy výrobky pocházející z jiných členských států;
-
právo na refundaci nesmí podléhat dalším podmínkám, zejména podmínce nepřevedení poplatku;
-
v případě, kdy poplatník poplatek ještě nezaplatil, portugalské orgány se formálně zřeknou požadavku na její zaplacení včetně případných narostlých úroků z prodlení;
-
v případě, že o to Komise požádá, předloží portugalské orgány Komisi komplexní zprávu, kterou prokážou řádné provedení opatření k refundaci;
-
pokud byl v jiném členském státě uvalen poplatek na stejné produkty, které jsou zatíženy poplatkem na podporu vína v Portugalsku, portugalské orgány se zavazují navrátit poplatníkům část poplatku, která zatížila produkty pocházející z tohoto členského státu;
-
Portugalsko se zavazuje seznámit s tímto rozhodnutím všechny potenciální poplatníky dotčeného poplatku,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podporu nepředstavuje pouze vzdělávání financované z výnosů z parafiskálního poplatku ve výši 367,12 EUR.
Článek 2
Státní podpory na obecnou propagaci vína a vinařských výrobků na portugalském území protiprávně zavedené Portugalskem v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU prostřednictvím parafiskálního poplatku stanoveného legislativním nařízením č. 137/95 ze dne 14. června 1995 jsou státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud jde o období od vstupu tohoto poplatku v platnost až do 31. prosince 2006.
Článek 3
1. Státní podpory na obecnou propagaci vína a vinařských výrobků portugalského původu na území ostatních členských států a třetích zemí protiprávně zavedené Portugalskem v rozporu s čl. 108 odst. 3 SFEU prostřednictvím parafiskálního poplatku stanoveného legislativním nařízením č. 137/95 ze dne 14. června 1995 jsou, aniž je dotčeno uplatňování článku 2, státní podpory slučitelné s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, pokud jde o období od vstupu tohoto poplatku v platnost až do 31. prosince 2006 a pokud Portugalsko dodrží podmínky uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
2. Portugalsko musí za naprostého dodržení následujících podmínek navrátit poplatníkům část poplatku, která byla v období mezi datem účinnosti poplatku a 31. prosincem 2006 uvalena na výrobky pocházející z jiných členských států:
-
pokud budou moci dokázat, že poplatek na podporu byl uvalen na dovážené produkty, mohou poplatníci odpovědní za zaplacení poplatku požadovat náhradu poměrné části výnosu z poplatku určené na financování propagačních služeb, z kterých těžily výlučně domácí výrobky, a to ve lhůtě stanovené v souladu s vnitrostátními předpisy a v žádném případě kratší než šest měsíců počínaje dnem oznámení tohoto rozhodnutí;
-
Portugalsko stanoví míru případné diskriminace, která zatěžuje dovážené výrobky. Za tímto účelem musí Portugalsko během referenčního období ověřit peněžní rovnocennost mezi částkami celkově vybranými jako uvedený poplatek za domácí výrobky a výhodami, které se na tyto výrobky výlučně vztahují;
-
navrácení musí být provedeno v maximální lhůtě šesti měsíců od podání žádosti;
-
navrácené částky musí být od data, kdy byly vybrány, až do data skutečného navrácení aktualizovány s ohledem na úroky. Tyto úroky se vypočítají na základě referenční sazby Komise stanovenou metodou určení referenčních úrokových a diskontních sazeb (33);
-
portugalské orgány přijmou všechny přiměřené důkazy ze strany poplatníků, jimiž bude dokázána zaplacená část poplatku, kterou byly zatíženy produkty pocházející z jiných členských států;
-
právo na refundaci nesmí podléhat dalším podmínkám, zejména podmínce nepřevedení poplatku;
-
v případě, kdy poplatník poplatek ještě nezaplatil, portugalské orgány se formálně zřeknou požadavku na jeho zaplacení včetně případných narostlých úroků z prodlení;
-
v případě, že o to Komise požádá, předloží portugalské orgány Komisi komplexní zprávu, kterou prokážou řádné provedení opatření k refundaci;
-
pokud byl v jiném členském státě uvalen poplatek na stejné produkty, které jsou zatíženy poplatkem na podporu vína v Portugalsku, portugalské orgány se zavazují navrátit poplatníkům část poplatku, jež zatížila produkty pocházející z tohoto členského státu;
-
Portugalsko se zavazuje seznámit s tímto rozhodnutím všechny potenciální poplatníky dotčeného poplatku.
Článek 4
Portugalsko informuje Komisi do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí o opatřeních, která přijalo za účelem dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Portugalsku.
V Bruselu dne 20. července 2010.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 20. jūlijs)
par Portugāles veiktajiem valsts atbalsta C 43/04 (ex NN 38/03) pasākumiem parafiskālās nodevas veidā vīna popularizēšanai
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 4891)
(Autentisks ir tikai teksts portugāļu valodā)
(2011/6/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) (1) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo rindkopu,
pēc iesaistīto personu uzaicināšanas iesniegt apsvērumus saskaņā ar minēto pantu (2),
tā kā:
I. PROCEDŪRA
(1)
Saņēmusi sūdzību, Eiropas Komisija 2003. gada 20. janvāra vēstulē uzdeva jautājumu Portugāles iestādēm par parafiskālo nodevu, kas paredzēts vīna popularizēšanai un ko iekasē Vīnkopības un vīna institūts, kā arī par finanšu pasākumiem, kas saistīti ar šīs nodevas ieņēmumiem.
(2)
Portugāles pastāvīgā pārstāvniecība Eiropas Savienībā sniedza atbildi Komisijai 2003. gada 14. marta vēstulē. Papildu informācija tika nosūtīta 2003. gada 4. augusta, 2003. gada 2. septembra, 2004. gada 24. februāra un 2004. gada 15. jūlija vēstulēs, atbildot uz jautājumiem, ko Komisijas dienesti uzdeva 2003. gada 14. maija un 22. decembra faksa sūtījumā.
(3)
Ņemot vērā, ka attiecīgais mehānisms ir ieviests bez iepriekšējas Komisijas atļaujas kopš 1995. gada, tas ir reģistrēts nepaziņoto atbalsta pasākumu reģistrā. Būtībā Portugāles veiktie pasākumi ir jauni atbalsta pasākumi, kas nav paziņoti Komisijai, un tādēļ ir nelikumīgi 1. panta f) punkta nozīmē Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai nozīmē (3) (tagad LESD 108. pants).
(4)
Komisija 2004. gada 6. decembra vēstulē [C(2004) 4522] paziņoja Portugālei savu lēmumu attiecībā uz šo atbalstu uzsākt oficiālo pārbaudes procedūru, ko paredz ES Līguma 108. panta 2. punkts. Komisijas lēmums par šīs procedūras uzsākšanu tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (4). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus par minēto atbalsta pasākumu.
(5)
Portugāles iestādes iesniedza savus apsvērumus vēstulēs, kas datētas ar 2005. gada 11. un 13. janvāri. Iestādes papildināja savu atbildi 2006. gada 24. maija vēstulē. Komisija nav saņēmusi apsvērumus no ieinteresētām trešām personām.
II. ATBALSTA PASĀKUMA APRAKSTS
(6)
Šā lēmuma nodaļā īsumā atkārtots pārbaudāmo pasākumu konteksts un galvenie būtiskie fakti. Informācija par šiem faktiem ir atkārtota lēmumā par procedūras uzsākšanu, kas minēts iepriekš 4. punktā.
1. Vīnkopības un vīna institūts
(7)
Vīnkopības un vīna institūts ir valsts organizācija, kas dibināta 1986. gadā, lai nodrošinātu vispārēju kontroli un koordināciju vīnkopības nozarē Portugālē. Saskaņā ar noteikumiem, kas iekļauti 1997. gada 26. aprīļa Dekrētā ar likuma spēku Nr. 99/97 “Vīnkopības un vīna institūta nolikums” (5), institūtam ir piešķirtas vispārējas tiesības koordinēt, pētīt, kontrolēt, uzraudzīt un popularizēt vīna un vīnkopības produktu ražošanu un tirdzniecību un šim nolūkam institūtam ir piešķirta administratīvā un finansiālā patstāvība.
(8)
Šī organizācija izstrādā pasākumus, ko paredz valsts un Kopienas tiesību akti vīnkopības nozarē, un, proti, tā ir valsts iestāde, ko Portugāles valsts (6) noteikusi par atbildīgo kontroles iestādi attiecībā uz Kopienas noteikumiem vīnkopības nozarē saskaņā ar 72. panta 1. punktu Padomes 1999. gada 17. maija Regulā (EK) Nr. 1493/1999 par vīna tirgus kopīgo organizāciju (7).
(9)
Pildot šos vispārējās koordinācijas uzdevumus vīnkopības nozarē, Vīnkopības un vīna institūts izstrādā divu veidu pasākumus:
-
pasākumus, kas pamatā attiecas uz Portugālē ražotiem vīniem un vīnkopības produktiem, un, proti, uzdevumiem attiecībā uz zemes reģistru un vīnkopības saimniecībām, kā arī noteiktos reģionos ražoto atzītās kvalitātes vīnu (VQPRD) un reģionu vīnu kontroles un sertifikācijas sistēmu revīziju (vidēji 2,8 % Vīnkopības un vīna institūta budžeta), un
-
pasākumus, kas bez atlases paredzēti Portugāles izcelsmes vīniem un vīnkopības produktiem un tiem, kuri ražoti citās dalībvalstīs un/vai trešās valstīs, bet tiek pārdoti Portugālē, un, proti, vīnkopības tirgus vadības un koordinācijas pasākumus un vīnkopības nozares kontroles un uzraudzības pasākumus saskaņā ar valsts un Kopienas tiesību aktiem (šiem pasākumiem tiek tērēts gandrīz viss Vīnkopības un vīna institūta budžets).
(10)
Vīnkopības un vīna institūts darbojas arī kā noteiktu pakalpojumu sniedzējs trešām personām, un, proti: i) izglītojošu pasākumu organizēšana un veicināšana saimnieciskās darbības veicējiem, nozares un starpnozaru organizācijām vīnkopības nozarē un Vīnkopības un vīna institūta darbiniekiem; ii) Vīnkopības un vīna institūta infrastruktūras uzglabāšanas jaudu nodošana nozares uzņēmēju rīcībā; un iii) Vīnkopības un vīna institūta “laboratorijas” pakalpojumu sniegšana, kā arī institūta un citu vīnkopības nozares pārstāvju apmācība (lielā mērā to finansē Kopienas un valsts atbalsta programmas).
2. Vīna popularizēšanas pasākumi
(11)
Vīnkopības un vīna institūts nodrošina arī vīna popularizēšanas organizēšanu. Tas izpaužas kā atbalsta piešķiršana starpnozaru apvienībām, kas darbojas vīnkopības nozarē un plāno izstrādāt pasākumus vīna un vīnkopības produktu veicināšanai un popularizēšanai. Šis atbalsts tiek finansēts arī no popularizēšanas nodevas ieņēmumiem, kas noteikts valsts un importētajiem produktiem, un tā procentuālo likmi ik gadu precizē Portugāles iestādes, vienlaikus nosakot arī kritērijus, pēc kuriem atlasa atbalsta saņēmējas struktūras (8).
(12)
Kopš 1997. gada atbalsts vīna un vīnkopības produktu vispārējai popularizēšanai atklātā konkursa procedūrā tiek piešķirts Portugāles starpnozaru apvienībai, kas darbojas Portugāles vīnkopības nozarē, ar nosaukumu “Viniportugal”. Līdz ar to “Viniportugal” kā vienīgais kandidāts kopš 1997. gada ir saņēmis visus ieņēmumus no minētās parafiskālās nodevas, kas paredzēta šim nolūkam.
(13)
Šī procentuālā nodevas likme ir paredzēta divu dažādu popularizēšanas kampaņu veidu finansēšanai:
-
pirmkārt, vispārīgām vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas kampaņām Portugālē neatkarīgi no produktu izcelsmes;
-
otrkārt, Portugāles vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas kampaņām citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā.
2.1. Vīna vispārīga popularizēšana Portugālē
(14)
Attiecībā uz vispārīgām vīna popularizēšanas kampaņām Portugālē šīs valsts iestādes apstiprina, ka “Viniportugal” pilda vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas pasākumu atbalsta un īstenošanas funkcijas, piemēram, īsteno kultūras un zinātnes pasākumu veicināšanu saistībā ar vīna nozari. Šajā jomā “Viniportugal” popularizē vīna kultūru, rīkojot vīna nozares gadatirgus un izstādes, organizējot publikācijas par šo tematu, prezentācijas un tirgū laišanas pasākumus, kā arī rīkojot publicitātes kampaņas, lai vīna vispārēja popularizēšana tieši ietekmētu vīna patēriņu Portugālē.
(15)
Portugāles iestādes informē, ka jebkurā gadījumā “Viniportugal” organizētie popularizēšanas un publicitātes pasākumi neparedz patērētāju atrunāšanu no citās dalībvalstīs ražoto vīnkopības produktu iegādes vai šo produktu nopulgošanu. Tie arī nepopularizē neviena konkrēta uzņēmuma vai individuāla ražotāja zīmolu.
(16)
Publicitātes kampaņu galvenais mērķis valsts līmenī ir piesaistīt gados jaunus pieaugušus abu dzimumu patērētājus, lai viņi patērētu vīnu kā veselīgu alternatīvu alum vai citiem alkoholiskajiem dzērieniem.
(17)
“Viniportugal” veicina arī grāmatu, prospektu un praktisko norādījumu publicēšanu par vīnu, lai popularizētu vīna kultūru; uzņēmums slēdz līgumus ar augstākās izglītības iestādēm, lai sekmētu profesionālo izglītību vīna un restorānu nozarē; tas atbalsta Portugāles Vīnziņu asociāciju, lai paaugstinātu to vīnu kvalitāti, kurus piedāvā sabiedriskās ēdināšanas uzņēmumos, un nodrošinātu vīna nozares pārstāvju vispārīgo kompetenci; visbeidzot, “Viniportugal” popularizē mērenu un atbildīgu vīna patēriņu sadarbībā ar veselības aizsardzības iestādēm, organizējot seminārus par alkoholisma apkarošanu un ceļu satiksmes drošību un sniedzot priekšlikumus vīna publicitātes paraugprakses kodeksam, lai sekmētu cilvēka cieņai atbilstošu vīna patērēšanu un novērstu alkohola lietošanas popularizēšanu pusaudžu vidū. Portugāles iestādes ir iesniegušas arī publikāciju paraugus, kas apliecina minēto principu ievērošanu.
2.2. Portugāles vīna popularizēšana citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos
(18)
No otras puses, attiecībā uz Portugāles vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas kampaņām citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā Portugāles iestādes ir norādījušas, ka pasākumi, kas veikti citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, paredz Portugāles vīna popularizēšanu un izpaužas kā reklāmas sludinājumu publicēšana specializētajos žurnālos, informatīvu izdevumu izplatīšana, piedalīšanās specializētajās izstādēs un par šo tematu rakstošo žurnālistu Portugāles apmeklējumu veicināšana. Iestādes apliecina, ka šo kampaņu mērķis nav atrunāt patērētājus no citu dalībvalstu produktu iegādes vai nopulgot minētos produktus un tās neatbalsta neviena konkrēta uzņēmuma vai individuālā ražotāja zīmolu. Šajā jautājumā Portugāles iestādes ir iesniegušas publicitātes kampaņu piemērus un paraugus no ārvalstu specializētajiem preses izdevumiem.
3. Mācību pasākumi
(19)
Vīnkopības un vīna institūts ir atbildīgs par tehnisko mācību veicināšanas un īstenošanas, kā arī saimnieciskās darbības veicēju informēšanas pasākumiem vīnkopības nozarē, lai nodrošinātu vīna un vīnkopības produktu kvalitāti. Laikā no 1997. līdz 2002. gadam šis dienests ir organizējis dažādus mācību pasākumus Vīnkopības un vīna institūta darbiniekiem (1 449 darbinieki), citām valsts amatpersonām un - mazākā mērā - arī citiem nozares uzņēmējiem (135 pārstāvji).
(20)
Portugāles iestādes uzsver, ka Vīnkopības un vīna institūta šajā laikposmā organizēto mācību pasākumu izmaksas, izņemot vispārēja rakstura mācības “Sistema de Informaçao e Gestão Vitivinícola 2000”, kuru izmaksas bija 367,12 euro, pilnībā sedza sestā Lauksaimniecības un Mežsaimniecības modernizācijas atbalsta programma (PAMAF) un septītā programma “Agro/Mesure”, kuras abas līdzfinansēja Eiropas Sociālais fonds. Iestādes precizē, ka šā iemesla dēļ ne Vīnkopības un vīna institūtam, ne citiem saimnieciskās darbības veicējiem nebija finansiāli jāatbalsta minētās mācības.
4. Nodeva vīna popularizēšanai
(21)
Apskatāmais atbalsta pasākums attiecas uz to ieņēmumu izmantošanu, kurus iegūst no parafiskālās nodevas, ko Vīnkopības un vīna institūts (turpmāk institūts) saņem no nozares uzņēmējiem kopš 1995. gada (9). Nodeva ir paredzēta šīs valsts organizācijas dotēšanai ar pietiekamiem resursiem, lai tā varētu pildīt koordinācijas pienākumus vīnkopības nozarē Portugālē, un tas veido vairāk nekā 62 % budžeta, kas saistīts ar institūta darbību.
(22)
Saskaņā ar Dekrēta ar likuma spēku Nr. 119/97 1. panta 1. punktu vīni un vīnkopības produkti, kas ražoti valsts teritorijā, kā arī ārvalstīs ražotie produkti, kas tiek tirgoti Portugālē, tiek aplikti ar popularizēšanas nodevu, kas kompensē Vīnkopības un vīna institūta sniegtos pakalpojumus saistībā ar vispārēju vīna popularizēšanu un nozares vispārīgu koordinēšanu vai - Azoru (Açores) un Madeiras (Madeira) autonomajos apgabalos - attiecīgos reģionālos pakalpojumus.
(23)
Ar popularizēšanas nodevu apliek ne tikai vīnkopības produktus, kas ražoti un tirgoti Portugālē, bet arī tos Portugālē ražotos produktus, kas tiek tirgoti citās dalībvalstīs vai trešās valstīs (eksportēti), kā arī vīnkopības produktus, kuru izcelsme ir citās dalībvalstīs vai trešās valstīs un kuri tiek tirgoti Portugālē (importēti).
(24)
Maksājamo summu katru gadu nosaka Lauksaimniecības ministrijas kompetentās iestādes. Šī summa mainās atkarībā no tā, vai produkts ir iesaiņots vai nav, un no iesaiņojuma trauka tilpuma (10).
(25)
Ieņēmumi no šīs popularizēšanas nodevas, neraugoties uz nosaukumu, ir paredzēti, pirmkārt, vīna nozares vispārīgās koordinācijas pakalpojumu finansēšanai, kurus sniedz Vīnkopības un vīna institūts, un, otrkārt, vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas pasākumiem.
(26)
Uzsākot procedūru, Komisija uzskatīja, ka vīnkopības nozares to vispārīgās koordinācijas darbību īstenošanā, kas uzdotas Kopienas un valsts tiesību aktos, kā arī organizējot atbalsta piešķiršanu vīna popularizēšanai, Vīnkopības un vīna institūts darbojas nevis kā privāts uzņēmējs, bet kā valsts iestāde un ka tādēļ institūts šim nolūkam nav saņēmis valsts atbalstu (skatīt procedūra uzsākšanas lēmuma 66. punktu).
(27)
Attiecībā uz Vīnkopības un vīna institūta darbībām, ko tas veic kā noteiktu pakalpojumu sniedzējs trešām personām saskaņā ar tirgus nosacījumiem (skatīt iepriekš 15. apsvērumu), institūts nav guvis ekonomiskas priekšrocības no sava stāvokļa tirgū un tādēļ šim nolūkam nav saņēmis valsts atbalstu (skatīt uzsākšanas lēmuma 70. punktu).
(28)
Pamatojoties uz Komisijas rīcībā esošo informāciju tā arī uzskatīja, ka uzņēmums “Viniportugal” nav guvis ekonomiskas priekšrocības un tādēļ arī nav saņēmis nekādu atbalstu. Šī starpnozaru apvienība ir tikai pakalpojumu sniedzējs, kas izvēlēts minēto pakalpojumu sniegšanai saskaņā ar objektīviem kritērijiem un ievērojot atklātu, pārredzamu un nediskriminējošu procedūru (skatīt uzsākšanas lēmuma 87. punktu).
(29)
Tātad pārbaudes procedūras uzsākšanas posmā Komisija uzskatīja, ka ir sniegts valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē par labu vīnkopības nozares uzņēmumiem jautājumā par vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšanu (skatīt uzsākšanas lēmuma 80. punktu).
(30)
Attiecībā uz mācību pasākumiem Komisija arī uzskatīja, ka ir sniegts valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē (skatīt uzsākšanas lēmuma 79. un 80. punktu).
(31)
Komisija uzsāka procedūru, kas paredzēta LESD 108. panta 2. punktā, jo tai saglabājās šaubas attiecībā uz šo divu atbalsta veidu saderību ar iekšējo tirgu.
(32)
Tātad attiecībā uz atbalstu Portugāles vīna publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos procedūras uzsākšanas posmā Komisijas rīcībā nebija pietiekama informācija, kas ļautu secināt, ka šīs kampaņas, kurās minēta vīna izcelsme, izplata tikai informāciju par attiecīgo produktu objektīvajām īpašībām un nesatur subjektīvus apgalvojumus par produktu kvalitāti, kas saistāma vienīgi ar vīna izcelsmi (skatīt uzsākšanas lēmuma 119. punktu).
(33)
Attiecībā uz atbalsta finansēšanu popularizēšanai un mācībām, ņemot vērā Tiesas praksi, Komisija uzskatīja, ka atbalstu iekšzemes ražotājiem nedrīkst finansēt no parafiskālās nodevas, kas apgrūtina arī tā paša produkta ražotāju produkcijas importu no citām dalībvalstīm, izņemot tādā mērā, kādā tiek nodrošināts, ka šie ražotāji var izmantot minētās priekšrocības tāpat kā iekšzemes ražotāji. Tādējādi procedūras uzsākšanas posmā Komisijas rīcībā nebija pietiekama informācija, kas ļautu secināt, ka šajā gadījumā nav notikusi diskriminācija starp iekšzemes produktiem un importētajiem. Un, proti, Komisija nevarēja secināt, ka citu dalībvalstu izcelsmes produkti, par kuriem arī bija jāmaksā šī nodeva, tādā pašā veidā un tādā pašā mērā kā iekšzemes produkti ir ieguvuši visas tās priekšrocības, kas izriet no minētās nodevas (skatīt uzsākšanas lēmuma 135. punktu).
(34)
Tādēļ Komisija pieprasīja Portugāles iestādēm iesniegt visu noderīgo informāciju, lai varētu novērtēt šos pasākumus, un, proti, attiecībā uz līgumā paredzēto atbalsta pasākumu finansēšanas veida nediskriminējošo raksturu (t. i., attiecībā uz atbalstu vīna un vīnkopības produktu popularizēšanai un publicitātei gan Portugāles, gan citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā, kā arī attiecībā uz atbalstu mācībām) un attiecībā uz to publicitātes kampaņu objektivitāti, kuras rīkotas dalībvalstu un trešo valstu tirgū.
(35)
Šis lēmums aprobežojas ar pārbaudi par parafiskālās nodevas piemērošanu kopš tā stāšanās spēkā 2006. gada 31. decembrī - datuma, kad stājās spēkā jaunās Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu lauksaimniecībā un mežsaimniecībā 2007.-2013. gadam, un tas neierobežo Komisijas nostāju attiecībā uz popularizēšanas nodevas piemērošanu, sākot no šā datuma.
III. PORTUGĀLES IESNIEGTIE APSVĒRUMI
(36)
Pēc lēmuma par procedūras uzsākšanu saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu Portugāles iestādes ir iesniegušas savus apsvērumus vēstulēs, kas datētas ar 2005. gada 11. un 13. janvāri. Iestādes papildināja savu atbildi 2006. gada 24. maija vēstulē.
1. Atbalsts mācību pasākumiem
(37)
Attiecībā uz atbalstu mācību pasākumiem Portugāles iestādes ir precizējušas faktus turpmāk izklāstītajā veidā.
(38)
Laikā no 1997. līdz 2000. gadam Vīnkopības un vīna institūts rīkoja mācību pasākumus saistībā ar vīnkopības nozares pamatjautājumiem Portugālē, un tie bija paredzēti galvenokārt paša institūta un citu valsts organizāciju darbiniekiem, kā arī mazākā mērā - vīnkopības nozares pārstāvjiem.
(39)
Visu institūta atbalstīto un rīkoto pasākumu izmaksas attiecīgajā laika posmā pilnībā sedza sestā Lauksaimniecības un mežsaimniecības modernizācijas atbalsta programma (PAMAF) un septītā programma “Agro/Medida”, kuru daļēji finansēja Kopiena - Eiropas Sociālais fonds (ESF), bet daļēji valsts, kā arī Centrālās pārvaldes investīciju un attīstības izdevumu plāns (PIDDAC).
(40)
Vienīgais pasākums šajā laika posmā, kura izmaksas patiešām tika segtas no Vīnkopības un vīna institūta budžeta, bija vispārīgs mācību pasākums “Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola 2000”, kas notika 2000. gadā un kura kopējās izmaksas veidoja 367,12 euro, un tas bija paredzēts lauksaimniecības departamentu darbiniekiem reģionos (pašas Lauksaimniecības ministrijas reģionālajiem dienestiem) un vīnkopības reģionālo komiteju darbiniekiem - šīs komitejas ir kompetentās organizācijas, kas nodrošina konkrētu reģionu vīna autentiskumu un kvalitāti.
(41)
Visbeidzot, iestādes atzīst par nepieciešamu uzsvērt, ka šā pasākuma niecīgās izmaksas - tikai 367,12 euro - nekādi nav ietekmējušas konkurenci iekšējā tirgū vai arī šī ietekme ir bijusi “minimāla”.
2. Atbalsts Portugāles vīna popularizēšanai un publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos
(42)
Attiecībā uz Komisijas šaubām par atbalstu Portugāles vīna publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos Portugāles iestādes ir iesniegušas turpmāk izklāstīto informāciju.
(43)
Popularizēšanas un publicitātes pasākumi, ko “Viniportugal” rīkoja Portugālē un citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā, bija vispārīgas nozīmes un neskāra konkrētas apakšnozares, kā arī nepopularizēja konkrētus uzņēmumus vai individuālos ražotājus.
(44)
Šo kampaņu mērķis nebija nopulgot citu dalībvalstu vīnkopības produktus, un tās necentās atrunāt patērētājus no citās dalībvalstīs ražoto vīnkopības produktu iegādes, un tās arī atbilda piemērojamajiem Kopienas tiesību aktiem (proti, tiesību aktiem, kas regulē pārtikas produktu marķēšanu, prezentēšanu un publicitāti). Līdz ar to “Viniportugal” publicitātes pasākumi citās Eiropas Savienības dalībvalstīs un trešās valstīs atbilda negatīvajiem kritērijiem, kas noteikti 18. līdz 30. punktā Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu EK līguma I pielikumā minēto produktu un dažu I pielikumā neminētu produktu publicitātei (11) (turpmāk tekstā - “Pamatnostādnes par valsts atbalstu publicitātei”), kuras bija spēkā attiecīgā atbalsta piemērošanas laikā.
(45)
Tāpat šie pasākumi atbilda arī pozitīvajiem kritērijiem, kas izklāstīti Pamatnostādņu par valsts atbalstu publicitātei 31. un turpmākos punktos. Faktiski šie pasākumi paredzēja citu dalībvalstu patērētāju iepazīstināšanu ar Portugāles vīniem, šādi atvieglojot Portugāles vīnkopības nozares darbības attīstību LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē.
(46)
“Viniportugal” ārpus Portugāles rīkotās kampaņas paredzēja izplatīt sabiedrībā informāciju par Portugāles vīna galvenajām īpašībām, aicinot patērētājus citās dalībvalstīs un trešās valstīs nogaršot šos produktus, ko viņi agrāk nepazina. Kampaņās nebija iekļauti nekādi subjektīvi apgalvojumi par šo produktu kvalitāti, kas balstītos tikai uz produktu izcelsmi, un tas atbilst Pamatnostādnēm par valsts atbalstu publicitātei.
(47)
Tādēļ Portugāles iestādes apgalvo, ka “Viniportugal” publicitātes pasākumi citās Eiropas Savienības dalībvalstīs, kā arī pasākumi trešās valstīs ir uzskatāmi par saderīgiem ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu un Pamatnostādnēm par valsts atbalstu publicitātei.
(48)
Pamatojot savus apsvērumus, Portugāles iestādes ir iesniegušas publicitātes kampaņu piemērus un paraugus no ārvalstu specializētajiem preses izdevumiem.
3. Portugāles vīna popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšana citās dalībvalstīs un trešās valstīs
(49)
Attiecībā uz Komisijas šaubām par vīna popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšanu citās dalībvalstīs un trešās valstīs Portugāles iestādes uzsver, ka laikā no 1997. līdz 2005. gadam ieņēmumi no citās valstīs ražoto produktu aplikšanas ar šo nodevu veidoja tikai 15 % kopējo ieņēmumu, ko nodrošināja šī nodeva.
Gada ieņēmumi no aplikšanas ar vīna popularizēšanas nodevu (gada vidējais rādītājs laikā no 1998.-2005. gadam) (12)
Izcelsme
Summa
(euro)
%
Iekšzemes vīni un vīnkopības produkti
7 327 957
85 %
Citu dalībvalstu un trešo valstu vīni un vīnkopības produkti
1 293 169
15 %
Kopējie vidējie gada ieņēmumi (1998.-2005. gadā)
8 621 126
100 %
(50)
Šā iemesla dēļ Portugāles iestādes uzskata, ka importētie produkti ļāva apmaksāt tikai daļu vispārējās vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas pasākumu, kas veikti Portugālē un tiek segti gan no iekšzemes produktiem, gan no tiem, kuru izcelsme saistīta ar citām dalībvalstīm. Tāpat Portugāles iestādes uzskata, ka pārējo vispārējo popularizēšanas pasākumu finansēšanu nodrošina tā nodevas daļa, ko maksā par iekšzemes produktiem, kuri gūst tādu pašu labumu no šīs nodevas iekasēšanas. No otras puses, Portugāles iestādes precizē, ka vīna un vīnkopības produktu vispārējās popularizēšanas vidējās izmaksas tālu pārsniedz to summas daļu, kura “Viniportugal” piešķirta no popularizēšanas nodevas, kas iekasēts par citu dalībvalstu produktiem. Pēc Portugāles iestāžu domām, atbalsts, kas attiecīgajā laika posmā ik gadu piešķirts “Viniportugal”, veidoja tikai 25 % līdz 45 % no vīna popularizēšanas nodevas gūto ieņēmumu (skatīt iepriekš 15. apsvērumu). No šīs summas tikai 15 % ir iekasēti, apliekot ar nodevu no citām dalībvalstīm importētos produktus. Attiecībā uz pārējiem 85 % - tie ir iegūti no ieņēmumiem, kas radušies, apliekot ar nodevu iekšzemes produktus (13). Līdz ar to “Viniportugal” darbība galvenokārt tika finansēta no nodevas ieņēmumiem, ko iekasēja par iekšzemes produktiem.
(51)
Portugāles iestādes piebilst, ka tajā pašā laika posmā “Viniportugal” izdevumi par vīna vispārējās popularizēšanas pasākumiem Portugālē veidoja vidēji 32 % kopējo šīs apvienības izdevumu.
“Viniportugal” izdevumi (vidējais gada rādītājs par 1998.-2005. gadu (14))
Pasākumi
Summa
(euro)
%
Popularizēšanas un publicitātes pasākumi citās dalībvalstīs un trešās valstīs
1 119 293
68 %
Vispārējās popularizēšanas pasākumi Portugālē
525 698
32 %
Kopējie vidējie gada izdevumi (1998.-2005. gadā)
1 644 991
100 %
(52)
Ņemot vērā to, ka citu dalībvalstu produktu ieguldījums “Viniportugal” darbībā veidoja tik tikko 15 % šīs apvienības kopējo ieņēmumu, kas izriet no popularizēšanas nodevas, Portugāles iestādes secina, ka šo produktu ieguldījums tādēļ aprobežojas tikai ar nelielas daļas to vispārējās popularizēšanas pasākumu izmaksu finansēšanu, ko “Viniportugal” veica Portugālē.
(53)
Šie pasākumi, kas pēc Portugāles iestāžu uzskata varēja gūt labumu gan no iekšzemes produktiem, gan tiem, kas importēti no citām dalībvalstīm, tika finansēti, no vienas puses, no citu dalībvalstu produktu ieguldījuma, un, no otras puses, no iekšzemes produktu ieguldījuma.
(54)
Tā daļa, ko iekasēja kā iekšzemes produktu ieguldījumu - “Viniportugal” darbības finansēšanai - bija paredzēta visu Portugāles vīna popularizēšanas un publicitātes pasākumu finansēšanai citās dalībvalstīs un trešās valstīs un tādēļ tā bija vienīgais šo pasākumu finansēšanas avots.
(55)
Noslēgumā Portugāles iestādes apgalvo, ka nav nekādas diskriminējošas atšķirības starp iekšzemes vīnu un vīnkopības produktiem un tiem, kuru izcelsme ir saistāma ar citām dalībvalstīm, un tā ir tādēļ, ka i) tie abi palīdz finansēt vīna un vīnkopības produktu vispārējās popularizēšanas pasākumus Portugālē, un minētie pasākumi dod labumu gan iekšzemes produktiem, gan no citām dalībvalstīm importētajiem; ii) popularizēšanas un publicitātes kampaņas, ko “Viniportugal” rīko citās dalībvalstīs un trešās valstīs un kas dod labumu vienīgi Portugāles vīniem, tiek finansētas tikai no tās ieņēmumu daļas, ko nodrošina nodevas iekasēšana no iekšzemes vīna un vīnkopības produktiem.
(56)
Kā skaidro Portugāles iestādes, šo atbalsta pasākumu finansēšanas mehānisms tādēļ ir uzskatāms par saderīgu ar LESD 107. un 110. pantu.
IV. VĒRTĒJUMS
1. Atbalsta esība LESD 107. panta 1. punkta nozīmē
(57)
LESD 107.-109. pants ir piemērojams vīnkopības nozares produktu ražošanai un tirdzniecībai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1493/99 (15) par vīna tirgus kopīgo organizāciju 71. pantu attiecībā uz šiem produktiem.
(58)
Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu, ja vien šis līgums neparedz ko citu, ar kopējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas izraisa vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.
(59)
Līdz ar to, lai atbalsta pasākumam varētu piemērot LESD 107. panta 1. punktu, ir jāizpilda visi četri šādi nosacījumi: 1) pasākumam ir jābūt tieši vai pastarpināti finansētam no valsts līdzekļiem; 2) tam izlases veidā ir jāattiecas uz konkrētiem uzņēmumiem vai ražošanas nozarēm; 3) tam ir jānodrošina ekonomisks labums atbalsta saņēmējiem uzņēmumiem; 4) tam ir jāiespaido tirdzniecība Kopienas iekšienē un jāizraisa vai jādraud izraisīt konkurences izkropļojumus.
(60)
Lēmumā par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu Komisija pauda šaubas par šādiem jautājumiem: pirmkārt, citu dalībvalstu un trešo valstu tirgū veikto popularizēšanas pasākumu saderība ar LESD 107. pantu; otrkārt, Vīnkopības un vīna institūta organizēto mācību pasākumu saderība ar LESD 107. pantu un, treškārt, attiecībā uz to, vai ar LESD 110. pantu ir saderīga citu dalībvalstu un trešo valstu tirgū veikto popularizēšanas pasākumu finansēšana no parafiskālās nodevas. Līdz ar to Komisija rīkoja pārbaudi tikai par šiem jautājumiem.
1.1. Valsts resursi
(61)
Atbalsta pasākumi, ko izvērtē šajā pārbaudes procedūrā, tiek finansēti no parafiskālās nodevas, kas paredzēta vīna popularizēšanai.
(62)
Attiecībā uz jautājumu par to, vai ieņēmumi no parafiskālajām nodevām ir uzskatāmi par valsts resursiem, ir vietā piebilde, ka nav nekādas atšķirības starp valsts līdzekļiem, ko valsts tiešā veidā piešķir atbalstam, un tiem, ko atbalstam piešķir valsts vai privātas iestādes, ko valsts šim nolūkam ir norīkojusi vai izveidojusi (16).
(63)
Eiropas Kopienu Tiesa 2004. gada 15. jūlija spriedumā Pearle lietā (17) (lieta C-345/02) jautājumā par tiesisko pamatojumu nolēma, ka obligātie maksājumi, ko iekasē starpniecības struktūra visu kādas nozares uzņēmumu labā, nav uzskatāmi par valsts resursiem, ja tie atbilst visiem četriem turpmāk minētajiem nosacījumiem:
a)
attiecīgo atbalsta pasākumu ir noteikusi nozares organizācija, kas pārstāv uzņēmumus un darbiniekus šajā tautsaimniecības nozarē, un tas nav valsts pieņemtas politikas izpildes instruments;
b)
atbalsta pasākumam noteiktos mērķus pilnībā finansē no nozares uzņēmumu iemaksām;
c)
finansēšanas veidu un iemaksu procentuālo īpatsvaru/summu nozares organizācijas ietvaros nosaka darba devēju un darbinieku pārstāvji bez jebkādas valsts iejaukšanās;
d)
iemaksas ir obligāti jāizmanto atbalsta pasākuma finansēšanai bez iespējas valstij iejaukties.
(64)
Šķiet, ka paziņotais atbalsta pasākums neatbilst visiem šiem nosacījumiem. Minēto vīna popularizēšanas nodevu ir noteikusi Portugāles iestāde, pieņemot dekrētu ar likuma spēku (skatīt 11. apsvērumu) kā instrumentu Portugāles valdības apstiprinātas politikas īstenošanai, un, proti, vīna popularizēšanai. Turklāt Portugāles iestādei kā likumdevējam ir iespēja iejaukties šā atbalsta pasākuma finansiālās struktūras izveidē un iemaksu izmantošanā. Šajā gadījumā Portugāles valsts iejaukšanās minētajā nozīmē skaidri izpaužas 14. jūnija Dekrēta ar likuma spēku Nr. 137/95 un 15. maija Dekrēta ar likuma spēku Nr. 119/97 noteikumos.
(65)
Tā kā a), c) un d) nosacījums, kas iekļauti spriedumā Pearle lietā, nav izpildīti, ieņēmumi no minētās popularizēšanas nodevas ir uzskatāmi par “valsts resursiem”.
1.2. Selektīvu priekšrocību esība
(66)
Bija jāpārbauda arī, vai apskatītais mehānisms “izraisa vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai”. Atbalsta esība ir jānosaka vīna popularizēšanas un tai paredzētā finansējuma iespējamo saņēmēju līmenī.
(67)
Līdz ar to, lai no valsts līdzekļiem piešķirto kompensāciju varētu uzskatīt par atbalstu 107. panta nozīmē, tai ir jārada ekonomiskas priekšrocības, ko nevarētu iegūt parastos tirgus apstākļos, un šīm priekšrocībām jābūt selektīvām. Selektivitātes kritērijs ir izpildīts, ja minētās priekšrocības tiek piešķirtas konkrētiem uzņēmumiem vai kādai darbības nozarei. Tātad šajā gadījumā minētais nosacījums ir izpildīts, jo vīna un vīnkopības produktu nozare ir nepārprotami identificēta.
(68)
Uzsākot pārbaudes procedūru, Komisija kā labuma guvējus identificēja saimnieciskās darbības veicējus, kas saņem Vīnkopības un vīna institūta un “Viniportugal” sniegtos pakalpojumus. Neatkarīgi no jautājuma par to, vai Vīnkopības un vīna institūta darbības finansēšana ir uzskatāma par valsts atbalstu šai organizācijai, rodas arī jautājums par to, vai LESD 107. panta 1. punkta nozīmē par šādu valsts atbalstu var atzīt materiālo palīdzību vai pakalpojumus, ko minētā organizācija sniedz vīnkopības nozarei. Nav šaubu, ka attiecīgās nozares uzņēmēji (ražotāji, pārstrādātāji, vairumtirgotāji, mazumtirgotāji u. c.) ir uzņēmumi, kas veic saimniecisko darbību.
(69)
Saskaņā ar Tiesas praksi par atbalstu jo īpaši ir uzskatāmi iejaukšanās pasākumi, kas dažādos veidos samazina izmaksas, kuras parasti apgrūtina uzņēmuma budžetu un kurām līdz ar to ir tāds pats raksturs vai identiska ietekme, lai gan tās nesauc par subsīdijām vārda tiešā nozīmē (18).
(70)
Kopš tā laika te ir meklējama arī atbilde uz jautājumu par to, vai un - vajadzības gadījumā - arī kādā mērā pasākumi, ko finansē no šiem “valsts resursiem”, un, proti, pakalpojumi, ko nozarei piedāvā Vīnkopības un vīna institūts, un popularizēšanas kampaņas, ko organizē “Viniportugal”, nodrošina ekonomiskas priekšrocības nozares uzņēmējiem.
(71)
Attiecībā uz Vīnkopības un vīna institūta sniegtajiem pakalpojumiem, no vienas puses, ir jāņem vērā, vai un - vajadzības gadījumā - arī kādā mērā vīnkopības nozares saimnieciskās darbības veicējiem Portugālē, ja viņi nesaņemtu to atbalstu, ko nodrošina institūts, būtu jāsedz minēto pakalpojumu izmaksas un vai šādas izmaksas parastos apstākļos apgrūtinātu uzņēmumu budžetu. Tādēļ ir jānodala trīs dažādas šo pakalpojumu grupas.
1.2.1. Vīnkopības un vīna institūta kā nozares vispārīgā koordinatora pakalpojumi
(72)
Komisija uzskata, ka Vīnkopības un vīna institūta pakalpojumi un darbības, ko tas nodrošina kā vīnkopības nozares vispārīgais koordinators, un, proti, uzraudzības, kontroles, sertificēšanas, revīzijas, tirgus mehānismu vadības pakalpojumi, izriet no Kopienas un valsts tiesību aktos noteikto prasību piemērošanas, un kā tādas tās ir nevis darbības, kas parastos apstākļos apgrūtina uzņēmumu budžetu, bet gan valsts pamatfunkciju izpildes pasākumi.
1.2.2. Mācību pakalpojumi
(73)
Tomēr attiecībā uz mācību organizēšanas finansēšanu, no kā labumu var gūt nozares uzņēmēji, šķiet acīmredzams, ka tā viņiem rada priekšrocības, jo mācības ir darbība, kas parasti apgrūtina uzņēmumu budžetu.
(74)
Saskaņā ar informāciju, ko Portugāles iestādes iesniedza procedūras uzsākšanas laikā, izņemot vispārēja rakstura mācības “Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, kuru izmaksas bija 367,12 euro, visas pārējās mācības, ko organizēja Vīnkopības un vīna institūts, līdzfinansēja Eiropas Sociālais fonds, un tādēļ tās netika finansētas no šī parafiskālās nodevas gūtajiem ieņēmumiem. Tādēļ minētās mācības netiek iekļautas šajā izmeklēšanas procedūrā.
(75)
Attiecībā uz vienīgo mācību pasākumu, kas tika finansēts no vīna popularizēšanas nodevas ieņēmumiem, un, proti, vispārēja rakstura mācībām “Sistema de Informação e Gestão Vitivinícola - 2000”, Komisija atzīst, ka jauniegūtā informācija liek mainīt to klasificēšanu par valsts atbalstu. Saskaņā ar no jauna iesniegto informāciju šīs mācības bija paredzētas tikai Lauksaimniecības ministrijas reģionālo departamentu darbiniekiem un reģionālo vīnkopības komiteju darbiniekiem, kas atzīstamas par valsts kompetentajām iestādēm attiecībā uz vīna autentiskuma un kvalitātes kontroli un pārbaudi attiecīgajos reģionos. No šīs informācijas izriet, ka attiecīgās mācības nav uzskatāmas par atbalsta pasākumu Vīnkopības un vīna institūta sniegto pakalpojumu saņēmējiem, bet gan par valsts pārvaldes sistēmas iekšēju mācību pasākumu.
(76)
Līdz ar to šis mācību pasākums nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
1.2.3. Popularizēšanas kampaņu rīkošanas pakalpojumi
(77)
Attiecībā uz vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas kampaņu rīkošanu, ko veica starpniekuzņēmums “Viniportugal”, nozares saimnieciskās darbības veicējiem un jo īpaši vīnkopības nozares uzņēmējiem Portugālē patiesi radās ekonomiskas priekšrocības. Šo produktu popularizēšanas organizēšana rada izmaksas, kas parasti apgrūtina uzņēmumu budžetu.
(78)
Līdz ar to Komisija secina, ka pakalpojumu sniegšana popularizēšanas kampaņu rīkošanas jomā vīnkopības nozares uzņēmējiem Portugālē rada selektīvas priekšrocības ar valsts resursu palīdzību.
1.3. Ietekme uz tirdzniecību un konkurences izkropļojumi
(79)
Lai noskaidrotu, vai atbalsta pasākumi būtībā ir saistāmi ar LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomu, visbeidzot, ir jāprecizē, vai tie var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm un izraisīt vai draudēt izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai.
(80)
Tiesa ir atzinusi, ka, tā kā dalībvalsts piešķirtās priekšrocības nostiprina vienas kategorijas uzņēmumu pozīcijas, salīdzinot ar citiem uzņēmumiem, kas konkurē Kopienas iekšējā tirgū, šie pēdējie ir uzskatāmi par minēto priekšrocību iespaidotiem (19).
(81)
Izrādās, ka izvērtējamie pasākumi var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm tādā mērā, kādā tie dod priekšrocības iekšzemes produkcijai, kaitējot citu dalībvalstu produkcijai. Rezultātā vīnkopības nozare ir ļoti atvērta konkurencei Kopienas līmenī un tādēļ ļoti jutīga pret jebkuru pasākumu, kas atbalsta ražošanu vienā vai otrā dalībvalstī.
(82)
Šķiet, faktu, ka starp dalībvalstīm notiek tirdzniecība vīna un vīnkopības produktu jomā, pierāda apstāklis, ka šajā nozarē ir kopīga tirgus organizācija.
(83)
Turpmāk sniegtā tabula kā piemēru parāda šo produktu tirdzniecības līmeni Kopienas iekšienē laikā no 1999. līdz 2004. gadam (20).
1 000 heksalitru
Gads
Imports ES
Eksports no ES
1999 (ES 15)
35 595
40 921
2000 (ES 15)
-
-
2001 (ES 15)
32 699
35 558,4
2002 (ES 15)
31 810,3
35 002,9
2003 (ES 15)
33 024,7
35 343
2004 (ES 25)
35 513,3
38 696,4
(84)
Tādēļ jautājumā par vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšanu ar minētā vīna popularizēšanas nodevas ieņēmumu palīdzību Komisija apstiprina savu nostāju par to, ka ir ticis sniegts valsts atbalsts vīna un vīnkopības produktu nozares uzņēmējiem LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.
1.4. Secinājumi par “atbalstu” LESD 107. panta 1. punkta nozīmē
(85)
Ņemot vērā iepriekš teikto, Komisija uzskata, ka pasākumi, kas atbalsta vīna un vīnkopības produktu nozares uzņēmējus, sniedz tiem priekšrocības, ko finansē valsts resursi un ko nevar iegūt citi uzņēmēji. Šīs priekšrocības izraisa vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, jo tās spēj iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Līdz ar to Komisija secina, ka uz šiem atbalsta pasākumiem var attiecināt LESD 107. panta 1. punktu.
2. Popularizēšanas un publicitātes atbalsta pasākumu likumīgums
(86)
Portugāles iestādes nav paziņojušas Komisijai LESD 108. panta 3. punkta nozīmē ne par minētās parafiskālās nodevas izveides mehānismu, ne par pasākumu finansēšanu vīna nozares atbalstam.
3. Popularizēšanas un publicitātes atbalsta pasākumu saderības pārbaude
(87)
Tomēr nesaderības princips, kas izklāstīts LESD 107. panta 1. punktā, paredz arī izņēmumus.
(88)
Jo īpaši LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkts paredz, ka par saderīgiem ar iekšējo tirgu var uzskatīt atbalsta pasākumus, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm.
(89)
Kā noteikts Komisijas paziņojumā par noteikumiem, ko piemēro neatļauto valsts atbalsta pasākumu vērtēšanai, visi neatļautie atbalsta pasākumi Regulas (EK) Nr. 659/1999 1. panta f) apakšpunkta nozīmē ir jānovērtē saskaņā ar noteikumiem un pamatnostādnēm, kas ir spēkā atbalsta piešķiršanas brīdī.
(90)
Tādēļ tā atbalsta saderība, kas piešķirts pirms 2002. gada 1. janvāra, ir jāpārbauda, ņemot vērā pamatdokumentu par valstu atbalsta pasākumiem lauksaimniecības produktu un to dažu citu produktu publicitātei, kuri nav minēti EEK līguma II pielikumā, publicitātei (21), un attiecībā uz atbalstu, kas piešķirts pēc šā datuma - ņemot vērā pamatnostādnes, ko piemēro jau minētajam valsts atbalstam publicitātei, neierobežojot īpašos pagaidu noteikumus, kas paredzēti šajās pamatnostādnēs.
(91)
1987. gada pamatdokuments un šīs pamatnostādnes būtībā paredz vienus un tos pašus principus. Tajās ir iekļauti negatīvie un pozitīvie kritēriji, kas jāievēro visās valstu sniegtā atbalsta shēmās. Tātad nedrīkst rīkot publicitātes pasākumus, kas ir pretrunā Līguma 28. pantam (tagad - LESD 34. pants) vai Kopienas atvasinātajiem tiesību aktiem un ko nedrīkst saistīt ar noteiktu uzņēmumu darbību.
3.1. Vispārējās popularizēšanas kampaņas Portugālē
(92)
No Portugāles iestāžu iesniegtās informācijas var secināt, ka šo atbalsta pasākumu mērķi saskanēja ar vairākiem pozitīvajiem kritērijiem, kas paredzēti iepriekš minētajos mehānismos, jo tie attiecās uz mērķi par mazo un vidējo uzņēmumu un noteiktu reģionu attīstīšanu vai uz mērķi par augstas kvalitātes produktu un veselīgas pārtikas veicināšanu.
(93)
Turklāt Portugāles iestādes ir paskaidrojušas, ka vēstījumi, kas pausti popularizēšanas un publicitātes pasākumos, bija vispārīgas nozīmes - galvenokārt tā bija izstāžu rīkošana, dalība gadatirgos, kā arī katalogu un citu palīgmateriālu izdošana, kuru mērķis nebija atrunāt patērētājus no citu dalībvalstu produktu iegādes vai nopulgot šos produktus, un tie nepopularizēja kāda konkrēta uzņēmuma vai individuālā ražotāja zīmolu.
(94)
Lēmumā par oficiālas pārbaudes procedūras uzsākšanu (108. punkts) Komisija atzina, ka attiecībā uz valsts atbalstu, kas bija paredzēts popularizēšanas pasākumu finansēšanai laikā līdz 2002. gada 1. janvārim, ir ievēroti kritēriji, ko nosaka Kopienas šajā jautājumā piemērojamie mehānismi.
(95)
Sākot no 2002. gada 1. janvāra, 8. punkts Kopienas pamatnostādnēs, ko piemēro valsts atbalstam EK līguma I pielikumā minēto produktu un dažu I pielikumā neminētu produktu publicitātei, paredz, ka par publicitāti nav uzskatāmi tādi popularizēšanas pasākumi kā, piemēram, zinātniskās informācijas izplatīšana, gadatirgu un izstāžu organizēšana, piedalīšanās tajos un citi līdzīgi sabiedrisko attiecību pasākumi, tostarp aptaujas un tirgus pētījumi. Uz valsts atbalsta pasākumiem, kas saistīti ar šādu popularizēšanu, būtībā attiecas Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē 13. un 14. punkts.
(96)
Kopienas pamatnostādņu par valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē 13.2. punkts paredz, ka atbalstu var piešķirt, lai piesaistītu ekspertus vai saņemtu līdzīgu palīdzību, tostarp tehnisku pētījumu veikšanai, priekšizpētei un koncepcijas izstrādei, kā arī tirgus pētījumiem, ja šo pasākumu būtība ir nodrošināt lauksaimniecības produktu kvalitāti. Turklāt 14. punkts ļauj piešķirt atbalstu tehniskajai palīdzībai lauksaimniecības nozarē. Jo īpaši ir atļauti atbalsta pasākumi jaunu paņēmienu un metožu izplatīšanai.
(97)
Visbeidzot, iepriekš minētos atbalsta pasākumus var iedalīt kādā no šīm kategorijām, ja tie būtībā paredz sniegt tehnisku palīdzību ražošanai, nodrošinot atbalstu kvalitatīvu lauksaimniecības produktu tirdzniecībai un šādu īpašību vispārējai izplatīšanai.
(98)
Tādā gadījumā ir atļauts atbalsts, lai segtu izmaksas 100 % apmērā. Un tā, lai novērstu lielu summu piešķiršanu lielām uzņēmējsabiedrībām, atbalsta kopējā summa, ko var piešķirt, pamatojoties uz šiem diviem punktiem, nedrīkst pārsniegt 100 000 vienam saņēmējam trīs gadu laikposmā, vai arī attiecībā uz atbalstu uzņēmumiem, kuri atbilstoši Komisijas definīcijai ietilpst MVU kategorijā - 50 % attiecināmo izmaksu, piemērojot lielāko no šīm summām. Aprēķinot atbalsta summu, par atbalsta saņēmēju ir uzskatāms pakalpojumu saņēmējs.
(99)
Portugāles iestādes ir paskaidrojušas, ka attiecībā uz vispārējiem un visiem vienādi piemērotiem pasākumiem, kuru patiesais labums tiek pilnībā sadalīts starp visiem vīnkopības nozares dalībniekiem, atbalsta līmenis uz katru saņēmēju tādējādi nav pārsniedzis 100 000 euro robežu trīs gadu laikā.
(100)
Lēmumā par oficiālas pārbaudes procedūras uzsākšanu (114. punkts) Komisija atzina, ka attiecībā uz valsts atbalstu, kas bija paredzēts popularizēšanas pasākumu finansēšanai laikā pēc 2002. gada 1. janvāra, ir ievēroti kritēriji, ko nosaka Kopienas tiesību aktu noteikumi, ko piemēro šajā jautājumā.
(101)
Ņemot vērā Portugāles iestāžu sniegto informāciju visā šīs lietas izmeklēšanas gaitā un apstākli, ka trešās personas pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas nav iesniegušas nekādus pretēja satura apsvērumus, Komisija apstiprina to pašu nostāju, kas izklāstīta, uzsākot procedūru (22), attiecībā uz saderību ar Kopienas noteikumiem, ko piemēro “Viniportugal” Portugālē rīkotajām vispārējām vīna popularizēšanas kampaņām.
-
Šoreiz Komisijas nostājā ir jo īpaši ņemtas vērā Portugāles iestāžu sniegtās garantijas attiecībā uz: atbalsta pasākumu mērķiem - mazo un vidējo uzņēmumu un noteiktu reģionu attīstība, kā arī augstas kvalitātes produktu un veselīgas pārtikas veicināšana (valsts atbalstam publicitātes jomā piemēroto pamatnostādņu 32. punkts),
-
kampaņu veidu - vēstījumi, kas pausti popularizēšanas un publicitātes pasākumos, bija vispārīgas nozīmes - galvenokārt tā bija izstāžu rīkošana, dalība gadatirgos, kā arī katalogu un citu palīgmateriālu izdošana, kuru mērķis nebija atrunāt patērētājus no citu dalībvalstu produktu iegādes vai nopulgot šos produktus, un tie nepopularizēja kāda konkrēta uzņēmuma vai individuālā ražotāja zīmolu (valsts atbalstam publicitātes jomā piemēroto pamatnostādņu 20. punkts),
-
atbalsta apjoma ierobežojumiem - atbalsta pasākumi tika pilnībā finansēti no līdzekļiem, kas gūti no parafiskālās nodevas, un nozares uzņēmējiem sniegtais finansējums šajās kampaņās pēc definīcijas nepārsniedza 50 % līmeni no viņu izmaksām. Turklāt attiecībā uz vispārējiem un visiem vienādi piemērotiem pasākumiem, kuru patiesais labums tiek pilnībā sadalīts starp visiem vīnkopības nozares dalībniekiem, atbalsta apmērs uz katru saņēmēju nav pārsniedzis 100 000 euro trīs gadu laikā.
3.2. Portugāles vīna popularizēšanas un publicitātes kampaņas citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos
(102)
Attiecībā uz “Viniportugal” rīkotajām Portugāles vīna popularizēšanas un publicitātes kampaņām citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, īpaši pēc 2002. gada 1. janvāra, Komisija bija paudusi šaubas par šo kampaņu saderību ar noteikumiem, kas iekļauti valsts atbalstam publicitātes jomā piemērotajās pamatnostādnēs.
(103)
Saskaņā ar šo pamatnostādņu 4.1. punktu ir pieņemami, ka publicitātes kampaņas, ko dalībvalsts tieši vai netieši rīko citu dalībvalstu tirgū ar mērķi iepazīstināt patērētājus ar citu dalībvalstu vai reģionu lauksaimniecības produktiem, ietver arī kādu šīs citas dalībvalsts produktu kategoriju. Tomēr ir nepieciešams, lai šīs kampaņas sniegtu objektīvu informāciju par attiecīgo produktu īpašībām un tajās nebūtu subjektīvu apgalvojumu par produktu kvalitāti, pamatojoties tikai uz to izcelsmi.
(104)
Tātad, uzsākot procedūru, Komisijas rīcībā nebija pietiekamas informācijas, lai varētu secināt, ka šīs kampaņas, kurās piemin vīna izcelsmi, sniedz tikai un vienīgi informāciju par attiecīgo produktu objektīvajām īpašībām un nesatur subjektīvus apgalvojumus par produktu kvalitāti, pamatojoties tikai uz to izcelsmi. Tādēļ Portugāles iestādes tika aicinātas iesniegt pierādījumus, ka iespējamā atsauce uz produktu izcelsmi pilnībā atbilst šim nosacījumam.
(105)
Komisija ņēma vērā Portugāles iestāžu sniegtās garantijas attiecībā uz i) “Viniportugal” rīkoto popularizēšanas kampaņu vispārīgo nozīmi (skatīt iepriekš 37. apsvērumu); ii) faktu, ka “Viniportugal” rīkotie popularizēšanas un publicitātes pasākumi Portugālē un citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā neattiecās uz konkrētām nozarēm un neparedzēja konkrētu uzņēmumu vai individuālo ražotāju popularizēšanu (skatīt iepriekš 37. apsvērumu); iii) faktu, ka kampaņas neparedzēja citu dalībvalstu vīnkopības produktu nopulgošanu un tās netiecās atrunāt patērētājus no citu dalībvalstu vīnkopības produktu iegādes, kā arī ka tās atbilda piemērojamajiem Kopienas tiesību aktiem (proti, tiesību aktiem, kas regulē pārtikas produktu marķēšanu, prezentēšanu un publicitāti) (skatīt iepriekš 38. apsvērumu); iv) faktu, ka šie pasākumi paredzēja iepazīstināt patērētājus citās dalībvalstīs ar Portugāles vīniem, šādi veicinot Portugāles vīnkopības nozares attīstību LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē (skatīt iepriekš 39. apsvērumu); un, visbeidzot, ka v) “Viniportugal” kampaņas ārpus Portugāles paredzēja publiskot Portugāles vīna pamatīpašības, aicinot patērētājus citās dalībvalstīs un trešās valstīs nogaršot šos produktus, ko tie agrāk nepazina, un tajās nebija nekādu subjektīvu apgalvojumu par produktu kvalitāti, pamatojoties tikai uz to izcelsmi (skatīt iepriekš 40. apsvērumu).
(106)
Pamatojoties uz Portugāles iestāžu iesniegto papildu informāciju un tā kā pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas trešās personas nebija iesniegušas nekādus pretēja rakstura apsvērumus, Komisija tādējādi varēja secināt, ka ir izkliedētas šaubas, kas pastāvēja procedūras uzsākšanas laikā attiecībā uz citu dalībvalstu un trešo valstu tirgū rīkoto popularizēšanas un publicitātes kampaņu objektivitāti.
(107)
Saskaņā ar iepriekš sniegto pamatojumu Komisija uzskata, ka atbalsts vīna vispārējai popularizēšanai Portugālē, kā arī atbalsts Portugāles vīna popularizēšanai un publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos ir saderīgs ar pozitīvajiem un negatīvajiem kritērijiem, kas noteikti valsts atbalstam publicitātes jomā piemērojamajām pamatnostādnēm.
4. Atbalsta finansēšana
(108)
Attiecībā uz valsts atbalstu, ko finansē no parafiskālās nodevas, Komisijai ir jāizvērtē pasākumi, kas tiek finansēti no šā atbalsta, kā arī paša atbalsta finansēšana. Tādēļ iespējamā valsts atbalsta finansēšanas nesaderība ar kopējo tirgu liek arī pašus atbalsta pasākumus atzīt par nesaderīgiem arī gadījumā, kad atbalsta piešķiršana ir atbilstīga piemērojamajiem noteikumiem konkurences jomā.
(109)
Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru nodokļiem nepiemēro LESD noteikumus attiecībā uz valsts atbalstu, vismaz ja šie nodokļi ir attiecīgā atbalsta pasākuma finansēšanas veids tā, ka tie ir šā pasākuma neatņemama daļa. (23) Lai nodevu vai tā daļu varētu uzskatīt par atbalsta pasākuma neatņemamu daļu, noteikti ir jāpastāv obligātai saiknei starp nodevu un atbalstu, ko reglamentē spēkā esošie valsts tiesību akti (24), tādā nozīmē, ka ieņēmumus no šīs nodevas ir obligāti jāpiesaista atbalsta finansēšanai. Ja šāda saikne ir, ieņēmumi no nodevas tieši ietekmē atbalsta lielumu (25) un līdz ar to vērtējumu par šā atbalsta saderību ar iekšējo tirgu. (26)
(110)
Tādēļ ir jāpārbauda, vai vīna popularizēšanas nodeva atbilst iepriekš minētajiem nosacījumiem.
4.1. Vīna popularizēšanas nodeva kā popularizēšanas atbalsta neatņemama sastāvdaļa
(111)
Vispirms ir jāpārbauda, vai ieņēmumi no nodevas ir obligāti piesaistīti atbalsta finansēšanai. Šajā jautājumā ir jāatgādina, ka gan Dekrēts ar likuma spēku Nr. 137/95, gan to grozošais Dekrēts ar likuma spēku Nr. 119/97 paredz, ka “popularizēšanas nodevas ieņēmumu procentuāla daļa, kas katru gadu jānosaka lauksaimniecības ministram, tomēr nekad nepārsniedzot 25 %, ir jānovirza vispārējiem vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas pasākumiem” (Dekrēta ar likuma spēku Nr. 119/97 11. panta 2. punkts). Tādēļ nodevas ieņēmumu daļa ir obligāti - saskaņā ar spēkā esošiem valsts tiesību aktiem - saistāma ar popularizēšanas pasākumu finansēšanu atbilstoši atbalsta mērķiem.
(112)
Turklāt Dekrēta ar likuma spēku Nr. 119/97 1. panta 1. punkts, kas definē nodevas piemērošanas kārtību, paredz, ka “vīni un vīnkopības produkti (…) tiek aplikti ar popularizēšanas nodevu, lai kompensētu pakalpojumus, ko sniedz Vīnkopības un vīna institūts attiecībā uz vispārēju popularizēšanu un vispārīgu nozares koordinēšanu”. Otrkārt, ir jāpārbauda, vai ieņēmumi no nodevas tieši ietekmē atbalsta lielumu. Šajā jautājumā ir jāatgādina, ka popularizēšanas nodeva ir vienīgais atbalsta pasākumu finansēšanas avots attiecībā uz popularizēšanu un publicitāti, kas ir šīs pārbaudes objekts, tādā nozīmē, ka no nodevas gūto ieņēmumu samazināšanās radītu finanšu resursu samazinājumu popularizēšanas pasākumiem.
(113)
Tādēļ Komisija uzskata, ka šajā gadījumā nodevas ieņēmumi ir obligāti piesaistīti atbalsta finansēšanai un šie nodevas ieņēmumi tieši ietekmē atbalsta lielumu. Visbeidzot saskaņā ar Tiesas praksi ir jāsecina, ka ir obligāta saikne starp nodevu un atbalstu, ņemot vērā spēkā esošos valsts tiesību aktus, un ka vīna popularizēšanas nodeva ir pārbaudāmo atbalsta pasākumu neatņemama daļa. Līdz ar to Komisijai ir jāpārbauda arī pasākumu finansēšana no nodevas ieņēmumiem.
4.2. Eksportēto produktu aplikšana ar nodevu
(114)
Kā teikts iepriekš 9. apsvērumā, ar nodevu apliek gan Portugāles produktus, kas paredzēti patēriņam Portugālē, gan tos, kas paredzēti eksportam.
(115)
Tomēr lēmumā par oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanu (143. punkts) Komisija apstiprināja, ka tai nav aizdomu par diskrimināciju starp iekšzemes produktiem, kas paredzēti valsts iekšējam tirgum, un tiem, kas paredzēti eksportam, gatavojot popularizēšanas un publicitātes kampaņas ārpus Portugāles teritorijas.
(116)
Attiecībā uz jautājumu par to, kādā mērā eksportam paredzētie produkti gūst vienlīdz lielu labumu no vispārējās popularizēšanas pasākumiem Portugālē, ņemot vērā Portugāles iestāžu sniegto informāciju visā šīs lietas izmeklēšanas gaitā un tā kā pēc oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanas trešās personas nav iesniegušas pretēja satura apsvērumus, Komisija var secināt, ka šī pēdējā produktu kategorija lielā mērā gūst labumu no visām nodevas sniegtajām priekšrocībām, un, no otras puses, šie produkti lielā mērā gūst labumu no popularizēšanas pasākumiem citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijās.
4.3. Importēto produktu aplikšana ar nodevu
(117)
Saskaņā ar Tiesas judikatūru (27) Komisija parasti atzīst, ka atbalsta finansēšana no obligātu maksājumu iekasēšanas var šo atbalstu ietekmēt, jo tā minētajam atbalstam nodrošina pienācīgu aizsardzību. Attiecīgā nodeva būtībā ir obligāts maksājums. Ņemot vērā to pašu Tiesas judikatūru, Komisija uzskata, ka atbalstu iekšzemes ražotājiem nedrīkst finansēt no parafiskālās nodevas, kas apgrūtina arī tā paša produkta ražotāju produkcijas importu no citām dalībvalstīm, izņemot tādā mērā, kādā tiek nodrošināts, ka šie ražotāji var izmantot visas minētās priekšrocības tāpat kā iekšzemes ražotāji.
(118)
Tādējādi, uzsākot oficiālo pārbaudes procedūru, Komisija norādīja, ka tādā mērā, kādā par citu dalībvalstu izcelsmes produktiem arī ir jāmaksā nodeva, Portugāles iestādēm vēl ir jāpierāda, ka nav nekādas diskriminācijas starp iekšzemes produktiem un importētajiem produktiem un ka tādējādi produkti ar izcelsmi citās dalībvalstīs, par kuriem arī ir jāmaksā nodeva, gūst labumu tādā pašā veidā un mērā kā iekšzemes produkti no visām priekšrocībām, kas saistītas ar šo nodevu. (28)
(119)
Jau ir noskaidrots, ka vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas un publicitātes kampaņas, ko gatavo “Viniportugal”, tiek finansētas no vīna popularizēšanas nodevas ieņēmumu daļas.
(120)
Portugāles iestādes savos iesniegtajos apsvērumos un papildu informācijā apliecina, ka no nodevas, ar ko apliek importētos produktus, iegūto ieņēmumu ieguldījums aprobežojas tikai ar daļēju to vispārējās popularizēšanas pasākumu izmaksu finansēšanu, ko “Viniportugal” rīko Portugālē. Iestādes apstiprina, ka popularizēšanas un publicitātes kampaņas, kas rīkotas citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, lai popularizētu Portugāles vīnu un vīnkopības produktus, tiek finansētas tikai no nodevas ieņēmumiem, kas iegūti no iekšzemes produktiem.
(121)
Portugāles iestāžu sniegtā informācija apliecina, ka vispārējās popularizēšanas kampaņas Portugālē gūst proporcionālu labumu, salīdzinot ar importētajiem produktiem. Patiesi, kā minēts iepriekš 16. un 17. apsvērumā, publicitātes kampaņu galvenais mērķis valsts līmenī ir piesaistīt gados jaunus pieaugušus abu dzimumu patērētājus, lai viņi patērētu vīnu kā veselīgu alternatīvu alum vai citiem alkoholiskajiem dzērieniem. Portugāles iestādes ir iesniegušas arī kampaņu publikāciju un izplatīšanas projektu paraugus, kas finansēti no šīs nodevas. Tādā mērā, kādā popularizēšanas kampaņas paredz vispārīgi veicināt vīna patēriņu, importētie produkti gūst vienlīdz lielu labumu no šiem pasākumiem.
(122)
Tomēr iesniegtā informācija nav pietiekama, lai pierādītu, ka nodevas ieņēmumi no importētajiem produktiem nav veicinājuši popularizēšanas un publicitātes kampaņu finansēšanu citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, un ka tā, gluži pretēji, ir guvusi labumu tikai no Portugāles vīna. Konkrēti, saskaņā ar skaitliskajiem datiem, ko sniegušas Portugāles iestādes, laikā no 1998. līdz 2005. gadam vidējie ieņēmumi no šīs nodevas iekasēšanas par importētajiem produktiem bija 1 293 169 euro, kamēr “Viniportugal” tajā pašā laikposmā katru gadu izdeva vidēji 525 698 euro par vispārējās popularizēšanas pasākumiem Portugālē (skatīt iepriekš 36. un 38. apsvērumu).
(123)
Turklāt, tā kā valsts tiesību akti paredz pienākumu novirzīt no nodevas ieņēmumiem noteiktu procentuālo daļu, kas nekad nepārsniedz 25 %, vīna un vīnkopības produktu vispārējās popularizēšanas pasākumiem, nav nekādas atsevišķas grāmatvedības uzskaites par šīm divām nodevas ieņēmumu daļām. Portugāles iestādes ir varējušas iesniegt tikai aplēses par to nodevas ieņēmumu daļu, kas iekasēta par importētajiem produktiem un paredzēta vispārējai popularizēšanai.
(124)
Tātad, ņemot vērā iepriekš 116. apsvērumā minēto Tiesas judikatūru un pamatojoties uz faktu, ka pasākumi, kas finansēti no nodevas, ir valsts atbalsts LESD 107. panta nozīmē, kā arī uz faktu, ka nodeva varētu būt diskriminējoša, nonākot pretrunā LESD 110. panta noteikumiem tādā mērā, kādā citās dalībvalstīs ražotie produkti arī ir jāapliek ar nodevu, vienlaikus tomēr negūstot visas tās priekšrocības, kas saistītas ar šo nodevu, Komisija uzskata, ka ienākumi no šīs nodevas, kas iegūti, apliekot ar nodevu no citām dalībvalstīm importētos produktus, lai finansētu popularizēšanas pasākumus, ko “Viniportugal” rīko citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos, ir finansējums, kas nav saderīgs ar atbalstu, ņemot vērā preču brīvas kustības noteikumus, un, līdz ar to, ka tādējādi finansētais valsts atbalsts nav identiski saskanīgs ar Līgumu.
(125)
Pamatojoties uz Portugāles iestāžu iesniegto informāciju un apliecinājumiem (skatīt šā lēmuma 104. apsvērumu), Komisija var pamatoti secināt, ka citu dalībvalstu ražotāji un tirgotāji no Portugālē organizētajiem vispārējās popularizēšanas atbalsta pasākumiem ir guvuši labumu tādā pašā mērā, kā Portugāles ražotāji.
(126)
Tomēr Portugāles iestādes neapstrīd, ka citu dalībvalstu ražotāji un tirgotāji nevar gūt labumu no popularizēšanas un publicitātes atbalsta pasākumiem ārvalstīs, kas tiek rīkoti vienīgi Portugāles vīnu popularizēšanai.
(127)
Tādēļ saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru, ja tās nodevas ieņēmumi, ar kuru apliek iekšzemes un importētos produktus, pamatojoties uz vienādiem kritērijiem, tiek novirzīti, lai uzturētu darbības, kas dod labumu tikai ar nodevu apliktajiem iekšzemes produktiem, var gadīties tā, ka ieguldījums, ko iekasē pēc vieniem un tiem pašiem kritērijiem, tomēr ir diskriminējošs nodoklis tādā mērā, kādā šīs nodeva maksājumus, ar kuru apliek iekšzemes produktus, neitralizē priekšrocības, ko tas finansē, bet maksājumi, kurus iekasē par importētajiem produktiem, nenodrošina minētās priekšrocības (29).
(128)
Tādēļ šajā gadījumā nevar izslēgt iespēju, ka ir notikusi diskriminācija pret importētajiem produktiem. No otras puses, Portugāles iestāžu iesniegtā informācija liecina, ka importētie produkti ir piesaistīt nodevai tādā pašā mērā, kā iekšzemes produkti, bet tie negūst labumu no visām priekšrocībām, ko finansē nodeva, tādā pašā mērā, kā iekšzemes produkti. Kā iepriekš norādīts 122. apsvērumā, saskaņā ar skaitliskajiem datiem, ko sniegušas Portugāles iestādes, laikā no 1998. līdz 2005. gadam vidējie ieņēmumi no šīs nodevas iekasēšanas par importētajiem produktiem bija 1 293 169 euro, kamēr “Viniportugal” tajā pašā laikposmā katru gadu izdeva vidēji 525 698 euro par vispārējās popularizēšanas pasākumiem Portugālē. Nav nekādas atsevišķas grāmatvedības uzskaites, kas ļautu pierādīt, ka nodevas ieņēmumi par importētajiem produktiem tiek izlietoti tikai vispārējai popularizēšanai Portugālē. Tādēļ parafiskālā nodeva un ieņēmumi no tās pārkāpj LESD 110. pantu.
(129)
Pamatojoties uz informāciju, kas Komisijai iesniegta pēc oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanas, Komisija nevar secināt, ka Portugāles vīna un vīnkopības produktu popularizēšanas atbalsta pasākumi citu dalībvalstu un trešo valstu tirgos netiek daļēji finansēti arī no vīna popularizēšanas nodevas ieņēmumiem, ko iegūst par importētajiem produktiem. Tādēļ Komisija no savas puses atkārtoti neizmeklēs, kādu informāciju tai vajadzētu saņemt, bet Komisijai, no vienas puses, ir jāizpēta visi jautājumi, ko tā uzskata par vajadzīgu, un, no otras puses, jābalstās uz to informāciju, kas ir tās rīcībā lēmuma pieņemšanas brīdī (30). Tāpēc Komisija uzskata un līdz ar to secina, ka šo atbalsta pasākumu finansēšana ir uzskatāma par nesaderīgu ar iekšējo tirgu.
(130)
Noslēgumā - tādā mērā, kādā valsts atbalsta finansēšana ir uzskatāma par nesaderīgu ar piemērojamajiem Līguma noteikumiem, Komisijai arī šādi finansētais atbalsts ir jāatzīst par nesaderīgu tik ilgu laiku, cik ilgi šāda nepareiza finansēšana ir ilgusi laikā, jo valsts atbalsta finansēšanas pareizība ir neatņemams priekšnoteikums, lai to atzītu par saderīgu (31).
V. SECINĀJUMI
(131)
Komisija izsaka nožēlu, ka Portugāle ir īstenojusi minētos atbalsta pasākumus, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.
(132)
Komisija ir izdarījusi turpmāk izklāstītos secinājumus.
-
Portugāle ir nelikumīgi īstenojusi vīna vispārējās popularizēšanas kampaņu finansēšanu, kas veikta, ieviešot nodevu par iekšzemes un no citām dalībvalstīm importētiem produktiem un pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.
-
Vienīgais mācību pasākums, kas finansēts no parafiskālās nodevas ieņēmumiem, nav uzskatāms par atbalsta pasākumu.
-
Atbalsta pasākumus vīna un vīnkopības produktu vispārējai popularizēšanai un publicitātei, ko “Viniportugal” īsteno Portugāles teritorijā, var atzīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu.
-
Atbalsta pasākumi Portugāles izcelsmes vīna un vīnkopības produktu popularizēšanai un publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā, ko finansē no nodevas par vīna un vīnkopības produktu ražošanu un kas ietekmē arī citu dalībvalstu produktus, atbilst Kopienas noteikumiem, ko piemēro šādu pasākumu labuma guvēju līmenī. Līdz ar to Komisija var arī atzīt, ka atbalsta finansēšanas līmenī ir pārkāpts LESD 110. pants. Tādēļ Komisija nevar atzīt attiecīgo atbalsta shēmu par saderīgu, jo tā paredz diskrimināciju starp importētajiem un iekšzemes produktiem.
(133)
Šis lēmums aprobežojas ar pārbaudi par parafiskālās nodevas piemērošanu no tās stāšanās spēkā 2006. gada 31. decembrī, t. i., datuma, kad stājās spēkā jaunās Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu lauksaimniecībā un mežsaimniecībā 2007.-2013. gadam, un tas neierobežo Komisijas nostāju attiecībā uz popularizēšanas nodevas piemērošanu, sākot no šā datuma.
(134)
Komisija šajā gadījumā uzskata par piemērotu pieņemt lēmumu ar nosacījumiem, izmantojot iespēju, ko paredz Regulas (EK) Nr. 659/1999 7. panta 4. punkts, saskaņā ar kuru Komisija var papildināt savu pozitīvo lēmumu ar nosacījumiem, kas tai ļauj atzīt saderību ar kopējo tirgu, un pienākumiem, kas tai ļauj kontrolēt Komisijas lēmuma ievērošanu.
(135)
Lai labotu 110. panta pārkāpumu un tādā veidā retrospektīvi novērstu diskrimināciju, Portugālei ir jākompensē tā nodevas daļa, kas attiecās uz citu dalībvalstu izcelsmes produktiem, un tas ir jāizdara Komisijas noteiktajā termiņā un ievērojot Komisijas nosacījumus. Minētā pārkāpuma novēršana ļaus atzīt attiecīgos atbalsta pasākumus par saderīgiem ar LESD 107. pantu.
(136)
Komisija definē nosacījumus, kas jāievēro, veicot minēto kompensēšanu. Līdz ar to Portugālei ir jākompensē nodevas maksātājiem tā nodevas daļa, kas iekasēta par citu dalībvalstu izcelsmes produktiem no datuma, kad nodevu sāka piemērot, līdz 2006. gada 31. decembrim, pilnībā ievērojot šādus nosacījumus:
-
ja par nodevas nomaksu atbildīgie maksātāji var iesniegt pierādījumus, ka ar popularizēšanas nodevu ir aplikti importēti produkti, tie var pieprasīt nodevas daļas atmaksāšanu, kas ir proporcionāla no nodevas gūtajiem ieņēmumiem, kuri tika novirzīti popularizēšanas pakalpojumu finansēšanai, no kuriem labumu guva tikai iekšzemes produkti, termiņā, kas noteikts saskaņā ar valsts tiesību aktiem un jebkurā gadījumā sešu mēnešu laikā, skaitot no šā lēmuma paziņošanas datuma,
-
Portugāle ir apstiprinājusi iespējami diskriminējošu pasākumu, kas apgrūtina importētos produktus. Tādēļ Portugāle noteiktajā termiņā pārbauda finansiālo saskanību starp summām, kas kopumā iekasētas par iekšzemes produktiem kā minētā nodeva, un priekšrocībām, ko šie produkti ekskluzīvā veidā ieguvuši,
-
kompensēšanai ir jānotiek termiņā, kas nepārsniedz sešus mēnešus, skaitot no pieprasījuma iesniegšanas,
-
kompensējamās summas ir jāpapildina ar procentu maksājumiem, skaitot no datuma, kad tās tika iekasētas, līdz faktiskās atmaksāšanas datumam. Minētos procentus aprēķina, pamatojoties uz Komisijas noteikto standarta likmi, kas paredzēta metodikā par standarta likmju noteikšanu un precizēšanu (32),
-
Portugāles iestādes atzīst ikvienu pamatotu pierādījumu, ko iesniedz maksātāji un kas pierāda, ka daļa samaksātās nodevas ir iekasēta par citas dalībvalsts izcelsmes produktiem,
-
tiesības uz nodevas kompensāciju neattiecas uz citiem apstākļiem, proti, tādiem, kas neizriet no šīs nodevas,
-
gadījumā, ja nodevas maksātājs vēl nav samaksājis nodevu, Portugāles iestādes oficiāli atsakās no šā maksājuma, tostarp arī no iespējamajiem kavējuma procentu maksājumiem, kas ar to saistāmi,
-
Portugāle apņemas pēc Komisijas pieprasījuma iesniegt gala ziņojumu, kas pierāda kompensēšanas pasākuma pienācīgu izpildi,
-
ja citā dalībvalstī ir iekasēta nodeva par tiem pašiem produktiem, kas saistāmi ar vīna popularizēšanas nodevu Portugālē, Portugāles iestādes apņemas kompensēt maksātājiem to nodevas daļu, kas attiecas uz šīs citas dalībvalsts izcelsmes produktiem,
-
Portugāle apņemas informēt par šo lēmumu visus potenciālos minētās nodevas maksātājus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Vienīgais mācību pasākums, kas 367,12 euro apmērā finansēts no parafiskālās nodevas ieņēmumiem, nav uzskatāms par atbalsta pasākumu.
2. pants
Valsts atbalsta pasākumi vispārējai vīna un vīnkopības produktu popularizēšanai Portugāles teritorijā, ko Portugāle nelikumīgi īstenojusi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, kad Portugāle ieviesa parafiskālo nodevu, kas paredzēta 1995. gada 14. jūnija Dekrētā ar likuma spēku Nr. 137/95, ir uzskatāmi par valsts atbalstu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē attiecībā uz laika posmu starp tā stāšanos spēkā un 2006. gada 31. decembri.
3. pants
1. Valsts atbalsta pasākumi Portugāles izcelsmes vīna un vīnkopības produktu popularizēšanai un publicitātei citu dalībvalstu un trešo valstu teritorijā, ko Portugāle nelikumīgi īstenojusi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, kad Portugāle ieviesa parafiskālo nodevu, kas paredzēta 1995. gada 14. jūnija Dekrētā ar likuma spēku Nr. 137/95, neskarot 2. panta piemērošanu, ir uzskatāmi par valsts atbalstu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē attiecībā uz laika posmu starp tā stāšanos spēkā un 2006. gada 31. decembri, ar priekšnoteikumu, ka Portugāle ievēro šā panta 2. punkta nosacījumus.
2. Portugālei ir jākompensē nodevas maksātājiem tā nodevas daļa, kas iekasēta par citu dalībvalstu izcelsmes produktiem no datuma, kad nodevu sāka piemērot, līdz 2006. gada 31. decembrim, pilnībā ievērojot šādus nosacījumus:
-
ja par nodevas maksātāji var iesniegt pierādījumus, ka ar popularizēšanas nodevu ir aplikti importēti produkti, tie var pieprasīt nodevas tās daļas atmaksāšanu, kas ir proporcionāla nodevas ieņēmumiem, kuri tika novirzīti popularizēšanas pakalpojumu finansēšanai, no kuriem labumu guva tikai iekšzemes produkti, termiņā, kas noteikts saskaņā ar valsts tiesību aktiem un jebkurā gadījumā sešu mēnešu laikā, skaitot no šā lēmuma paziņošanas datuma,
-
Portugāle ir apstiprinājusi iespējami diskriminējošu pasākumu, kas apgrūtina importētos produktus. Tādēļ Portugāle noteiktajā termiņā pārbauda finansiālo saskanību starp summām, kas kopumā iekasētas par iekšzemes produktiem kā minētā nodeva, un priekšrocībām, ko šie produkti ekskluzīvā veidā ieguvuši,
-
kompensēšanai ir jānotiek termiņā, kas nepārsniedz sešus mēnešus, skaitot no pieprasījuma iesniegšanas,
-
kompensējamās summas ir jāpapildina ar procentu maksājumiem, skaitot no datuma, kad tās tika iekasētas, līdz faktiskās atmaksāšanas datumam. Minētos procentus aprēķina, pamatojoties uz Komisijas noteikto standarta likmi, kas paredzēta metodikā par standarta likmju noteikšanu un precizēšanu (33),
-
Portugāles iestādes atzīst ikvienu pamatotu pierādījumu, ko iesniedz maksātāji un kas pierāda, ka daļa samaksātās nodevas ir iekasēta par citas dalībvalsts izcelsmes produktiem,
-
tiesības uz nodevas kompensāciju neattiecas uz citiem apstākļiem, proti, tādiem, kas neizriet no šīs nodevas,
-
gadījumā, ja nodevas maksātājs vēl nav samaksājis nodevu, Portugāles iestādes oficiāli atsakās no šā maksājuma, tostarp arī no iespējamajiem kavējuma procentu maksājumiem, kas ar to saistāmi,
-
Portugāle apņemas pēc Komisijas pieprasījuma iesniegt gala ziņojumu, kas pierāda kompensēšanas pasākuma pienācīgu izpildi,
-
ja citā dalībvalstī ir iekasēta nodeva par tiem pašiem produktiem, kas saistāmi ar vīna popularizēšanas nodevu Portugālē, Portugāles iestādes apņemas kompensēt maksātājiem to nodevas daļu, kas attiecas uz šīs citas dalībvalsts izcelsmes produktiem,
-
Portugāle apņemas informēt par šo lēmumu visus potenciālos minētās nodevas maksātājus.
4. pants
Portugāle informē Komisiju par veiktajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei divu mēnešu laikā, skaitot no tā paziņošanas datuma.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.
Briselē, 2010. gada 20. jūlijā