ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 8. února 2012
o státní podpoře SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 & ex CP 194/09), kterou Švédsko poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB
(oznámeno pod číslem C(2012) 546)
(Pouze švédské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2012/293/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek (1) v souladu s výše uvedenými články, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 26. května 2009, zaevidovaným dne 16. června 2009, Komise obdržela stížnost ohledně údajné státní podpory pro společnost Hammar Nordic Plugg AB tím, že obec Vänersborg (Vänersborgs kommun) prodala veřejný majetek pod tržní cenou.
(2)
Dne 27. října 2009 postoupila Komise nedůvěrné znění stížnosti vnitrostátním orgánům. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 30. listopadu 2009, zaevidovaným téhož dne.
(3)
Dne 9. března 2010 si Komise vyžádala další informace, Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 20. dubna 2010.
(4)
Dne 11. května 2010 Komise obdržela informace, jež poskytla společnost Chips AB.
(5)
Dopisem ze dne 27. října 2010 oznámila Komise Švédsku rozhodnutí zahájit ohledně podpory řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) (dále jen „SFEU“). Rozhodnutí Komise o zahájení řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k podpoře podaly připomínky.
(6)
Dopisem ze dne 23. listopadu 2010 požádalo Švédsko o prodloužení lhůty k podání připomínek k rozhodnutí o zahájení řízení.
(7)
V dopisech ze dne 15. a 17. prosince 2010 předložily švédské orgány Komisi své připomínky. Společnost Hammar Nordic Plugg AB poskytla Komisi své připomínky dopisem ze dne 22. ledna 2011.
(8)
Dne 1. února 2011 Komise zaslala připomínky společnosti Hammar Nordic Plugg AB švédským orgánům k vyjádření.
(9)
Dne 1. června 2011 zaslala Komise další žádost o informace. Švédsko odpovědělo dopisem ze dne 29. června 2011 a další upřesňující informace poskytlo v e-mailech dne 12. září a 30. září 2011.
(10)
Dne 6. června 2011 zaslala Komise společnosti Chips AB dotazník. Společnost na něj neodpověděla přímo, nicméně poskytla určité informace švédským orgánům, jež je použily ve svém upřesňujícím mailu ze dne 12. září 2011.
(11)
Dne 19. října 2011 se konalo jednání mezi útvary Komise a zástupci společnosti Hammar Nordic Plugg AB.
(12)
Dne 3. listopadu 2011 poskytla společnost Hammar Nordic Plugg AB Komisi prostřednictvím elektronické pošty další informace. Dne 4. listopadu 2011 předala Komise tyto informace švédským orgánům, které k nim podle svého vyjádření ze dne 28. listopadu 2011 neměly připomínky.
2. POPIS
2.1 Příjemce podpory a zúčastněné strany
(13)
Příjemce podpory je akciová společnost Hammar Nordic Plugg AB (dále jen „Hammar“), jež se zabývá pronájmem a správou nemovitostí. Hammar má sídlo v Trollhättanu v kraji Västra Götaland a je ve 100 % vlastnictví své mateřské společnosti Hammar Nordic Fastigheter AB, kterou vlastní soukromá osoba Anders Hammar (4).
(14)
Obec Vänersborg (dále jen „obec“) se nachází v kraji Västra Götaland poblíž norských hranic. Podle mapy regionální podpory Švédska na období 2007-2013 neleží Vänersborg v podporované oblasti.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (dále jen „FABV“) je realitní společnost zcela vlastněná obcí.
(16)
Společnost Topp Livsmedel (dále jen „Topp“) byla součástí společnosti Chips AB (5) patřící do mezinárodní skupiny Orkla ASA (dále jen „Orkla“).
(17)
Nemovitost, jíž se opatření podpory týká (dále jen „závod“), zahrnuje dva pozemky, výrobní zařízení, movitý majetek a práva duševního vlastnictví (např. ochranné známky). Nachází se v Brålandě, malé vesnici v rámci obce Vänersborg. Společnost Topp se zhruba 30 zaměstnanci produkovala v závodě do roku 2007 zmrazenou zeleninu.
2.2 Shrnutí opatření
(18)
Dopisem ze dne 26. května 2009 obdržela Komise stížnost ohledně údajného poskytnutí státní podpory na základě prodeje veřejného majetku (závodu) pod tržní cenou.
(19)
V případu platí tyto skutečnosti: na konci roku 2007 oznámila společnost Chips AB ukončení výroby v podniku Topp a zahájila proces prodeje závodu.
(20)
Dne 13. února 2008 odkoupila závod od Chips AB - prostřednictvím FABV - obec za 17 milionů SEK(1,7 milionu EUR) (6).
(21)
Ve stejný den, 13. února 2008, uzavřela FABV dvě smlouvy s Hammar. U první z nich se jednalo o nájemní smlouvu, na jejímž základě pronajala FABV celý závod společnosti Hammar (7). Druhá smlouva obsahovala opci, podle níž měla společnost Hammar právo koupit závod od FABV za pevně stanovenou cenu 8 milionů SEK(0,8 milionu EUR) kdykoliv v průběhu dvouletého období mezi 1. březnem 2008 a 28. únorem 2010. Hammar tuto opci využila a získala závod od FABV za uvedenou pevnou cenu dne 11. srpna 2008.
(22)
Na základě smlouvy ze dne 1. března 2008 pronajala společnost Hammar většinu závodu místním podnikatelům, přičemž výše nájemného (8) přesahovala nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar. Místní podnikatelé podmiňovali podepsání nájemní smlouvy opcí na nákup závodu v budoucnu, pokud by se společnost Hammar stala jeho vlastníkem. Opční smlouva, podepsaná týž den, umožňovala místním podnikatelům získat závod za 40 milionů SEK(4 miliony EUR).
(23)
Dne 2. září 2008 uzavřela společnost Hammar smlouvu s místními podnikateli o prodeji závodu za dohodnutou cenu 40 milionů SEK.
3. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(24)
Komise důvodně domnívala, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, a proto dne 27. října 2010 zahájila ohledně této transakce formální vyšetřovací řízení (9).
(25)
Švédské orgány a Hammar předložily k zahájení formálního vyšetřovacího řízení své připomínky.
(26)
Švédské orgány zastávají stanovisko, že prodej závodu společnosti Hammar státní podporu nepředstavuje. Trvají na tom, že jediným cílem obce při nákupu závodu prostřednictvím FABV bylo zachování výroby a pracovních míst. Jelikož obec neměla v úmyslu sama závod provozovat, bylo vybráno řešení, jež navrhla společnost Hammar, tj. nájemní smlouva s kupní opcí. Švédské orgány rovněž podotýkají, že opce poskytnutá společnosti Hammar vyžadovala kapitálovou injekci z rozpočtu obce společnosti FABV ve výši 9 milionů SEK (0,9 milionu EUR) na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila.
(27)
Hammar argumentuje, že FABV koupila závod od Chips AB za příliš vysokou cenu, což by mohlo zahrnovat státní podporu ve prospěch společnosti Orkla. Dále Hammar tvrdí, že závod byl od FABV odkoupen za tržních podmínek a prodej neovlivnil obchod mezi členskými státy ani nevedl k narušení hospodářské soutěže.
(28)
Na podporu svých tvrzení předložila Hammar ocenění ex post (s datem 20. ledna 2011) hodnoty závodu, které provedla společnost PricewaterhouseCoopers (dále jen „zpráva PwC“). Podle zprávy PwC je stupeň nejistoty při odhadování tržní ceny u tohoto typu nemovitostí natolik vysoký, že lze říci, že daná cena splňovala tržní podmínky při každém prodeji závodu (tj. když jej FABV kupovala od Chips AB, při jeho pozdějším prodeji společnosti Hammar a konečně i tehdy, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům). Především pokud jde o prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar a poté místním podnikatelům, byla podle zprávy zaplacena tržní cena - vzhledem k finančním podmínkám v obou nájemních smlouvách (tj. mezi FABV a Hammar na jedné straně, a mezi Hammar a místními podnikateli na straně druhé).
(29)
Hammar při jednání s útvary Komise dne 19. října 2011 a ve svém podání dodatečných informací ze dne 3. listopadu 2011 tvrdila, že v době, kdy se obec a Hammar dohodly, že Hammar bude mít opci na nákup závodu za 8 milionů SEK, nebyly podány žádné jiné nabídky, a proto je třeba považovat uvedenou cenu za tržní cenu bez ohledu na případné cenové odhady, jež musí být beztak chápány jako hypotetické.
(30)
Dne 3. listopadu 2011 předložila Hammar Komisi zprávu, kterou vypracovala společnost Copenhagen Economics A/S (10) (dále jen „Copenhagen Economics“) a jež pojednává o tom, jak nákup závodu ze strany FABV od Chips AB a jeho další prodej společnosti Hammar mohl ovlivnit obchod mezi členskými státy. Zpráva dochází k závěru, že první transakce mohla ovlivnit obchod uvnitř Unie, jelikož prodejce Chips AB je mezinárodní podnik (finská dceřiná společnost v rámci norské skupiny Orkla), na jehož aktivity se vztahuje hospodářská soutěž v mezinárodním měřítku. Naproti tomu zpráva uvádí, že prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar podle zprávy vůbec nebo jen v nevýznamné míře ovlivnil obchod uvnitř Unie, jelikož Hammar působí pouze na místní úrovni a na relevantních trzích nemá mezinárodní konkurenty.
4. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
4.1 Existence státní podpory
(31)
Otázku, zda prodej závodu ze strany FABV společnosti Hammar zahrnoval státní podporu, je třeba posoudit ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, který stanoví, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(32)
Komise podotýká, že příjemce podpory, tj. Hammar, je považován za podnik, jelikož vykonává hospodářskou činnost - poskytuje na trhu služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související.
(33)
Transakci provedla obec prostřednictvím FABV. FABV je ve 100 % vlastnictví obce, jež ze svého běžného rozpočtu kryje její případné ztráty. Vedení FABV tvoří členové obecní rady Vänersborgu. Rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou tudíž přičitatelná státu. Pokud mají tato rozhodnutí ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky. Kromě toho se obec této transakce zcela jasně zúčastnila, jelikož opce udělená společnosti Hammar vyžadovala od obce ve prospěch FABV kapitálovou injekci ve výši 9 milionu SEK na vyrovnání ztráty, jež by vznikla, pokud by Hammar opci využila. Na základě těchto skutečností Komise dospívá k závěru, že prodej závodu společnosti Hammar zahrnoval státní prostředky.
(34)
Jelikož transakce zvýhodnila určitý podnik (tj. Hammar), je třeba opatření považovat za selektivní.
(35)
Opatření narušuje nebo může narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod uvnitř Unie a Evropského hospodářského prostoru (dále jen „obchod uvnitř EHP“) ve smyslu judikatury Soudního dvora Evropské unie v oblasti státních podpor. Ve zprávě vypracované společností Copenhagen Economics (viz 30. bod odůvodnění) je tvrzení, že selektivní výhoda vyplývající z prodeje závodu společnosti Hammar obchod neovlivnila vůbec nebo jen v nevýznamné míře, podloženo argumentem, že Hammar působí pouze na místním trhu s nemovitostmi. Případný vliv na obchod se však neodvíjí od toho, zda je určitý příjemce podpory činný v mezinárodním či pouze vnitrostátním měřítku, nýbrž závisí na tom, zda zboží či služby, s nimiž příjemce podpory obchoduje, jsou nebo mohou být předmětem obchodu uvnitř Unie (11). Toto kritérium je v této věci splněno, jelikož služby v oblasti nemovitostí a další služby s tím související jsou předmětem obchodu a investic uvnitř Unie, což potvrzuje i skutečnost, že dřívější vlastník závodu (Chips AB) je dceřiná společnost se sídlem ve Finsku patřící do skupiny Orkla, jež působí v mezinárodním měřítku. To dokazuje, že existuje přeshraniční zájem o dané aktivum (tj. závod), u něhož se navíc nejedná o prázdný pozemek, ale o funkční závod na výrobu zmrazených potravin.
(36)
Proto zastává Komise stanovisko, že byť Hammar působí pouze na místní úrovni, jde o podnik činný na trhu, na němž nelze vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP vyloučit. Argumenty, jež Hammar předložila, proto pro Komisi nejsou důvodem upustit od svého předběžného posouzení tohoto kritéria v rozhodnutí o zahájení řízení.
(37)
Při definování státní podpory je proto třeba zvážit pouze jedno kritérium, čili zjistit, zda prodej závodu ze strany FABV zvýhodnil společnost Hammar. Na základě dostupných informací se Komise domnívá, že FABV prodala závod společnosti Hammar za cenu nižší, než činí jeho tržní hodnota, což by soukromý investor pravděpodobně neučinil. Tímto způsobem tak byla společnost Hammar zvýhodněna.
(38)
V této věci jde o prodej určitých aktiv ve veřejném vlastnictví soukromému podniku. Část aktiv představují nemovitosti (pozemky a budovy). Pro posouzení existence státní podpory v těchto případech uplatňuje Komise své sdělení o prvcích státní podpory při prodejích pozemků a staveb orgány veřejné moci (12) (dále jen „sdělení“). U ostatních typů aktiv, jichž se prodej týká, uplatňuje Komise zásadu soukromého investora v tržním hospodářství, tzn. posuzuje, zda veřejnoprávní prodejce jednal jako soukromý investor v tržním hospodářství. Jelikož se však uvedené sdělení zakládá na stejném testu soukromého investora, bude Komise podle něj pro větší jasnost posuzovat celou transakci (13).
(39)
V souladu s bodem 1 oddílu II sdělení je existence státní podpory pro kupujícího automaticky vyloučena v případě prodeje, který následuje „po dostatečně zveřejněném, otevřeném a nepodmíněném nabídkovém řízení srovnatelném s veřejnou dražbou, a který přijímá nejlepší nebo jedinou nabídku.“ Z informací, které Komise shromáždila, nevyplývá, že by FABV před prodejem závodu uspořádala nabídkové řízení, proto není možné existenci státní podpory na základě tohoto důvodu automaticky vyloučit.
(40)
Hammar tvrdí, že cena 8 milionů SEK odpovídá tržní hodnotě závodu, jelikož v době uzavření smlouvy o opci neexistovaly žádné další nabídky. Komise však konstatuje, že prodej závodu ze strany obce nebyl transparentní a otevřený dalším zájemcům. Proto Komise nemůže z prodejní ceny vyvozovat žádné závěry o skutečné tržní ceně (14). Komise dále poznamenává, že FABV koupila závod za 17 milionů SEK dne 13. února 2008 a že v týž den souhlasila s tím, že společnosti Hammar bude poskytnuta opce k nákupu závodu za mnohem nižší cenu 8 milionů SEK.
(41)
V oddíle II bodu 2 písm. a) sdělení se stanoví, že uskuteční-li se prodej bez nepodmíněného nabídkového řízení, „mělo by být před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění jedním nebo více nezávislými majetkovými odhadci, aby byla stanovena tržní hodnota na základě obecně uznávaných tržních ukazatelů a oceňovacích norem.“ Komise konstatuje, že FABV před jednáními o prodeji žádné nezávislé ocenění závodu nepožadovala.
(42)
Přestože nebylo uspořádáno otevřené a nepodmíněné nabídkové řízení ani nebylo před jednáními o prodeji provedeno nezávislé ocenění závodu, jsou k dispozici další informace, z nichž lze tržní cenu závodu v okamžiku, kdy jej FABV prodávala společnosti Hammar, vyvodit.
(43)
Když byl závod na konci roku 2007 nabídnut k prodeji, pověřila Chips AB společnost Colliers International (15) vypracováním memoranda k prodeji závodu. Colliers International uvedla jako prodejní cenu 27 milionů SEK(2,7 milionu EUR) za samotnou nemovitost, tzn. bez movitého majetku a práv duševního vlastnictví. Jak je již uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, má Komise za to, že se jedná o přiměřený odhad tržní ceny, jelikož i) tento odhad byl proveden před jednáními o prodeji, ii) objednala si ho Chips AB v souvislosti s prodejem závodu, tzn. v kontextu, kdy Chips AB zjevně nemohlo jít o nic jiného než o získání správného odhadu tržní ceny, iii) posouzení provedla třetí strana, jež byla nezávislá jak na prodejci, tak na kupujícím, a iv) Colliers International má v odvětví nemovitostí rozsáhlé zkušenosti. Hammar však předběžné stanovisko Komise o nezávislosti odhadu zpochybňuje, jelikož si jej objednal prodejce. Hammar se rovněž domnívá, že odhady Colliers International nebyly, vezme-li se v úvahu situace závodu v době prodeje, realistické (např. Colliers International vycházela pouze z 10 % míry neobsazenosti).
(44)
Dalším možným ukazatelem tržní ceny závodu je ocenění, jež v červnu 2008 provedla společnost Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (dále jen „Swedbank“). Toto ocenění si objednali místní podnikatelé, kteří později závod koupili, a to za účelem úvěru zamýšleného na pořízení závodu. Swedbank odhadla tržní cenu závodu na 30 milionů SEK(3 miliony EUR), i když prostory, jež byly oceňovány, byly menší než rozloha celého závodu (17). Swedbank vycházela z 35 % neobsazenosti, další předpoklady byly srovnatelné s předpoklady Colliers International.
(45)
Zpráva PwC obsahuje řadu odhadů tržní hodnoty závodu v závislosti na okamžiku jeho prodeje. Ve zprávě se např. uvádí, že hodnota závodu v okamžiku, kdy jej Chips AB prodávala FABV, činila cca 9 milionů SEK, zatímco když si jej Hammar ve stejný den (13. února 2008) od FABV pronajímala, byla jeho cena cca 5,5 milionu SEK(0,55 milionu EUR). Zpráva PwC obsahuje třetí odhad tržní hodnoty závodu v okamžiku, kdy jej Hammar pronajímala místním podnikatelům (dne 1. března 2008). Tato hodnota dosahuje přibližně 21 milionů SEK(2,1 milionu EUR).
(46)
Komise v prvé řadě konstatuje, že zpráva PwC poskytuje různé číselné údaje o tržní hodnotě závodu v průběhu krátké doby. Jelikož tržní cena nemovitostí bývá z krátkodobého hlediska poměrně stabilní (s výjimkou mimořádných okolností), má Komise silné pochybnosti o některých odhadech ve zprávě PwC, a to zejména s ohledem na skutečnost, že všechny transakce byly provedeny ve velmi krátké době.
(47)
Pokud jde o první dva odhady hodnoty závodu ve zprávě PwC (9 milionů SEK, resp. 5,5 milionu SEK), Komise je považuje ve srovnání s odhady Colliers International a Swedbank ze stejné doby za nerealistické. Pokud jde o odhad 5,5 milionu SEK, Komise na jednu stranu poznamenává, že PricewaterhouseCoopers vychází při svém odhadu z peněžních toků v podobě nájemného, které Hammar platí za závod společnosti FABV. PwC přesto sama uznává, že toto nájemné je velmi nízké v porovnání s výnosy za srovnatelný průmyslový závod. Ještě nápadnější je pak srovnání s nájemným, které Hammar požaduje od místních podnikatelů o pouhých několik dní později a které je přibližně sedmkrát vyšší (viz poznámky pod čarou 7 a 8). S ohledem na tyto skutečnosti dospívá Komise k závěru, že nájemné, které platila společnost Hammar, bylo nižší než tržní nájemné. Komise se tudíž domnívá, že ocenění na 5,5 milionu SEK, jež vychází z odhadu příjmů z nájemného, které je nižší než tržní nájemné, neodráží skutečnou hodnotu závodu. Na druhou stranu vychází ocenění na 9 milionů SEK z předpokladu, že neobsazenost bude v prvních dvou letech vlastnictví činit 100 %, poté se ve třetím roce sníží na 75 %, ve čtvrtém roce na 50 % a pak se ustálí na 60 % po zbytek období, na které se ocenění vztahuje. V odhadu neobsazenosti se však nepřihlíží ke skutečnosti, že v okamžiku prodeje bylo známo, že místní podnikatelé jsou připraveni si závod pronajmout. Za cenu závodu je pak tedy třeba považovat cenu závodu s nájemcem.
(48)
Podle třetího odhadu ve zprávě PwC činí tržní cena závodu v okamžiku, kdy jej Hammar prodávala místním podnikatelům, cca 21 milionů SEK, přestože prostory, jichž se odhad týká, jsou o něco menší než rozloha celého závodu (viz poznámka pod čarou 17). Tento odhad je založen na vesměs stejné metodě jako odhady Colliers International a Swedbank a vychází zejména z podmínek v nájemní smlouvě mezi společností Hammar a místními podnikateli, tj. podmínek v nájemní smlouvě platné v okamžiku prodeje. Je třeba rovněž poznamenat, že podmínky smlouvy byly pravděpodobně tržní, a to zejména z toho důvodu, že byly dohodnuty mezi dvěma soukromými tržními subjekty, kteří v tomto ohledu měli patrně pouze ekonomicky racionální důvody. Komise má tudíž za to, že třetí odhad tržní ceny závodu ve zprávě PwC je přiměřený.
(49)
Bez ohledu na to, který odhad tržní ceny závodu (Colliers International, Swedbank či třetí odhad ve zprávě PwC) bude vybrán, je proto jasné, že cena 8 milionů SEK, za kterou FABV prodala závod společnosti Hammar, byla mnohem nižší, než činila tržní cena, a společnost Hammar tudíž zvýhodnila.
(50)
Jelikož jsou splněny všechny podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 SFEU, Komise dospívá k závěru, že posuzované opatření představuje státní podporu, jež je navíc protiprávní, jelikož byla příjemci poskytnuta bez předchozího schválení Komisí.
(51)
Výhoda pro příjemce podpory odpovídá rozdílu mezi cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), a tržní cenou závodu.
(52)
Při stanovování tržní ceny bude Komise posuzovat možné alternativy a odhady, jež jsou k dispozici, konkrétně: i) 17 milionů SEK, jež FABV společnosti Chips AB dne 18. února 2008 skutečně zaplatila, ii) 40 milionů SEK, jež místní podnikatelé skutečně zaplatili společnosti Hammar, iii) 27 milionů SEK, což byl odhad Colliers International před prodejem, iv) 30 milionů SEK, což byl odhad Swedbank v červnu 2008, a v) 21 milionů SEK, což je odhad ze zprávy PwC.
(53)
Komise se domnívá, že cena 17 milionů SEK, kterou FABV zaplatila společnosti Chips AB v okamžiku nákupu závodu, není přesvědčivým důkazem tržní ceny. Komise již v rozhodnutí o zahájení řízení vysvětlila, že Chips AB akceptovala cenu, jež byla nižší než odhadovaná tržní cena, jelikož chtěla zabránit poškození pověsti podniku, k němuž by došlo při uzavření závodu a následné ztrátě pracovních míst. Mimo to chtěla Chips AB využít možnosti rychlého prodeje, aby mohla uzavřít provoz Topp. Soukromý tržní subjekt, který nemá tato omezení (jež jsou pro Chips AB specifická), by požadoval vyšší cenu. Z těchto důvodů Komise nepovažuje za nutné odpovídat na argumenty společnosti Hammar (shrnuté ve 27. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí), které se navíc týkají okolnosti, která není součástí formálního vyšetřování.
(54)
Komise rovněž na základě informací, které v průběhu formálního vyšetřovacího řízení obdržela, konstatovala, že částka ve výši 40 milionů SEK, jež byla dohodnuta s místními podnikateli, se nejeví jako nejlepší měřítko pro tržní cenu závodu, jelikož podnikatelé financovali tento dohodnutý obnos částečně z bankovního úvěru a částečně z úvěru, který jim poskytla sama společnost Hammar. Vysoký podíl, který má na financování prodejce (jenž je v rámci transakce zároveň i věřitelem), a s tím spojené úvěrové riziko, které pro něj vyplývá, nepodporují argument, že nominální cena 40 milionů SEK představuje skutečnou ekonomickou hodnotu závodu. Nominální cena, jež byla v této transakci zaplacena, proto není přesvědčivým důkazem pro cenu, která by byla za závod zaplacena za tržních podmínek. Přesto jde o další náznak toho, že cena 8 milionů SEK neodpovídá tržní ceně závodu. Tyto dvě alternativy od sebe dělí období kratší než tři týdny. Takto významný cenový rozdíl v tak krátké době potvrzuje, že uvedená částka nepředstavovala tržní cenu.
(55)
Pokud jde o odhady Colliers International a Swedbank, nemá Komise v zásadě důvod pochybovat o tom, že jde o nezávislá ocenění vypracovaná podle obecně uznávaných norem. Komise se přesto domnívá, že ocenění nejsou přímo srovnatelná, jelikož část podkladů pro ocenění se od sebe liší. Na základě informací, jež jsou k dispozici, nemůže Komise s plnou jistotou rozhodnout, zda tato ocenění podávají nejspolehlivější informaci o tržní hodnotě závodu, jelikož vycházejí z odhadů a srovnání spojených s jinými transakcemi na trhu než s transakcemi, jež se týkají předmětného závodu.
(56)
V souhrnu má Komise za to, že existují důvody pro použití tržní ceny, jež vyplývá ze třetího odhadu ve zprávě PwC. Jak už se uvádí ve 48. bodě odůvodnění, Komise má za to, že tento odhad - i když byl vypracován až po provedení transakcí - vychází z údajů o peněžních tocích u nájemní smlouvy, jež skutečně existovala (mezi společností Hammar a místními podnikateli), a tudíž vychází ze skutečného pozorování trhu. Ve srovnání s oceněními Colliers International a Swedbank představuje v tomto ohledu 21 milionů SEK věrohodný, byť opatrný odhad tržní ceny závodu. Komise dále podotýká, že Hammar uzavřela dne 13. února 2008 dohodu o opci k nákupu závodu za 8 milionů SEK a tuto opci dne 11. srpna 2008 využila. Dne 1. března 2008 uzavřela Hammar s místními podnikateli opční smlouvu o prodeji závodu za 40 milionů SEK. Smlouva o prodeji byla uzavřena dne 2. září 2008, kdy došlo k využití opce. Datum, jež se ve zprávě PwC používá jako základ pro odhadovanou hodnotu závodu ve výši 21 milionů SEK, je 1. březen 2008. Vzhledem k tomu, že mezi všemi uvedenými transakcemi byl malý časový odstup, není důvod se domnívat, že tržní hodnota závodu se mohla výrazně lišit od částky 21 milionů SEK v době, kdy Hammar závod kupovala či kdy uzavírala opční smlouvu.
(57)
Na základě výše uvedeného lze konstatovat, že výhoda poskytnutá společnosti Hammar činí 13 milionů SEK(1,3 milionu EUR). Výhoda se vypočítá jako rozdíl mezi tržní hodnotou 21 milionů SEK a cenou 8 milionů SEK, kterou Hammar skutečně za závod zaplatila.
4.2 Slučitelnost podpory
(58)
Švédské orgány, ani společnost Hammar nepředložily argumenty o slučitelnosti podpory s vnitřním trhem. Jediným cílem, který švédské orgány uvedly, je politický záměr obce zachovat provoz podniku a zajistit pracovní místa v oblasti Vänersborgu.
(59)
Jelikož obec neleží v podporované oblasti (viz 13. bod odůvodnění), není způsobilá pro regionální podporu. Různé typy cílů podpory, jež švédské orgány uvedly, by bylo možné posoudit podle sdělení Komise o pokynech Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (18). Neexistují však žádné náznaky toho, že by podmínky stanovené v pokynech byly v tomto případě splněny. Zejména nic nenasvědčuje tomu, že Hammar byl v okamžiku nákupu závodu podnikem v obtížích.
(60)
Dosud rovněž nebylo dostatečně prokázáno, že opatření bylo nezbytné a přiměřené ke splnění některých cílů obecného zájmu. Komise tudíž nezjistila žádné důvody, na jejichž základě lze podporu prohlásit za slučitelnou s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU.
(61)
Žádné jiné důvody pro slučitelnost se nejeví jako použitelné. Komise proto dospívá k závěru, že prodej závodu ze strany obce společnosti Hammar představuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
4.3 Nájemní smlouva a cena opce
(62)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda nájemní smlouva, kterou FABV a Hammar uzavřely dne 13. února 2008, a cena opce společnosti Hammar k nákupu závodu byly v souladu s tržními podmínkami (viz 38. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení).
(63)
Komise konstatuje, že nájemní smlouva zahrnuje státní podporu, jelikož jsou - ze stejných důvodů, jež jsou uvedeny výše v oddíle 4.1 - splněna nezbytná kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 SFEU: i) příjemce podpory, tj. Hammar, je podnik; ii) rozhodnutí, jež přijímá FABV, jsou přičitatelná státu, a pokud mají ekonomické dopady, znamená to, že jsou použity státní prostředky; iii) opatření je selektivní, jelikož je určeno ve prospěch určitého podniku; iv) jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění a jak uvádí zpráva PwC, kterou předložila sama společnost Hammar, má Komise za to, že nájemné, které společnost Hammar platila FABV, je nižší než tržní cena, a proto Hammar zvýhodňuje; a v) byť Hammar působí pouze na místní úrovni, provozuje svou činnost na trhu, na němž nelze vyloučit vliv na obchod a hospodářskou soutěž uvnitř Unie a EHP.
(64)
Aby bylo možné zjistit rozsah zvýhodnění společnosti Hammar, je třeba porovnat nájemné, na němž se dohodly FABV a Hammar dne 13. února 2008 (0,5 milionu SEK v prvním roce) s nájemným, na němž se Hammar dohodla ve smlouvě s místními podnikateli dne 1. března 2008 (3,5 milionu SEK v prvním roce). Komise má za to, že podmínky v posledně jmenované smlouvě odpovídají tržní hodnotě pronájmu závodu, jelikož smlouva byla uzavřena mezi dvěma soukromými stranami z ekonomicky racionálních důvodů. V tomto ohledu je rovněž třeba poznamenat, že zpráva PwC při výpočtu hodnoty závodu vychází právě z posledně jmenované částky. Jelikož Hammar platila nájemné obci pouze mezi 1. březnem 2008 a 11. srpnem 2008, kdy využila svou opci, tj. přibližně šest měsíců, měla by výsledná částka po poměrném výpočtu zvýhodnění ve výši 3 miliony SEK, což je rozdíl mezi nájemným dohodnutým mezi FABV a společností Hammar a nájemným dohodnutým mezi Hammar a místními podnikateli, činit 1,5 milionu SEK (0,15 milionu EUR).
(65)
Jelikož nelze použít žádné důvody pro slučitelnost podpory s vnitřním trhem ani nebyly tyto důvody předloženy (viz oddíl 4.2), dospívá Komise k závěru, že nájemní smlouva uzavřená mezi FABV a společností Hammar dne 13. února 2008 zahrnuje státní podporu, jež je protiprávní a neslučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
(66)
Pokud jde o cenu opce k nákupu závodu poskytnuté společnosti Hammar, Komise poznamenává, že tato opce se nejeví jako uplatnitelná, jelikož závazek k budoucímu nákupu či prodeji nemovitého majetku v zásadě není podle švédských právních předpisů vymahatelný (19). Případné zvýhodnění společnosti Hammar na základě takové opce je značně nejisté, pokud vůbec nějaké, a mohlo být v každém případě vykompenzováno prodejní cenou nebo uhrazeným nájemným. Proto nelze s jistotou stanovit, že opce poskytla společnosti Hammar zvýhodnění, které lze oddělit od zvýhodnění, jež pro Hammar vyplývalo z nájemní smlouvy a pozdějšího prodeje závodu.
5. NAVRÁCENÍ STÁTNÍ PODPORY
(67)
Čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (20), ukládá: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil.“
(68)
Jelikož nynější opatření představuje protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být podpora navrácena, tak aby bylo možné obnovit situaci, jež na trhu panovala před poskytnutím podpory. Navrácení podpory je tudíž třeba uplatnit od chvíle, kdy byl příjemce zvýhodněn, tj. od okamžiku poskytnutí podpory příjemci, a dokud k němu skutečně nedojde, budou z navracené podpory účtovány úroky.
(69)
Prvek podpory, jenž je neslučitelný s vnitřním trhem, je třeba vyčíslit na 14,5 milionu SEK. Skládá se z rozdílu mezi tržní cenou závodu (21 milionů SEK) a cenou, kterou zaplatila Hammar (8 milionů SEK), což je 13 milionů SEK, ke kterým se připočte částka týkající se nájemní smlouvy, kterou je třeba navrátit (1,5 milionu SEK).
(70)
Z částky, kterou je třeba navrátit, je třeba zaplatit příslušný úrok. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 13 milionů SEK by se úrok při navrácení měl počítat ode dne, kdy Hammar využila svou opci a koupila závod od FABV, tj. od 11. srpna 2008. V případě neslučitelného prvku podpory vyčísleného na 1,5 milionu SEK by se úrok při navracení měl počítat ode dne splatnosti nájemného, tj. od 1. března 2008,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 14,5 milionu SEK, kterou Švédsko v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie protiprávně poskytlo společnosti Hammar Nordic Plugg AB prostřednictvím prodeje a pronájmu veřejného majetku v Brålandě v obci Vänersborg pod jeho tržní cenou, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Švédsko zajistí, aby Hammar Nordic Plugg AB vrátila podporu podle článku 1.
2. Podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky od data, kdy byla podpora dána společnosti Hammar Nordic Plugg AB k dispozici, do data jejího skutečného navrácení.
3. Úroková sazba se vypočítá jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (21).
Článek 3
1. Navrácení podpory podle článku 1 musí být okamžité a účinné.
2. Švédsko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí předloží Švédsko Komisi tyto informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých a plánovaných opatření k provedení tohoto rozhodnutí;
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno podporu vrátit.
2. Švédsko informuje Komisi o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do té doby, než dojde k úplnému navrácení podpory podle článku 1. Na žádost Komise neprodleně předloží informace vztahující se k již přijatým a plánovaným opatřením k provedení tohoto rozhodnutí. Rovněž poskytne podrobné informace o částkách podpory a úroků, které již příjemce navrátil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Švédskému království.
V Bruselu dne 8. února 2012.
KOMISIJAS LĒMUMS
(2012. gada 8. februāris)
par valsts atbalstu SA.28809 (C 29/10) (ex NN 42/10 un ex CP 194/09), ko Zviedrija īstenojusi par labu Hammar Nordic Plugg AB
(izziņots ar dokumenta numuru C(2012) 546)
(Autentisks ir tikai teksts zviedru valodā)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2012/293/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
pēc tam, kad tā aicinājusi ieinteresētās personas sniegt piezīmes saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem (1) un ņēmusi vērā to piezīmes,
tā kā:
1. PROCEDŪRA
(1)
Komisija 2009. gada 16. jūnijā reģistrējusi 2009. gada 26. maija vēstuli ar sūdzību par valsts atbalstu, ko Vēnešborjas (Vänersborg) pašvaldība, iespējams, piešķīrusi Hammar Nordic Plugg AB, pārdodot sabiedrisko īpašumu par cenu, kas ir zemāka par tirgus cenu.
(2)
Komisija 2009. gada 27. oktobrī pārsūtīja sūdzības nekonfidenciālo versiju valsts iestādēm. Zviedrija sniedza atbildi savā 2009. gada 30. novembra vēstulē, un tā tika reģistrēta tajā pašā dienā.
(3)
Komisija 2010. gada 9. martā pieprasīja papildinformāciju, un Zviedrija sniedza atbildi 2010. gada 20. aprīļa vēstulē.
(4)
Komisija 2010. gada 11. maijā saņēma Chips AB iesniegto informāciju.
(5)
Savā 2010. gada 27. oktobra vēstulē Komisija informēja Zviedriju par savu lēmumu sākt Līguma par Eiropas Savienības darbību (2) (turpmāk “LESD”) 108. panta 2. punktā noteikto procedūru saistībā ar valsts atbalstu. Komisijas lēmums sākt procedūru (turpmāk “lēmums sākt procedūru”) tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (3). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par atbalstu.
(6)
Zviedrija savā 2010. gada 23. novembra vēstulē lūdza pagarināt termiņu piezīmju iesniegšanai par lēmumu sākt procedūru.
(7)
Zviedrijas iestādes iesniedza Komisijai piezīmes savās 2010. gada 15. un 17. decembra vēstulēs. Hammar Nordic Plugg AB iesniedza Komisijai piezīmes savā 2011. gada 22. janvāra vēstulē.
(8)
Komisija 2011. gada 1. februārī nosūtīja Zviedrijas iestādēm savus apsvērumus par Hammar Nordic Plugg AB un lūdza sniegt piezīmes.
(9)
Komisija 2011. gada 1. jūnijā nosūtīja pieprasījumu sniegt papildinformāciju, un Zviedrija atbildēja savā 2011. gada 29. jūnija vēstulē un sīkākus paskaidrojumus sniedza 2011. gada 12. un 30. septembra e-pasta vēstulēs.
(10)
Komisija 2011. gada 6. jūnijā uzņēmumam Chips AB nosūtīja anketu, uz kuru uzņēmums tieši nesniedza atbildi. Tomēr Chips AB sniedza informāciju Zviedrijas iestādēm, un tās šo informāciju iekļāva savās 2011. gada 12. septembra piezīmēs, kas minētas iepriekš.
(11)
2011. gada 19. oktobrī notika sanāksme, kurā piedalījās Komisijas dienesti un Hammar Nordic Plugg AB pārstāvji.
(12)
Savā 2011. gada 3. novembra e-pasta vēstulē Hammar Nordic Plugg AB sniedza Komisijai papildinformāciju. Komisija 2011. gada 4. novembrī pārsūtīja šo informāciju Zviedrijas iestādēm, lūdzot sniegt piezīmes. Zviedrija 2011. gada 28. novembrī apstiprināja, ka valsts iestādēm nav piezīmju.
2. APRAKSTS
2.1. Saņēmējs un iesaistītās personas
(13)
Pasākuma saņēmējs ir Hammar Nordic Plugg AB (turpmāk “Hammar”). Tā ir sabiedrība ar ierobežotu atbildību, kas veic īpašuma izīrēšanu un nekustamā īpašuma pārvaldību. Uzņēmums atrodas Trolhetanā (Trollhättan) Vesterjētlandes (Västra Götaland) provincē Zviedrijā. Hammar pilnībā pieder tā mātesuzņēmumam Hammar Nordic Fastigheter AB, kurš savukārt pilnībā pieder privātpersonai Anders Hammar (4).
(14)
Vēnešborjas pašvaldība (turpmāk “pašvaldība”) atrodas Vesterjētlandes provincē Zviedrijā netālu no Norvēģijas. Saskaņā ar Zviedrijas reģionālā atbalsta karti 2007.-2013. gadam pašvaldība neatrodas atbalstāmā apgabalā.
(15)
Fastighets AB Vänersborg (turpmāk “FABV”) ir nekustamā īpašuma uzņēmums, kas pilnībā pieder pašvaldībai.
(16)
Uzņēmumam Chips AB (5), kas ir starptautiskas uzņēmumu grupas Orkla ASA (turpmāk “Orkla”) struktūra, piederēja uzņēmums Topp Livsmedel (turpmāk “Topp”).
(17)
Īpašumu, uz kuru attiecas pasākums (turpmāk “objekts”), veido divi zemesgabali, ražotne, kustamais īpašums un intelektuālā īpašuma tiesības (piemēram, preču zīmes). Tas atrodas Brolandā (Brålanda), kas ir maza kopiena pašvaldības teritorijā. Līdz 2007. gadam Topp ražoja saldētus dārzeņus objekta teritorijā un tajā strādāja apmēram 30 darbinieku.
2.2. Pārskats par pasākumu
(18)
Komisija saņēma 2009. gada 26. maijā sagatavotu vēstuli ar sūdzību par iespējamu valsts atbalsta piešķiršanu tādējādi, ka sabiedriskais īpašums (objekts) ticis pārdots par cenu, kas ir zemāka par tirgus cenu.
(19)
Ir zināmi šādi fakti: Chips AB 2007. gada beigās paziņoja, ka tas slēgs ražošanu uzņēmumā Topp un sāks objekta pārdošanas procesu.
(20)
Pašvaldība 2008. gada 13. februārī, izmantojot FABV, nopirka objektu no Chips AB par SEK 17 miljoniem (EUR 1,7 miljoniem) (6).
(21)
Tajā pašā dienā, 2008. gada 13. februārī, FABV noslēdza divus līgumus ar Hammar. Pirmais līgums bija īres līgums, saskaņā ar kuru FABV izīrēja Hammar visu objektu (7). Otrajā līgumā bija iekļauta iespēja, ka Hammar var no FABV nopirkt objektu par noteiktu cenu, kas ir SEK 8 miljoni (EUR 0,8 miljoni), jebkurā brīdī laikposmā no 2008. gada 1. marta līdz 2010. gada 28. februārim. Hammar izmantoja šo iespēju un 2008. gada 11. augustā iegādājās no FABV objektu par noteikto cenu.
(22)
Saskaņā ar 2008. gada 1. martā noslēgto līgumu Hammar lielāko objekta daļu izīrēja apakšīrniekiem, kas ir vietējie uzņēmēji, prasot īres maksu (8), kas bija lielāka nekā īres maksa, par kādu vienojās FABV un Hammar. Turklāt vietējie uzņēmēji pieprasīja, ka papildnosacījums īres līguma parakstīšanai ir iespēja nākotnē nopirkt objektu, ja Hammar kļūtu par tā īpašnieku. Līgums ar tajā iekļauto iespēju tika parakstīts tajā pašā dienā, un vietējie uzņēmēji ieguva tiesības iegādāties objektu par SEK 40 miljoniem (EUR 4 miljoniem).
(23)
Līgums starp Hammar un vietējiem uzņēmējiem, saskaņā ar kuru objekts tika pārdots vietējiem uzņēmējiem par nolīgtu cenu, kas ir SEK 40 miljoni, tika noslēgts 2008. gada 2. septembrī.
3. LĒMUMS SĀKT PROCEDŪRU
(24)
Komisijai bija pamats uzskatīt, ka tas, ka FABV pārdeva objektu Hammar, nozīmē valsts atbalstu. Tādējādi 2010. gada 27. oktobrī Komisija sāka oficiālu izmeklēšanas procedūru saistībā ar minēto darījumu (9).
(25)
Zviedrijas iestādes un Hammar sniedza piezīmes, kad tika sākta oficiālā izmeklēšanas procedūra.
(26)
Zviedrijas iestādes uzskata, ka tas, ka FABV pārdeva objektu Hammar, nenozīmē valsts atbalstu. Tās apgalvo, ka, pērkot objektu ar FABV starpniecību, pašvaldības vienīgais mērķis bija nodrošināt nepārtrauktu ražošanu un nodarbinātību. Tā kā pašvaldībai nebija nodoma veikt darbības pašai, tā izvēlējās Hammar ierosināto risinājumu izīrēt objektu, līgumā paredzot iespēju to nopirkt. Zviedrijas iestādes arī norāda, ka saskaņā ar iespēju, kas tika piešķirta Hammar, bija nepieciešama kapitāla iepludināšana SEK 9 miljonu (EUR 0,9 miljonu) apmērā no pašvaldības budžeta par labu FABV, lai veidotu uzkrājumus zaudējumiem, kādi veidotos, ja Hammar izmantotu iespēju.
(27)
Hammar norāda, ka FABV pircis objektu no Chips AB par pārmērīgi augstu cenu, kas varēja nozīmēt valsts atbalstu par labu Orkla. Turklāt Hammar norāda, ka tas pircis objektu no FABV saskaņā ar tirgus nosacījumiem un pārdošana nav ne ietekmējusi tirdzniecību starp dalībvalstīm, ne kropļojusi konkurenci.
(28)
Hammar apliecinājis savu apgalvojumu, iesniedzot ex post novērtējumu par objekta vērtību, ko 2011. gada 20. janvārī sagatavojis PricewaterhouseCoopers (turpmāk “PwC ziņojums”). Ziņojumā teikts, ka tirgus cenas aplēses šāda veida objektam ir saistītas ar tik lielu nenoteiktību, ka var teikt, ka cena bijusi tuvu tirgus cenai ikreiz, kad objekts ticis pārdots (t. i., tad, kad FABV pirka objektu no Chips AB, pārdeva objektu Hammar un kad Hammar to pārdeva vietējiem uzņēmējiem). Jo īpaši saistībā ar FABV veikto objekta pārdošanu Hammar un Hammar veikto objekta pārdošanu vietējiem uzņēmējiem PwC ziņojumā teikts, ka maksātās cenas bija atbilstīgas tirgum, ņemot vērā finanšu nosacījumus abos īres līgumos (t. i., gan līgumā starp FABV un Hammar, gan līgumā starp Hammar un vietējiem uzņēmējiem).
(29)
Sanāksmes laikā ar Komisijas dienestiem 2011. gada 19. oktobrī un Komisijai 2011. gada 3. novembrī iesniegtajā papildinformācijā Hammar norāda, ka laikā, kad pašvaldība un Hammar vienojās par to, ka Hammar tiks piešķirta iespēja iegādāties objektu par SEK 8 miljoniem, nebija citu piedāvājumu pirkt objektu, tādēļ cenu vajadzētu uzskatīt par tirgus cenu neatkarīgi no vērtējumiem, kas noteikti ir hipotētiski.
(30)
Hammar2011. gada 3. novembrī iesniedza Komisijai Copenhagen Economics A/S (10) (turpmāk “Copenhagen Economics”) sagatavotu ziņojumu par iespējamo ietekmi uz tirdzniecību starp dalībvalstīm, ko rada gan FABV veiktā objekta pirkšana no Chips AB, gan objekta tālāka pārdošana Hammar. Ziņojumā secināts, ka pirmais darījums potenciāli ietekmēja tirdzniecību Savienībā, jo pārdevējs, kas ir Chips AB, ir starptautisks uzņēmums - Norvēģijas grupas Orkla meitasuzņēmums Somijā - un tas konkurē starptautiskā mērogā. Savukārt attiecībā uz FABV ziņojumā teikts, ka tā veiktā objekta pārdošana Hammar pavisam neietekmēja vai tikai neievērojami ietekmēja tirdzniecību Savienībā, jo Hammar darbojas vietējā mērogā un tam nav starptautisku konkurentu attiecīgajā(-os) tirgū(-os).
4. PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS
4.1. Valsts atbalsta pastāvēšana
(31)
Tas, vai FABV veiktā objekta pārdošana Hammar nozīmēja valsts atbalstu, jāvērtē, ņemot vērā LESD 107. panta 1. punktu, saskaņā ar kuru “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.
(32)
Komisija norāda, ka pasākuma saņēmējs, kas ir Hammar, uzskatāms par uzņēmumu, jo tas veic saimniecisku darbību, piedāvājot tirgū nekustamo īpašumu un ar nekustamo īpašumu saistītus pakalpojumus.
(33)
Darījumu veica pašvaldība ar FABV starpniecību. FABV pilnībā pieder pašvaldībai, un tā sedz FABV potenciālos zaudējumus no sava parastā budžeta. FABV valdes locekļi ir pašvaldības pārvaldības struktūras locekļi. Tādējādi FABV lēmumi ir attiecināmi uz valsti, un atkarībā no to finanšu ietekmes tie ir saistīti ar valsts līdzekļu izmantošanu. Turklāt pašvaldība bija nepārprotami iesaistīta šajā darījumā, jo iespējai, kas tika dota Hammar, bija nepieciešama pašvaldības kapitāla iepludināšana FABV SEK 9 miljonu apmērā, lai veidotu uzkrājumus zaudējumiem, kādi rastos, ja Hammar izmantotu iespēju. Saistībā ar šo Komisija secina, ka objekta pārdošanā Hammar bija iesaistīti valsts līdzekļi.
(34)
Tā kā saistībā ar darījumu labumu guva konkrēts uzņēmums (t. i., Hammar), tas uzskatāms par selektīvu pasākumu.
(35)
Pasākums kropļo vai tas potenciāli var kropļot konkurenci un ietekmēt tirdzniecību Savienībā un Eiropas Ekonomikas zonā (turpmāk “tirdzniecība EEZ mērogā”) Eiropas Savienības Tiesas valsts atbalsta judikatūras nozīmē. Lai pamatotu to, ka selektīvā priekšrocība, kas ir saistīta ar objekta pārdošanu Hammar, pavisam neietekmēja vai tikai neievērojami ietekmēja tirdzniecību, Copenhagen Economics sagatavotajā ziņojumā (skatīt 30. apsvērumu) ir norāde, ka nekustamā īpašuma tirgus, kurā Hammar aktīvi darbojas, ir vietēja mēroga tirgus. Tomēr potenciālā ietekme uz tirdzniecību ir atkarīga nevis no tā, vai konkrētais atbalsta saņēmējs izrādās aktīvs starptautiskā vai tikai valsts mērogā, bet gan no tā, vai uz tā tirgotajām precēm vai piedāvātajiem pakalpojumiem attiecas vai varētu attiekties tirdzniecība Savienībā (11). Šajā gadījumā šis kritērijs ir izpildīts, ņemot vērā to, ka uz nekustamo īpašumu un pakalpojumiem, kas saistīti ar nekustamo īpašumu, attiecas tirdzniecība un ieguldījumi Savienībā, un šo faktu konkrētajā gadījumā pamato tas, ka objekta iepriekšējais īpašnieks (kas ir Chips AB) ir Orkla - t. i., grupas, kas veic starptautiskus darījumus, - meitasuzņēmums Somijā. Tas liecina par pārrobežu līdzdalību attiecīgajā aktīvā, t. i., objektā, kurš turklāt nav neapbūvēts zemesgabals, bet gan darbīga ražošanas iekārta saldētiem pārtikas produktiem.
(36)
Tādējādi Komisija uzskata, ka, pat ja Hammar darbojas vienīgi vietējā mērogā, tas aktīvi darbojas tirgū un nevar izslēgt ietekmi uz tirdzniecību Savienībā un tirdzniecību un konkurenci EEZ. Hammar iebildes nav iemesls, lai Komisija mainītu viedokli par sākotnēji konstatētajiem faktiem lēmumā sākt procedūru saistībā ar šo kritēriju.
(37)
Tādējādi valsts atbalsta definīcijas vienīgais apspriežamais kritērijs ir tas, vai FABV veiktā objekta pārdošana deva priekšrocību Hammar. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija uzskata, ka FABV pārdeva objektu Hammar par cenu, kas bija zemāka par tirgus vērtību, un privāts ieguldītājs tā nerīkotos, tādējādi Hammar ir tikusi piešķirta priekšrocība.
(38)
Konkrētais gadījums attiecas uz noteiktu sabiedriskā īpašumā esošu aktīvu pārdošanu privātuzņēmumam. Tā kā daži no šiem aktīviem ir nekustamais īpašums (zeme un ēkas), tad, lai novērtētu valsts atbalsta esamību, šādos gadījumos Komisija piemēro Komisijas Paziņojumu par valsts atbalsta elementiem, publiskajām iestādēm pārdodot zemi un ēkas (12) (turpmāk “paziņojums”). Ja pārdošana attiecas uz citu veidu aktīviem, Komisija piemēro t. s. “tirgus ekonomikas apstākļos strādājoša privātā operatora” testu, t. i., novērtē, vai sabiedriskais pārdevējs rīkojies kā privātais ieguldītājs, kas darbojas tirgus ekonomikas apstākļos. Tomēr, tā kā paziņojuma pamatā ir tāds pats privātā ieguldītāja tests, sniegtās informācijas saprotamības dēļ Komisija atsauksies uz minēto paziņojumu, vērtējot visu darījumu (13).
(39)
Jo īpaši saskaņā ar paziņojuma II iedaļas 1. punktu valsts atbalsta pastāvēšana par labu pircējam tiek automātiski izslēgta, ja pārdošana tiek veikta, “ievērojot pietiekami plaši publicētu, atklātu un beznosacījumu izsoles procedūru, ko pielīdzina izsolei, pieņemot vislabāko vai vienīgo cenas piedāvājumu”. Komisijas apkopotā informācija neliecina, ka FABV būtu rīkojis izsoles procedūru, lai pārdotu objektu. Tādējādi, pamatojoties uz šo, nevar automātiski izslēgt valsts atbalsta esamību.
(40)
Hammar norāda, ka cena, kas ir SEK 8 miljoni, ir objekta tirgus vērtība, jo laikā, kad tika panākta vienošanās par iespēju, nebija citu piedāvājumu. Tomēr Komisija norāda, ka pašvaldības veiktā objekta pārdošana nebija pārredzama un atklāta citiem interesentiem. Attiecīgi pārdošanas cena neļauj Komisijai izdarīt secinājumus par patieso tirgus vērtību (14). Turklāt Komisija norāda, ka 2008. gada 13. februārīFABV iegādājies objektu par SEK 17 miljoniem un tajā pašā dienā piekritis nodrošināt Hammar iespēju pirkt par daudz zemāku cenu, kas ir SEK 8 miljoni.
(41)
Paziņojuma II iedaļas 2. punkta a) apakšpunktā arī noteikts: ja pārdošana tiek veikta, neizmantojot beznosacījumu izsoles procedūru, “pirms pārdošanas sarunām vienam vai vairākiem neatkarīgiem aktīvu vērtētājiem jāveic neatkarīga novērtēšana, lai noteiktu tirgus vērtību, pamatojoties uz vispārpieņemtiem tirgus rādītājiem un vērtēšanas standartiem”. Komisija norāda, ka FABV nav lūdzis veikt objekta neatkarīgu novērtēšanu pirms pārdošanas sarunām.
(42)
Tomēr, neraugoties uz to, ka nebija ne atklātas beznosacījumu izsoles procedūras, ne neatkarīgas novērtēšanas pirms pārdošanas sarunām, ir pieejama cita informācija, kas ļauj spriest par objekta, ko FABV pārdeva Hammar, tirgus vērtību.
(43)
Saistībā ar plānoto objekta pārdošanu Chips AB 2007. gada beigās uzticēja Colliers International (15) sagatavot objekta pārdošanas memorandu. Colliers International norādīja, ka viena paša nekustamā īpašuma, t. i., bez kustamā īpašuma un intelektuālā īpašuma tiesībām, pārdošanas cena ir SEK 27 miljoni (EUR 2,7 miljoni). Kā norādīts lēmumā sākt procedūru, Komisija uzskata, ka tā ir pamatota tirgus cenas aplēse, jo i) aplēse tika izdarīta pirms pārdošanas sarunām; ii) to lūdza izdarīt Chips AB saistībā ar objekta pārdošanu, t. i., apstākļos, kad Chips AB vienīgās pamatotās intereses bija iegūt precīzu aplēsi par tirgus vērtību; iii) pētījumu veica trešā persona, kas nav atkarīga ne no pārdevēja, ne pircēja; un iv) Colliers International ir plaša pieredze nekustamā īpašuma nozarē. Tomēr Hammar apstrīd Komisijas sākotnējo viedokli, ka šis novērtējums bija neatkarīgs, jo tā veikšanu pasūtījis pārdevējs. Hammar arī uzskata, ka Colliers International izmantotie pieņēmumi nebija reālistiski (cita starpā tas pieņēma, ka netiek izmantoti tikai 10 % no objekta), ņemot vērā objekta stāvokli darījuma laikā.
(44)
Vēl viena iespējamā norāde par objekta tirgus cenu ir vērtējumā, kuru 2008. gada jūnijā veica Swedbank Kommersiella Fastigheter (16) (turpmāk “Swedbank”). Šis vērtējums tika veikts to vietējo uzņēmēju vārdā, kuri vēlāk nopirka objektu, aizdevuma saņemšanai objekta iegādei. Swedbank aplēstā objekta tirgus vērtība bija SEK 30 miljoni (EUR 3 miljoni), kaut gan vērtējums tika veikts telpām, kuru platība ir mazāka un nav visa objekta platība (17). Swedbank izmantoja pieņēmumu, ka neizmantoti ir 35 % no objekta, savukārt visi citi pieņēmumi bija salīdzināmi ar Colliers International izmantotajiem pieņēmumiem.
(45)
PwC ziņojumā sniegtas vairākas objekta tirgus vērtības aplēses atkarībā no objekta pārdošanas laika. Piemēram, ziņojumā izdarīts secinājums, ka laikā, kad Chips AB pārdeva objektu FABV, tā vērtība bija apmēram SEK 9 miljoni, savukārt tad, kad Hammar to īrēja no FABV, tā vērtība bija apmēram SEK 5,5 miljoni (EUR 0,55 miljoni), kaut gan runa ir par vienu un to pašu dienu, kas ir 2008. gada 13. februāris. PwC ziņojumā sniegta trešā aplēse par objekta tirgus vērtību laikā, kad Hammar to izīrēja vietējiem uzņēmējiem (t. i., 2008. gada 1. martā), un tā ir aptuveni SEK 21 miljons (EUR 2,1 miljons).
(46)
Komisija vispirms norāda, ka PwC ziņojumā sniegti atšķirīgi skaitļi par objekta tirgus vērtību īsā laika posmā. Tā kā īstermiņā nekustamā īpašuma tirgus vērtība ir relatīvi pastāvīga, izņemot ārkārtas apstākļu īstenošanās gadījumā, Komisija nopietni apšauba dažus PwC ziņojumā sniegtos vērtējumus, jo īpaši ņemot vērā to, ka visi darījumi tika veikti ļoti īsā laikposmā.
(47)
Par pirmajiem diviem objekta vērtējumiem PwC ziņojumā (kas ir attiecīgi SEK 9 miljoni un SEK 5,5 miljoni) Komisija secina, ka tie nešķiet reālistiski salīdzinājumā ar Colliers International un Swedbank vienlaicīgi veiktajām aplēsēm. Saistībā ar aplēsi, kas ir SEK 5,5 miljoni, Komisija norāda, ka PricewaterhouseCoopers (PwC) vērtējuma pamatā ir naudas plūsmas, kas izriet no īres naudas, ko Hammar maksā FABV par objekta nomāšanu, bet pats PwC uzskata, ka šī īres nauda ir ļoti maza salīdzinājumā ar līdzīgas rūpnieciskas iekārtas parasto atdevi. Īpaši pārsteidzošs ir salīdzinājums ar īres naudu, kādu Hammar prasījis vietējiem uzņēmējiem tikai pāris dienu vēlāk: tā bija septiņas reizes lielāka (skatīt 7. un 8. zemsvītras piezīmi). Ņemot vērā šo, Komisija secina, ka Hammar maksātā īres nauda bija zemāka par tirgus cenu. Tādēļ Komisija uzskata, ka vērtējums, kas ir SEK 5,5 miljoni un kura pamatā esošais pieņēmums ir par īres naudas ienākumu līmeni, kas ir zemāks par tirgus līmeni, nerāda objekta patieso tirgus vērtību. Tajā pašā laikā aplēse, kas ir SEK 9 miljoni, balstās uz pieņēmumu par objekta neizmantoto daļu, kas ir 100 % pirmajos divos īpašumtiesību gados, tad samazinās un ir 75 % trešajā gadā un 50 % ceturtajā gadā un tad izlīdzinās un ir 60 % atlikušajā periodā, uz kuru attiecas novērtējums. Tomēr pieņēmumā par objekta neizmantoto daļu nav ņemts vērā tas, ka pārdošanas laikā bija zināms, ka vietējie uzņēmēji bija gatavi īrēt objektu, un attiecīgi bija jāvērtē objekts ar īrnieku.
(48)
Trešā aplēse PwC ziņojumā ir par objekta tirgus vērtību laikā, kad Hammar to pārdeva vietējiem uzņēmējiem, un tā ir apmēram SEK 21 miljons, kaut gan aplēse tika veikta telpām, kuru platība ir mazāka un nav visa objekta kopējā platība (skatīt 17. zemsvītras piezīmi). Šī aplēse būtībā balstās uz tādu pašu metodoloģiju kā Colliers International un Swedbank aplēses, un tajā izmantotais pamatpieņēmums ir noteikumi, kas paredzēti īres līgumā starp Hammar un vietējiem uzņēmumiem, t. i., faktiskās nomas noteikumi, kurus piemēroja pārdošanas laikā. Jāatzīmē arī, ka nomas nosacījumi varēja atbilst tirgus nosacījumiem, jo īpaši tādēļ, ka par šādiem nosacījumiem vienojās divi privāti tirgus operatori, kuru motivācijas pamatā varēja arī nebūt tikai ekonomiski apsvērumi. Tādējādi Komisija uzskata, ka trešā aplēse par objekta tirgus vērtību PwC ziņojumā ir ticama.
(49)
Tādēļ neatkarīgi no izmantotās aplēses par objekta tirgus vērtību (Colliers International, Swedbank vai trešo aplēsi no PwC ziņojuma) ir skaidrs, ka cena, kas ir SEK 8 miljoni, par kādu FABV pārdeva objektu Hammar, ir zemāka par tirgus cenu un attiecīgi piešķir priekšrocību Hammar.
(50)
Tā kā ir izpildīti visi nepieciešamie LESD 107. panta 1. punkta kritēriji, Komisija secina, ka vērtējamais pasākums ir valsts atbalsts. Turklāt šis valsts atbalsta pasākums nodrošināts saņēmējam bez Komisijas iepriekšējas atļaujas, tādēļ tas ir nelikumīgs atbalsts.
(51)
Priekšrocību saņēmējam veido starpība starp Hammar samaksāto cenu, kas ir SEK 8 miljoni, un objekta tirgus cenu.
(52)
Nosakot objekta tirgus cenu, Komisija izskatīs iespējamās alternatīvas un pieejamās aplēses, kas ir šādas: i) SEK 17 miljoni, ko FABV faktiski samaksāja Chips AB2008. gada 18. februārī; ii) SEK 40 miljoni, ko vietējie uzņēmēji faktiski samaksāja Hammar; iii) SEK 27 miljoni, kas ir Colliers International aplēse pirms pārdošanas; iv) SEK 30 miljoni, kas ir Swedbank aplēse 2008. gada jūnijā; un v) SEK 21 miljons, kas ir vērtējums PwC ziņojumā.
(53)
Komisija uzskata, ka cena, kas ir SEK 17 miljoni un ko FABV samaksāja Chips AB objekta pirkšanas laikā, nav pārliecinošs pierādījums par tirgus vērtību. Lēmumā sākt procedūru Komisija jau paskaidrojusi, ka Chips AB piekrita cenai, kas bija zemāka nekā objekta aplēstā tirgus vērtība, jo uzņēmums vēlējās izvairīties no kaitējuma savai reputācijai, ko radītu objekta slēgšana un tai sekojošā darba vietu zaudēšana. Uzņēmums arī vēlējās pēc iespējas ātri pārdot objektu, lai noslēgtu grāmatvedību par Topp darbībām. Privāts tirgus operators, kam nebūtu šādu ierobežojumu (tie ir raksturīgi Chips AB), būtu prasījis augstāku cenu. Minēto iemeslu dēļ Komisija neuzskata, ka ir nepieciešams atbildēt uz Hammar iebildēm, kas apkopotas šā lēmuma 27. apsvērumā, jo tās attiecas uz jautājumu ārpus oficiālās izmeklēšanas tvēruma.
(54)
Pamatojoties uz oficiālās izmeklēšanas procedūras laikā saņemto informāciju, Komisija konstatējusi, ka summa, kas ir SEK 40 miljoni un par ko vienojās ar vietējiem uzņēmējiem, nešķiet pietiekama, lai būtu objekta tirgus vērtība, jo uzņēmēji finansēja šo summu, daļēji izmantojot bankas aizdevumu un daļēji - Hammar aizdevumu. Tas, ka pārdevējs (kas vienlaikus ir arī darījuma kreditors) nodrošina lielu daļu finansējuma un uzņemas attiecīgu kredītrisku, nav tiešs apliecinājums tam, ka nominālā cena, kas ir SEK 40 miljoni, ir objekta faktiskā finansiālā vērtība. Tādējādi darījumā samaksātā nominālā cena nav pārliecinošs pierādījums tam, ka šāda cena par objektu tiktu maksāta, ja tas tiktu pārdots saskaņā ar tirgus nosacījumiem, tomēr tā ir kā papildu norāde, ka cena, kas ir SEK 8 miljoni, nav objekta tirgus vērtība. Abas iespējas patiešām tika noteiktas mazāk nekā triju nedēļu laikā, un tik ievērojama cenu starpība tik īsā laikposmā liecina, ka summa nav tirgus cena.
(55)
Komisija būtībā neredz iemeslu apšaubīt, ka Colliers International un Swedbank aplēses nebūtu neatkarīgas vai nebūtu sagatavotas atbilstīgi vispārpieņemtiem standartiem. Tomēr Komisija atzīst, ka šādas aplēses nevar nekavējoties salīdzināt, jo atšķiras daži novērtējuma pamatā esošie pieņēmumi. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija nevar būt pilnīgi pārliecināta, ka šīs aplēses, visticamāk, atspoguļo objekta patieso tirgus vērtību, jo to pamatā ir pieņēmumi un salīdzinājumi ar citiem tirgū veiktiem darījumiem, nevis darījumi ar konkrēto objektu.
(56)
Pretstatā iepriekšminētajam Komisija uzskata, ka ir pareizi izmantot tirgus vērtību saskaņā ar trešo aplēsi PwC ziņojumā. Saskaņā ar 48. apsvērumu Komisija atzīst, ka, kaut gan šī aplēse veikta pēc darījumu veikšanas, tās pamatā ir faktiski pastāvējuša īres līguma (starp Hammar un vietējiem uzņēmējiem) naudas plūsmas rādītāji, kas attiecīgi ir faktiskie novērojumi tirgū. Tādējādi SEK 21 miljons ir ticama, kaut arī konservatīva aplēse par objekta tirgus vērtību salīdzinājumā ar Colliers International un Swedbank aplēsēm. Turklāt Komisija norāda, ka Hammar noslēdza līgumu ar tajā ietverto iespēju pirkt objektu par SEK 8 miljoniem 2008. gada 13. februārī un izmantoja minēto iespēju 2008. gada 11. augustā. Hammar noslēdza līgumu ar iespēju pārdot objektu vietējiem uzņēmējiem par SEK 40 miljoniem 2008. gada 1. martā, un iespēja tika izmantota, 2008. gada 2. septembrī noslēdzot pārdošanas līgumu. PwC ziņojumā norādītais datums objekta aplēstās vērtības, kas ir SEK 21 miljons, noteikšanai ir 2008. gada 1. marts. Tā kā minētie darījumi veikti ar nelielu laika atstarpi, nav iemesla uzskatīt, ka objekta tirgus vērtība tad, kad Hammar to nopirka vai noslēdza līgumu ar tajā ietverto iespēju, varētu ievērojami atšķirties un nebūt SEK 21 miljons.
(57)
Iepriekš teiktais liecina, ka Hammar saņēmis priekšrocību SEK 13 miljonu (EUR 1,3 miljonu) apmērā. Priekšrocība aprēķināta kā starpība starp tirgus vērtību, kas ir SEK 21 miljons, un cenu, kādu Hammar faktiski samaksāja par objektu, kas ir SEK 8 miljoni.
4.2. Atbalsta saderīgums
(58)
Ne Zviedrijas iestādes, ne Hammar nav izteikuši iebildes par atbalsta saderīgumu. Zviedrijas iestāžu vienīgās iebildes par attiecīgo pasākumu bija saistītas ar pašvaldības politikas nolūkiem nodrošināt uzņēmuma darbības nepārtrauktību un vienlaikus nodarbinātību Vēnešborjas apgabalā.
(59)
Tā kā pašvaldība neatrodas atbalstāmā apgabalā (skatīt 14. apsvērumu), tā nav tiesīga saņemt reģionālo atbalstu. Zviedrijas izvirzītos pasākuma mērķa veidus varētu ņemt vērā atbilstīgi Komisijas paziņojumam - Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (18). Tomēr nav norāžu par to, ka pamatnostādnēs minētie nosacījumi šajā gadījumā būtu izpildīti. Jo nekas īpaši neliecina, ka objekta pirkšanas laikā Hammar būtu grūtībās nonācis uzņēmums.
(60)
Jebkurā gadījumā līdz šim nav ticis pietiekami pierādīts, ka pasākums būtu nepieciešams un samērīgs, lai sasniegtu kopēju interešu mērķus. Tādējādi Komisija nav konstatējusi pamatojumu atbalsta pasludināšanai par saderīgu ar iekšējo tirgu atbilstīgi LESD 107. panta 3. punktam.
(61)
Tāpat nešķiet piemērots cits pamatojums par saderīgumu. Tādēļ Komisija secina, ka tas, ka pašvaldība pārdevusi objektu Hammar, nozīmē valsts atbalstu, turklāt tas ir nelikumīgs un nav saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu.
4.3. Īres līgums un iespējas cena
(62)
Lēmumā sākt procedūru Komisija pauda bažas par to, vai īres līgums, kas noslēgts starp FABV un Hammar2008. gada 13. februārī, un cena par uzņēmumam Hammar piešķirto iespēju nopirkt objektu (skatīt lēmuma sākt procedūru 38. punktu) atbilst tirgus nosacījumiem.
(63)
Komisija uzskata, ka īres līgums ir saistīts ar valsts atbalstu, jo LESD 107. panta 1. punktā noteiktās prasības ir izpildītas tāda paša iemesla dēļ, kā norādīts 4.1. iedaļā, proti: i) pasākuma saņēmējs, kas ir Hammar, uzskatāms par uzņēmumu; ii) FABV lēmumi ir attiecināmi uz valsti, un atkarībā no to finanšu ietekmes tie ir saistīti ar valsts līdzekļu izmantošanu; iii) pasākums ir selektīvs, jo no tā gūst labumu konkrēts uzņēmums; iv) kā paskaidrots 47. apsvērumā un atzīts Hammar iesniegtajā PwC ziņojumā, Komisija uzskata, ka īres maksa, kādu FABV prasīja no Hammar, ir zemāka par tirgus cenu un attiecīgi rada priekšrocību Hammar; un v) pat ja Hammar darbojas vienīgi vietējā mērogā, tas aktīvi darbojas tirgū, tātad nevar izslēgt ietekmi uz tirdzniecību Savienībā un uz tirdzniecību un konkurenci EEZ.
(64)
Lai noteiktu Hammar saņemto priekšrocību, jāsalīdzina īres maksa, par kādu vienojās FABV un Hammar2008. gada 13. februārī un kas bija SEK 0,5 miljoni pirmajā gadā, un īres maksa, par kādu 2008. gada 1. martāHammar vienojās ar vietējiem uzņēmējiem un kas bija SEK 3,5 miljoni pirmajā gadā. Komisija uzskata, ka otrā līguma nosacījumi rāda objekta izīrēšanas tirgus vērtību, jo par cenu vienojās divas privātas, darījumā iesaistītas puses ekonomisku apsvērumu dēļ. Saistībā ar šo arī jāatzīmē, ka PwC ziņojumā objekta vērtības aprēķināšanai izmantota otrā minētā summa. Tā kā Hammar maksāja īri pašvaldībai tikai no 2008. gada 1. marta līdz 2008. gada 11. augustam, kas ir iespējas īstenošanas diena, t. i., apmēram sešus mēnešus, proporcionāli aprēķinātā priekšrocība SEK 3 miljonu apmērā kā starpība starp īres maksu, par kādu vienojās FABV un Hammar, un īres maksu, par kādu vienojās Hammar un vietējie uzņēmumi, veidotu summu SEK 1,5 miljoni (EUR 0,15 miljoni).
(65)
Tā kā saderīguma pamatojumu nevar ne piemērot, ne norādīt (skatīt 4.2. iedaļu), Komisija secina, ka īres līgums, kas noslēgts starp FABV un Hammar2008. gada 13. februārī, nozīmē valsts atbalstu un tas ir nelikumīgs un nesaderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu.
(66)
Saistībā ar cenu par uzņēmumam Hammar piešķirto iespēju pirkt objektu Komisija norāda, ka šī iespēja nešķiet īstenojama, jo saskaņā ar Zviedrijas tiesību aktiem apņemšanās pirkt vai pārdot nekustamo īpašumu kādā laikā nākotnē principā nav saistoša (19). Tādēļ šādas iespējas radītā iespējamā priekšrocība Hammar ir ļoti nenoteikta, drīzāk - šādas priekšrocības nav, un jebkurā gadījumā šādu priekšrocību atsvērtu maksātā īres nauda vai pirkšanas cena. Tādējādi nevar skaidri apgalvot, ka Hammar bijusi priekšrocība saistībā ar iespēju papildus tai priekšrocībai, ko uzņēmums guvis, izmantojot īres līgumu un vēlāk pārdodot objektu.
5. ATBALSTA ATGŪŠANA
(67)
Saskaņā ar Padomes 1999. gada 22. marta Regulas (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (20), 14. panta 1. punktu, “kad nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja”.
(68)
Tā kā konkrētais pasākums ir nelikumīgs un nesaderīgs atbalsts, atbalsta summa jāatgūst, lai atjaunotu situāciju, kāda bija tirgū pirms atbalsta piešķiršanas. Tādēļ atbalsta atgūšanu īsteno, sākot no brīža, kad saņēmējs ieguvis priekšrocību, t. i., no brīža, kad atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, un atgūstamajā summā iekļaujami atgūšanas procenti līdz atbalsta faktiskajai atgūšanai.
(69)
Pasākumu nesaderīgo atbalsta elementu aprēķina SEK 14,5 miljonu apmērā, un to veido starpība starp objekta tirgus cenu (SEK 21 miljons) un Hammar samaksāto cenu (SEK 8 miljoni), kas ir SEK 13 miljoni un kam pieskaita SEK 1,5 miljonus, kas ir summa, kāda jāatgūst saskaņā ar īres līgumu.
(70)
Atgūšanas procentus maksā par minēto atgūstamo summu. Par nesaderīgo atbalsta elementu, kas ir SEK 13 miljoni, atgūšanas procentus aprēķina, sākot no dienas, kurā Hammar īstenoja iespēju un iegādājās objektu no FABV, t. i., 2008. gada 11. augusta. Par nesaderīgo atbalsta elementu, kas ir SEK 1,5 miljoni, atgūšanas procentus aprēķina, sākot no dienas, kurā bija jāveic īres maksājums, t. i., 2008. gada 1. marta,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Valsts atbalsts, kura summa ir SEK 14,5 miljoni un kuru Zviedrija, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, nelikumīgi piešķīrusi uzņēmumam Hammar Nordic Plugg AB, pārdodot un izīrējot sabiedrisko īpašumu Brolandā Vēnešborjas pašvaldībā, par cenu, kas ir zemāka par īpašuma tirgus vērtību, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
2. pants
1. Zviedrija atgūst no Hammar Nordic Plugg AB 1. pantā minēto atbalstu.
2. Atgūstamā summa sevī ietver procentus, sākot no dienas, kurā atbalsta summa nodota Hammar Nordic Plugg AB rīcībā, līdz faktiskajai atgūšanas dienai.
3. Procentus aprēķina gan parāda pamatsummai, gan procentiem atbilstīgi Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 (21) V nodaļai.
3. pants
1. Lēmuma 1. pantā minētais atbalsts atgūstams nekavējoties un efektīvi.
2. Zviedrija nodrošina šā lēmuma izpildi četru mēnešu laikā pēc tā paziņošanas dienas.
4. pants
1. Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Zviedrija iesniedz Komisijai šādu informāciju:
a)
kopējo summu (pamatsummu un atgūšanas procentus), kas jāatgūst no atbalsta saņēmēja;
b)
šā lēmuma izpildei jau pieņemto un plānoto pasākumu sīki izstrādātu aprakstu;
c)
dokumentus, kuri pierāda, ka saņēmējam nosūtīts rīkojums par atbalsta atmaksāšanu.
2. Zviedrija informē Komisiju par to, kā tiek īstenoti valsts pasākumi, kas pieņemti, lai īstenotu šo lēmumu līdz 1. pantā minētā atbalsta pilnīgai atgūšanai. Pēc Komisijas pieprasījuma tā nekavējoties iesniedz informāciju par jau veiktiem un plānotiem pasākumiem, lai nodrošinātu atbilstību šim lēmumam. Tā sniedz sīku informāciju par atbalsta summām un atgūšanas procentiem, kas jau atgūti no saņēmēja.
5. pants
Šis lēmums ir adresēts Zviedrijas Karalistei.
Briselē, 2012. gada 8. februārī