SMĚRNICE KOMISE 2010/59/EU
ze dne 26. srpna 2010
o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/32/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se extrakčních rozpouštědel používaných při výrobě potravin a složek potravin
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/32/ES ze dne 23. dubna 2009 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se extrakčních rozpouštědel používaných při výrobě potravin a složek potravin (1), a zejména na článek 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2009/32/ES se vztahuje na extrakční rozpouštědla, která jsou používána nebo určena k použití při výrobě potravin nebo složek potravin. Tato směrnice se nevztahuje na extrakční rozpouštědla, která jsou používána při výrobě potravinářských přídatných látek, vitaminů a ostatních doplňků stravy, pokud tyto potravinářské přídatné látky, vitaminy a ostatní doplňky stravy nejsou uvedeny v příloze I. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) hodnotil bezpečnost dimethyletheru jako extrakčního rozpouštědla pro odstranění tuku z bílkovinných surovin živočišného původu a vyjádřil své stanovisko dne 29. ledna 2009 (2). Úřad dospěl k závěru, že neexistuje bezpečnostní riziko, pokud nejvyšší zbytková množství dimethyletheru nepřekročí 9 μg/kg extrahovaných živočišných bílkovin. Použití dimethyletheru jako extrakčního rozpouštědla pro odstranění tuku z bílkovinných surovin živočišného původu by proto mělo být povoleno s podmínkou, že nejvyšší zbytková množství dimethyletheru v odtučněných bílkovinných potravinách nepřekročí 9 μg/kg.
(2)
V části III přílohy I směrnice 2009/32/ES nejsou stanovena zvláštní množství reziduí pro methanol a propan-2-ol v potravinách, pokud jde o přípravu látek určených k aromatizaci. Členské státy a Komise poukázaly na to, že obecné množství reziduí 10 mg/kg pro methanol a propan-2-ol stanovené v části II přílohy I směrnice 2009/32/ES je příliš přísné, použije-li se přímo na látky určené k aromatizaci.
(3)
Měla by proto být stanovena zvláštní množství pro použití methanolu a propan-2-olu v potravinách, pokud jde o jejich použití při přípravě látek určených k aromatizaci z přírodních aromatických materiálů. Aby tato množství mohla být považována za bezpečná, měla by být nižší než množství 10 mg/kg, které Vědecký výbor pro potraviny (3) vyhodnotil jako bezpečné.
(4)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha I směrnice 2009/32/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 15. září 2011. Jejich znění sdělí neprodleně Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 26. srpna 2010.
KOMISIJAS DIREKTĪVA 2010/59/ES
(2010. gada 26. augusts),
ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/32/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanā
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīvu 2009/32/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto pārtikas produktu un pārtikas sastāvdaļu ražošanā (1), un jo īpaši tās 4. pantu,
tā kā:
(1)
Direktīva 2009/32/EK attiecas uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto vai paredzēts izmantot pārtikas produktu vai pārtikas sastāvdaļu ražošanā. Minētā direktīva neattiecas uz ekstrakcijas šķīdinātājiem, ko izmanto, ražojot pārtikas piedevas, vitamīnus un citas uzturfizioloģiskās piedevas, ja vien šādas pārtikas piedevas, vitamīni vai uzturfizioloģiskās piedevas nav uzskaitītas direktīvas I pielikumā. Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (turpmāk “iestāde”) novērtēja dimetilētera kā ekstrakcijas šķīdinātāja nekaitīgumu, lietojot to tauku atdalīšanai no dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu izejmateriāliem, un 2009. gada 29. janvārī sniedza atzinumu (2). Iestāde secināja, ka bažas par kaitīgumu nepastāv, ja dimetilētera maksimālais atlieku daudzums nepārsniedz 9 μg/kg ekstrahēto dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu. Tādēļ dimetilētera kā ekstrakcijas šķīdinātāja lietošana, lai atdalītu taukus no dzīvnieku izcelsmes olbaltumvielu izejmateriāliem, ir jāatļauj ar nosacījumu, ka maksimālais dimetilētera atlieku daudzums ir 9 μg/kg attaukotā olbaltumvielu produkta.
(2)
Direktīvas 2009/32/EK I pielikuma III daļā attiecībā uz metanolu un propān-2-olu nav precizēti šo vielu pieļaujamie atlieku daudzumi pārtikas produktos, lietojot tās aromatizētāju gatavošanā. Dalībvalstis un Komisija uzsvēra, ka metanola un propān-2-ola vispārīgais atlieku daudzums 10 mg/kg, kas noteikts Direktīvas 2009/32/EK I pielikuma II daļā, ir pārāk liels, ja to attiecina tieši uz aromatizētājiem.
(3)
Tādēļ attiecībā uz metanolu un propān-2-olu ir jānosaka precīzs atlieku daudzums pārtikas produktos, ja tos lieto, lai pagatavotu aromatizētājus no dabiskiem aromātiskiem materiāliem. Lai minētos daudzumus varētu uzskatīt par nekaitīgiem, tiem jābūt mazākiem nekā 10 mg/kg, ko Pārtikas zinātniskā komiteja (3) atzinusi par nekaitīgu daudzumu.
(4)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un Eiropas Parlaments un Padome pret tiem nav iebilduši,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvas 2009/32/EK I pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas pielikumu.
2. pants
1. Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības vēlākais līdz 2011. gada 15. septembrim. Dalībvalstis tūlīt dara Komisijai zināmus minēto noteikumu tekstus.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos iekļauj atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
2. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā 20. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 26. augustā