РЕШЕНИЕ 2013/43/ОВППС НА СЪВЕТА
от 22 януари 2013 година
относно продължаване на дейностите на Съюза, в рамките на Европейската стратегия за сигурност, в подкрепа на преговорите по Договора за търговията с оръжие
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се призовава за установяване на международен ред, основан на ефективен многостранен подход. Европейската стратегия за сигурност приема Устава на Организацията на обединените нации (ООН) за основополагаща рамка на международните отношения. Укрепването на ООН, осигуряването на възможност тя да изпълнява задълженията си и да действа ефективно е приоритет на Съюза.
(2)
На 6 декември 2006 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 61/89, озаглавена „Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие“, с която беше поискано становището на държавите - членки на ООН, във връзка с евентуален договор и беше създадена група от правителствени експерти (ГПЕ), която да продължи да обсъжда тази идея, като по този начин беше поставено началото на процес под егидата на ООН за договор за търговията с оръжие (наричан по-долу „процесът за ДТО“).
(3)
На 2 декември 2009 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 64/48, озаглавена „Договор за търговията с оръжие“, с която беше взето решение за свикване на конференция на ООН за Договора за търговия с оръжие през 2012 г., за да се изготви правнообвързващ инструмент относно възможно най-високите общи международни стандарти за трансфери на конвенционално оръжие.
(4)
В заключенията си от 11 декември 2006 г., 10 декември 2007 г., 12 юли 2010 г. и 25 юни 2012 г. Съветът приветства различните етапи на процеса за ДТО и изрази изключително силния си ангажимент за успешно договаряне на нов правнообвързващ международен инструмент, с който следва да бъдат установени възможно най-високи общи международни стандарти за регулиране на законната търговия с конвенционално оръжие и който следва да е от значение за всички държави - членки на ООН, и следователно да бъде всеобщ.
(5)
За да насърчи участието в процеса за ДТО и да увеличи неговото значение, на 19 януари 2009 г. Съветът прие Решение 2009/42/ОВППС за подкрепа на дейностите на ЕС в трети държави за насърчаване на процеса, водещ към създаване на договор за търговията с оръжие, в рамките на Европейската стратегия за сигурност (1), а на 14 юни 2010 г. - Решение 2010/336/ОВППС относно дейностите на ЕС, в рамките на Европейската стратегия за сигурност, в подкрепа на договора за търговията с оръжие (2), в които се предвижда организирането на поредица от регионални семинари в световен мащаб. Целта на тези информационни прояви е да се подпомогне подготвителният процес преди конференцията на ООН за Договора за търговията с оръжие през 2012 г. чрез разширяване на обсъжданията и отправяне на конкретни препоръки, както и да се окаже подкрепа на държавите - членки на ООН, в развиването и подобряването на експертния капацитет за въвеждане на ефективен контрол върху трансфера на оръжие след влизането в сила на договора.
(6)
Конференцията на ООН за Договора за търговията с оръжие беше свикана от 2 до 27 юли 2012 г. в седалището на ООН в Ню Йорк, за да изготви правнообвързващ инструмент относно възможно най-високите общи международни стандарти за трансфер на конвенционално оръжие. Конференцията не успя да постигне съгласие по заключителен документ в рамките на предвидения срок. Въпреки това по време на преговорите беше постигнат съществен напредък, който е отразен в проекта за текст на договора, представен от председателя на конференцията на 26 юли 2012 г.
(7)
На 7 ноември 2012 г. Първият комитет на Общото събрание на ООН прие проекторезолюция, озаглавена „Договор за търговията с оръжие“, с която беше решено от 18 до 28 март 2013 г. в Ню Йорк да бъде свикана заключителна конференция на ООН за Договора за търговията с оръжие, за която ще се прилагат процедурните правила, приети за конференцията през юли 2012 г., за изготвяне на окончателен договор за търговията с оръжие въз основа на проекта за текст на договора, представен от председателя на предишната конференция на ООН на 26 юли 2012 г.
(8)
Предвид резултатите от конференцията на ООН от юли 2012 г. дейностите, установени с Решение 2009/42/ОВППС и Решение 2010/336/ОВППС, и необходимостта да се подпомогне успешното приключване на преговорите, Съюзът следва да продължи да подкрепя процеса за ДТО, за да се гарантира, че той ще доведе до своевременното приемане на ефективен и приложим правнообвързващ договор. Продължаването на дейностите на Съюза в подкрепа на процеса за ДТО следва да допринесе за успешното приключване на преговорите на конференцията на ООН от 18 до 28 март 2013 г. и да насърчи усилията за прилагане в трети държави, които ще трябва да спазват бъдещия договор за търговията с оръжие,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С цел подкрепа на договора за търговията с оръжие (наричан по-долу „ДТО“) Съюзът предприема дейности със следните цели:
-
подкрепа за успешното приключване на преговорите в ООН по ДТО;
-
подкрепа за държавите - членки на ООН, в развиването и подобряването на националния и регионалния експертен опит за въвеждане на ефективен контрол върху трансфера на оръжия, за да се гарантира, че бъдещият ДТО, когато влезе в сила, ще бъде възможно най-ефективен.
2. За постигане на целите по параграф 1 Съюзът предприема следните проектни дейности:
-
организиране на два семинара за правителствени експерти, които имат за цел да улеснят приключването на преговорите и бъдещото прилагане на ДТО.
В приложението се съдържа подробно описание на посочената в настоящия параграф проектна дейност.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-долу „върховният представител“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Техническото изпълнение на проектната дейност по член 1, параграф 2 се осигурява от Консорциума на ЕС по неразпространението (наричан по-долу „Консорциумът“).
3. Консорциумът изпълнява тази функция под ръководството на върховния представител. За тази цел върховният представител сключва необходимите договорености с Консорциума.
Член 3
1. Референтната сума за изпълнението на проектната дейност по член 1, параграф 2 е в размер на 160 800 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез посочената в параграф 1 сума, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към бюджета на Съюза.
3. Комисията упражнява надзор върху правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел Комисията сключва споразумение за финансиране с Консорциума. В споразумението се предвижда Консорциумът да осигури публичност на участието на Съюза, която е съобразена с неговия размер.
4. Комисията се стреми да сключи посоченото в параграф 3 споразумение за финансиране във възможно най-кратък срок след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за всякакви трудности, възникнали по време на този процес, и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
1. Върховният представител докладва на Съвета за изпълнението на настоящото решение въз основа на редовни доклади след организацията на всеки семинар. Докладите ще се изготвят от Консорциума и представляват основата за оценката, извършвана от Съвета.
2. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на проектната дейност по член 1, параграф 2.
Член 5
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Неговият срок на действие изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране по член 3, параграф 3 или шест месеца след датата на приемането му, ако в рамките на този срок няма сключено споразумение за финансиране.
Съставено в Брюксел на 22 януари 2013 година.
DECYZJA RADY 2013/43/WPZiB
z dnia 22 stycznia 2013 r.
w sprawie dalszych działań Unii wspierających negocjacje dotyczące traktatu o handlu bronią w ramach europejskiej strategii bezpieczeństwa
RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
uwzględniając Traktat o Unii Europejskiej, w szczególności jego art. 26 ust. 2 i art. 31 ust. 1,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
W dniu 12 grudnia 2003 r. Rada Europejska przyjęła europejską strategię bezpieczeństwa, postulującą wprowadzenie porządku międzynarodowego opartego na skutecznym multilateralizmie. Za zasadniczy dokument, na którym opierają się stosunki międzynarodowe, europejska strategia bezpieczeństwa uznaje Kartę Narodów Zjednoczonych. Jednym z priorytetów Unii jest wzmocnienie Organizacji Narodów Zjednoczonych (ONZ) dzięki dostarczeniu instrumentów, które umożliwią jej spełnianie obowiązków oraz skuteczne działanie.
(2)
W dniu 6 grudnia 2006 r. Zgromadzenie Ogólne ONZ przyjęło rezolucję 61/89 zatytułowaną „Ku traktatowi o handlu bronią: ustanowienie wspólnych międzynarodowych standardów przywozu, wywozu i przekazywania broni konwencjonalnej”, przez którą starało się poznać stanowiska państw członkowskich ONZ w sprawie ewentualnego traktatu oraz ustanowiło grupę ekspertów rządowych w celu dalszego analizowania tej kwestii, rozpoczynając tym w ramach ONZ prace nad traktatem o handlu bronią.
(3)
W dniu 2 grudnia 2009 r. Zgromadzenie Ogólne ONZ przyjęło rezolucję 64/48 zatytułowaną „Traktat o handlu bronią”, na mocy której postanowiono zwołać w 2012 r. konferencję ONZ poświęconą traktatowi o handlu bronią, aby opracować prawnie wiążący instrument dotyczący najwyższych możliwych wspólnych standardów międzynarodowych w zakresie transferu broni konwencjonalnej.
(4)
W konkluzjach z dnia 11 grudnia 2006 r., 10 grudnia 2007 r., 12 lipca 2010 r. i 25 czerwca 2012 r. Rada z aprobatą przyjęła różne etapy prac nad traktatem o handlu bronią i wyraziła swoje maksymalne zaangażowanie na rzecz powodzenia negocjacji dotyczących nowego prawnie wiążącego instrumentu międzynarodowego, który powinien ustanowić najwyższe możliwe wspólne standardy międzynarodowe w celu uregulowania legalnego handlu bronią konwencjonalną; traktat ten powinien dotyczyć wszystkich państw członkowskich ONZ i z tego względu mógłby być powszechnie stosowany.
(5)
Aby propagować powszechność i znaczenie prac nad traktatem o handlu bronią, Rada przyjęła w dniu 19 stycznia 2009 r. decyzję 2009/42/WPZiB w sprawie wspierania, w ramach europejskiej strategii bezpieczeństwa, działań UE mających na celu promowanie w krajach trzecich procesu prowadzącego do zawarcia traktatu o handlu bronią (1), a w dniu 14 czerwca 2010 r. decyzję 2010/336/WPZiB w sprawie działań UE wspierających traktat o handlu bronią w ramach europejskiej strategii bezpieczeństwa (2), zakładające zorganizowanie szeregu regionalnych seminariów poświęconym kwestiom globalnym. Celem tych działań informacyjnych było wspieranie działań przygotowawczych do planowanej na 2012 r. konferencji ONZ w sprawie traktatu o handlu bronią przez rozszerzenie zakresu dyskusji i przedstawienie konkretnych zaleceń, a także wspieranie państw członkowskich ONZ w rozwijaniu i pogłębianiu wiedzy fachowej w celu wprowadzenia skutecznych środków kontroli transferu broni po wejściu w życie traktatu.
(6)
Konferencję ONZ poświęconą traktatowi o handlu bronią zorganizowano w siedzibie ONZ w Nowym Jorku w dniach 2-27 lipca 2012 r., aby opracować prawnie wiążący instrument dotyczący najwyższych możliwych wspólnych standardów międzynarodowych w zakresie transferu broni konwencjonalnej. Konferencja nie była w stanie uzgodnić w ustalonym terminie dokumentu końcowego. Podczas tych negocjacji poczyniono jednak istotne postępy, co znalazło odbicie w projekcie tekstu traktatu przedłożonym w dniu 26 lipca 2012 r. przez przewodniczącego konferencji.
(7)
W dniu 7 listopada 2012 r. Pierwszy Komitet Zgromadzenia Ogólnego ONZ przyjął projekt rezolucji zatytułowanej „Traktat o handlu bronią”, w której postanowiono zwołać w dniach 18-28 marca 2013 r. w Nowym Jorku ostateczną konferencję ONZ w sprawie traktatu o handlu bronią, która ma się odbywać zgodnie z regulaminem przyjętym na konferencję w lipcu 2012 r., aby sfinalizować prace nad traktatem o handlu bronią na podstawie projektu tekstu traktatu, który został przedłożony przez przewodniczącego poprzedniej konferencji ONZ w dniu 26 lipca 2012 r.
(8)
Zważywszy na wyniki konferencji ONZ z lipca 2012 r., na działania ustanowione przez decyzje 2009/42/WPZiB i decyzję 2010/336/WPZiB oraz na potrzebę przyczynienia się do pomyślnego zakończenia negocjacji, Unia powinna nadal wspierać prace nad traktatem o handlu bronią, aby zapewnić doprowadzenie do bezzwłocznego przyjęcia skutecznego i możliwego do wdrożenia prawnie wiążącego traktatu. Dalsze wsparcie, którego Unia udziela pracom na rzecz traktatu o handlu bronią powinno się przyczynić do pomyślnego zakończenia negocjacji na konferencji ONZ w dniach 18-28 marca 2013 r. oraz do propagowania działań na rzecz wdrożenia w państwach trzecich, które musiałyby przestrzegać przyszłego traktatu o handlu bronią,
PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
Artykuł 1
1. W celu wsparcia traktatu o handlu bronią Unia podejmuje działania mające następujące cele:
-
wspieranie pomyślnego zakończenia negocjacji ONZ w sprawie traktatu o handlu bronią,
-
wspieranie państw członkowskich ONZ w rozwijaniu i pogłębianiu wiedzy fachowej, aby wprowadzić skuteczne środki kontroli transferu broni w celu zapewnienia, aby przyszły traktat o handlu bronią miał po wejściu w życie jak największą skuteczność.
2. Aby osiągnąć cele, o których mowa w ust. 1, Unia realizuje następujący projekt:
-
zorganizowanie dwóch seminariów dla ekspertów rządowych w celu ułatwienia finalizacji negocjacji w sprawie przyszłego wprowadzenia w życie traktatu o handlu bronią.
Szczegółowy opis projektu, o którym mowa w niniejszym ustępie, znajduje się w załączniku.
Artykuł 2
1. Za wdrożenie niniejszej decyzji odpowiada Wysoki Przedstawiciel Unii do Spraw Zagranicznych i Polityki Bezpieczeństwa („Wysoki Przedstawiciel”).
2. Techniczną realizacją projektu, o którym mowa w art. 1 ust. 2, zajmuje się Konsorcjum UE ds. Nieproliferacji („konsorcjum”).
3. Konsorcjum wykonuje to zadanie pod kierownictwem Wysokiego Przedstawiciela. W tym celu Wysoki Przedstawiciel dokonuje z konsorcjum niezbędnych uzgodnień.
Artykuł 3
1. Finansowa kwota odniesienia na realizację projektu, o którym mowa w art. 1 ust. 2, wynosi 160 800 EUR.
2. Wydatkami pokrywanymi z kwoty określonej w ust. 1 zarządza się zgodnie z procedurami i zasadami mającymi zastosowanie do budżetu Unii.
3. Komisja nadzoruje właściwe zarządzanie wydatkami, o których mowa w ust. 1. W tym celu zawiera umowę o finansowaniu z konsorcjum. Umowa ta zobowiązuje konsorcjum do zapewnienia wyeksponowania wkładu Unii stosownie do jego wielkości.
4. Komisja dąży do zawarcia umowy o finansowaniu, o której mowa w ust. 3, w możliwie najszybszym terminie po wejściu w życie niniejszej decyzji. Informuje ona Radę o wszelkich trudnościach z tym związanych i o dacie zawarcia umowy o finansowaniu.
Artykuł 4
1. Wysoki Przedstawiciel informuje Radę o wykonaniu niniejszej decyzji na podstawie regularnych sprawozdań składanych po zorganizowaniu każdego z seminariów. Sprawozdania przygotuje konsorcjum; stanowią one podstawę do dokonania przez Radę oceny.
2. Komisja dostarcza informacji na temat aspektów finansowych realizacji projektu, o którym mowa w art. 1 ust. 2.
Artykuł 5
Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem przyjęcia.
Niniejsza decyzja wygasa 24 miesiące po dniu zawarcia umowy o finansowaniu, o której mowa w art. 3 ust. 3, lub sześć miesięcy po dniu jej przyjęcia, jeżeli w tym okresie nie zostanie zawarta umowa o finansowaniu.
Sporządzono w Brukseli dnia 22 stycznia 2013 r.