NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 493/2011
ze dne 5. dubna 2011,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 377/2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 79 odst. 2 písm. c) a článek 74 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 377/2004 (2) stanoví povinnost zavést formy spolupráce mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví členských států, cíle této spolupráce, funkce a kvalifikaci styčných úředníků a jejich odpovědnost vůči hostitelské zemi a vysílajícímu členskému státu.
(2)
Rozhodnutím Rady 2005/267/ES (3) byla zřízena bezpečná webová informační a koordinační síť pro služby řízení migrace členských států pro výměnu informací o protiprávní migraci, nedovoleném vstupu a přistěhovalectví a o navracení neoprávněně pobývajících osob. V souladu s uvedeným nařízením má být do výměny informací zapojena také síť styčných úředníků pro přistěhovalectví.
(3)
Nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (4) byla zřízena Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (dále jen „agentura Frontex“). Úkolem agentury Frontex je příprava obecné a cílené analýzy rizik, která bude předložena Radě a Komisi.
(4)
Styční úředníci pro přistěhovalectví mají shromažďovat informace týkající se nedovoleného přistěhovalectví pro použití na operativní úrovni, na strategické úrovni nebo na obou úrovních. Tyto informace by mohly velmi přispět k činnostem agentury Frontex souvisejících s analýzou rizik a za tímto účelem by měla být zavedena užší spolupráce mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví a agenturou Frontex.
(5)
Všechny členské státy by měly mít možnost, pokud to považují za vhodné, iniciovat zasedání mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví vyslanými do konkrétní třetí země nebo regionu s cílem posílit spolupráci mezi nimi. Zástupci Komise a agentury Frontex by se měli těchto zasedání účastnit. Mělo by být možné přizvat též další subjekty a orgány, jako je například Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu a Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky.
(6)
Rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 574/2007/ES (5) se zřizuje Fond pro vnější hranice na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 jako součást obecného programu Solidarita a řízení migračních toků s cílem přispět k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva a k uplatňování zásady solidarity mezi členskými státy. Mělo by být možné využívat dostupné finanční zdroje Fondu pro vnější hranice na zlepšení řízení činností organizovaných konzulárními a jinými službami členských států ve třetích zemích, a na posílení operativní schopnosti sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví, čímž se podpoří účinnější spolupráce mezi členskými státy prostřednictvím uvedených sítí.
(7)
Evropský parlament, Rada a Komise by měly být pravidelně informovány o činnostech sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví v konkrétních zemích či regionech, jež jsou pro Unii mimořádně zajímavé, a o situaci v těchto zemích či regionech ve věcech souvisejících s nedovoleným přistěhovalectvím. Výběr konkrétních zemí či regionů, jež jsou pro Unii mimořádně zajímavé, by měl vycházet z objektivních migračních ukazatelů, jako například statistiky týkající se nedovoleného přistěhovalectví a analýzy rizik a dalších relevantních informací a zpráv vypracovaných agenturou Frontex a Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu, a měla by se zohlednit celková politika vnějších vztahů Unie.
(8)
Nařízení (ES) č. 377/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž úpravy stávajících právních předpisů Unie týkajících se vytvoření a fungování sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví s ohledem na změny v právních předpisech Unie a na praktické zkušenosti získané v této souvislosti, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(10)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, které jsou rovněž zohledněny v Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, v souladu s článkem 6 Smlouvy o Evropské unii.
(11)
Spojené království se účastní tohoto nařízení v souladu s čl. 5 odst. 1 Protokolu o schengenském acquis začleněného do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (6).
(12)
Irsko se účastní tohoto nařízení v souladu s článkem 5 odst. 1 Protokolu o schengenském acquis začleněného do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (7).
(13)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(14)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu A a E rozhodnutí Rady 1999/437/ES (9) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
(15)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A a E rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (11).
(16)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A a E rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES (12),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pozměňovací návrhy
Nařízení (ES) č. 377/2004 se mění takto:
1)
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se vypouští druhá věta;
b)
doplňuje se odstavec, který zní:
„3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou zveřejněny na bezpečné webové informační a koordinační síti pro služby řízení migrace členských států zřízené rozhodnutím Rady 2005/267/ES (13) (dále jen „síť ICONet“) v oddíle věnovaném sítím styčných úředníků pro přistěhovalectví. Komise předá uvedené informace také Radě.
2)
Článek 4 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se druhá odrážka nahrazuje tímto:
„-
vyměňují si informace a praktické zkušenosti, zejména na zasedáních a prostřednictvím sítě ICONet,
-
vyměňují si případně informace o zkušenostech ohledně dostupnosti ochrany pro žadatele o azyl,“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Zástupci Komise a Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (dále jen ‚agentura Frontex‘) zřízené nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (14) se mohou účastnit zasedání organizovaných v rámci sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví; vyžadují-li to však operativní důvody, mohou se zasedání konat i bez přítomnosti uvedených zástupců. V případě potřeby mohou být též přizvány jiné subjekty a orgány.
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Členský stát, který předsedá Radě Evropské unie, přebírá podnět k pořádání takových zasedání. Není-li předsedající členský stát v dotčené zemi nebo regionu zastoupen, přebírá podnět k pořádání zasedání členský stát zastupující předsednictví. Tato zasedání se mohou konat také na podnět jiných členských států.“
3)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
1. Na konci každého pololetí vypracuje členský stát, který předsedá Radě Evropské unie, nebo v případě, že tento členský stát není v dotčené zemi nebo regionu zastoupen, členský stát zastupující předsednictví pro Evropský parlament, Radu a Komisi zprávu o činnosti sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví v konkrétních zemích či regionech, jež jsou pro Evropskou unii předmětem zvláštního zájmu, jakož i o situaci v těchto zemích či regionech ve věcech souvisejících s nedovoleným přistěhovalectvím, přičemž vezme v úvahu všechny relevantní aspekty, včetně lidských práv. Po konzultaci s členskými státy a Komisí by měl výběr konkrétních zemí či regionů, jež jsou pro Evropskou unii předmětem mimořádného zájmu, vycházet z objektivních migračních ukazatelů, jako například statistiky týkající se nedovoleného přistěhovalectví a analýzy rizik a jiných relevantních informací nebo zpráv vypracovaných agenturou Frontex a Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu, a zohledňovat celkovou politiku vnějších vztahů Unie.
2. Zprávy členských států uvedené v odstavci 1 jsou vypracovávány v souladu se vzorem vypracovaným podle rozhodnutí Komise 2005/687/ES ze dne 29. září 2005 o formě zprávy o činnosti sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví a o situaci v hostitelské zemi ohledně ilegálního přistěhovalectví (15) a obsahují příslušná kritéria výběru.
3. Komise na základě zpráv členských států uvedených v odstavci 1, které zohlední relevantní aspekty lidských práv, každoročně předloží Evropskému parlamentu a Radě faktické shrnutí, a je-li to vhodné, doporučení týkající se vývoje sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 5. dubna 2011.
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 493/2011
(2011. gada 5. aprīlis),
ar ko groza Padomes Regulu (EK) Nr. 377/2004 par sadarbības koordinatoru tīkla izveidi imigrācijas jomā
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 2. punkta c) apakšpunktu un 74. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Padomes Regulā (EK) Nr. 377/2004 (2) ir noteikts pienākums ieviest dalībvalstu imigrācijas sadarbības koordinatoru savstarpējās sadarbības formas, šādas sadarbības mērķus, sadarbības koordinatoru uzdevumus un atbilstošo kvalifikāciju, kā arī viņu pienākumus attiecībā uz uzņēmēju dalībvalsti un nosūtītāju dalībvalsti.
(2)
Ar Padomes Lēmumu 2005/267/EK (3) izveidoja drošu tīmeklī izvietotu informācijas un koordinācijas tīklu dalībvalstu migrācijas pārvaldes dienestiem informācijas apmaiņai par nelegālu migrāciju, nelikumīgu ieceļošanu un imigrāciju, kā arī to personu izraidīšanu, kas uzturas nelikumīgi. Saskaņā ar šo lēmumu elementos, kas paredzēti informācijas apmaiņai, ir jāietver imigrācijas sadarbības koordinatoru tīkls.
(3)
Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004 (4) izveidoja Eiropas Aģentūru operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (Frontex). Frontex uzdevums ir sagatavot gan vispārēju, gan īpašu riska analīzi, kas jāiesniedz Padomei un Komisijai.
(4)
Imigrācijas sadarbības koordinatoriem ir jāvāc informācija par nelegālo imigrāciju operatīvai vai stratēģiskai izmantošanai vai izmantošanai abos minētajos līmeņos. Minētā informācija varētu dot būtisku ieguldījumu Frontex darbībā, kas saistīta ar riska analīzi, un šai nolūkā ir jāveido ciešāka sadarbība starp dažādiem imigrācijas sadarbības koordinatoru tīkliem un Frontex.
(5)
Atbilstīgā gadījumā visām dalībvalstīm vajadzētu būt iespējai ierosināt sanāksmes starp imigrācijas sadarbības koordinatoriem, kas norīkoti darbā kādā konkrētā trešā valstī vai reģionā, lai pastiprinātu to sadarbību. Šajās sanāksmēs būtu jāpiedalās Komisijas un Frontex pārstāvjiem. Vajadzētu būt iespējai pieaicināt pārstāvjus no citām struktūrām un iestādēm, piemēram, Eiropas Patvēruma atbalsta biroja un ANO Augstā komisāra bēgļu jautājumos biroja.
(6)
Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 574/2007/EK (5) laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim izveido Eiropas Ārējo robežu fondu kā daļu no vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība”, lai palīdzētu stiprināt brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un solidaritātes principa piemērošanu starp dalībvalstīm. Vajadzētu būt iespējai Eiropas Ārējo robežu fonda pieejamos līdzekļus izmantot tam, lai sniegtu ieguldījumu tādu pasākumu veicināšanā, kurus organizē dalībvalstu konsulārie un citi dienesti trešās valstīs, un lai atbalstītu dažādu imigrācijas sadarbības koordinatoru tīklu darbspējas stiprināšanu, tādējādi veicinot efektīvāku sadarbību starp dalībvalstīm, izmantojot minētos tīklus.
(7)
Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai regulāri būtu jāsaņem informācija par imigrācijas sadarbības koordinatoru tīklu darbību konkrētās valstīs un/vai reģionos, par ko Savienībai ir īpaša interese, un par situāciju minētajās valstīs un/vai reģionos saistībā ar nelegālo imigrāciju. Konkrētu valstu un/vai reģionu, par kurām Savienībai ir īpaša interese, izvēlei būtu jābūt balstītai uz tādiem objektīviem migrācijas rādītājiem kā statistika par nelegālo imigrāciju un riska analīze, kā arī cita attiecīga informācija vai ziņojumi, ko sagatavojuši Frontex un Eiropas Patvēruma atbalsta birojs, un šajā izvēlē būtu jāņem vērā Savienības ārējo attiecību vispārīgā politika.
(8)
Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Regula (EK) Nr. 377/2004.
(9)
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķi, proti, pielāgot pašreizējos Savienības noteikumus par imigrācijas sadarbības koordinatoru tīklu izveidi un darbību, lai ņemtu vērā izmaiņas Savienības tiesību aktos un šajā jomā gūto praktisko pieredzi, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka šo mērķi var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai.
(10)
Šajā regulā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā un atspoguļoti Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 6. pantu.
(11)
Apvienotā Karaliste piedalās šajā regulā saskaņā ar 5. panta 1. punktu Protokolā par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un saskaņā ar 8. panta 2. punktu Padomes Lēmumā 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (6).
(12)
Īrija piedalās šajā regulā saskaņā ar 5. panta 1. punktu Protokolā par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un saskaņā ar 6. panta 2. punktu Padomes Lēmumā 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (7).
(13)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šīs regulas pieņemšanā, un šī regula tai nav saistoša un nav jāpiemēro. Tā kā šī regula papildina Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešos mēnešos pēc tam, kad Padome pieņēmusi šo regulu, izlemj, vai tā šo regulu ieviesīs savos tiesību aktos.
(14)
Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju - saskaņā ar Nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (8), - šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta A un E punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (9) par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai.
(15)
Attiecībā uz Šveici - saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (10) - šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A un E punktā, tos lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (11) 3. pantu.
(16)
Attiecībā uz Lihtenšteinu - saskaņā ar Protokolu, kurš parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, - šī regula ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A un E punktā, tos lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/261/EK (12) 3. pantu,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Grozījumi
Regulu (EK) Nr. 377/2004 groza šādi.
1.
Regulas 3. pantu groza šādi:
a)
svītro 1. punkta otro teikumu;
b)
pievieno šādu punktu:
“3. Informāciju, kas minēta 1. un 2. punktā, dara pieejamu dalībvalstu migrācijas pārvaldes dienestiem drošā tīmeklī izvietotā informācijas un koordinācijas tīklā, kas izveidots ar Padomes Lēmumu 2005/267/EK (13) (“ICONet”), iedaļā, kas paredzēta imigrācijas sadarbības koordinatoru tīkliem. Komisija arī sniedz šo informāciju Padomei.
2.
Regulas 4. pantu groza šādi:
a)
panta 1. punkta otro ievilkumu aizstāj ar šādiem ievilkumiem:
“-
apmainās ar informāciju un praktisko pieredzi, īpaši sanāksmēs un izmantojot ICONet,
-
attiecīgā gadījumā apmainās ar informāciju par pieredzi saistībā ar aizsardzības pieejamību patvēruma meklētājiem,”;
b)
panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“2. Pārstāvji no Komisijas un Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (Frontex), kas izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004 (14), var piedalīties imigrācijas sadarbības koordinatoru tīkla struktūrā organizētajās sanāksmēs, lai gan, ja to prasa operatīvi apsvērumi, sanāksmes var rīkot bez šo pārstāvju klātbūtnes. Attiecīgā gadījumā var uzaicināt arī citas struktūras un iestādes.
c)
panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:
“3. Dalībvalsts, kas ir Eiropas Savienības Padomes prezidentvalsts, uzņemas iniciatīvu šādu sanāksmju rīkošanai. Ja dalībvalsts, kas ir prezidentvalsts, nav pārstāvēta attiecīgajā valstī vai reģionā, iniciatīvu sanāksmju rīkošanai uzņemas dalībvalsts, kura izpilda prezidentvalsts funkcijas. Minētās sanāksmes var rīkot arī pēc citu dalībvalstu iniciatīvas.”
3.
Regulas 6. pantu aizstāj ar šādu pantu:
“6. pants
1. Dalībvalsts, kas ir Eiropas Savienības Padomes prezidentvalsts, vai, ja šī dalībvalsts attiecīgajā valstī vai reģionā nav pārstāvēta, dalībvalsts, kura izpilda prezidentvalsts funkcijas, līdz katra pusgada beigām sagatavo ziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei un Komisijai par imigrācijas sadarbības koordinatoru tīklu darbību konkrētās valstīs un/vai reģionos, par ko Savienībai ir īpaša interese, kā arī par situāciju minētajās valstīs un/vai reģionos par jautājumiem, kas saistīti ar nelegālo imigrāciju, ņemot vērā visus būtiskos aspektus, tostarp cilvēktiesības. Konkrētu valstu un/vai reģionu, par kurām Savienībai ir īpaša interese, izvēle, apspriežoties ar dalībvalstīm un Komisiju, tiek balstīta uz tādiem objektīviem migrācijas rādītājiem kā statistika par nelegālo imigrāciju, riska analīze un cita būtiska informācija vai ziņojumi, ko sagatavojuši Frontex un Eiropas Patvēruma atbalsta birojs, un šo izvēli veic, ņemot vērā Savienības ārējo attiecību vispārīgo politiku.
2. Šā panta 1. punktā minētos dalībvalstu ziņojumus sagatavo atbilstoši paraugam, kas noteikts ar Komisijas Lēmumu 2005/687/EK (2005. gada 29. septembris) par struktūru ziņojumiem par imigrācijas sadarbības koordinatoru tīkla darbībām un situāciju uzņemošajā valstī nelegālās imigrācijas jautājumos (15), un tajos norāda attiecīgos izvēles kritērijus.
3. Pamatojoties uz 1. punktā minētajiem dalībvalstu ziņojumiem un atbilstīgi ievērojot cilvēktiesību apsvērumus, Komisija katru gadu sniedz Eiropas Parlamentam un Padomei faktu kopsavilkumu un attiecīgā gadījumā ieteikumus par imigrācijas sadarbības koordinatoru tīklu attīstību.
2. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2011. gada 5. aprīlī