РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 1207/2011 НА КОМИСИЯТА
от 22 ноември 2011 година
за определяне на изисквания относно функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на системата Единно европейско небе
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 552/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. относно оперативната съвместимост на европейската мрежа за управление на въздушното движение (Регламент за оперативна съвместимост) (1), и по-специално член 3, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
Комисията даде мандат на Евроконтрол съгласно член 8, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 549/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 10 март 2004 г. за определяне на рамката за създаването на единно европейско небе (Рамков регламент) (2) да разработи изисквания за функционирането и оперативната съвместимост на наблюдението в рамките на европейската мрежа за управление на въздушното движение (наричана по-долу „ЕМУВД“). Настоящият регламент се основава на представения в рамките на този мандат доклад от 9 юли 2010 г.
(2)
Непрекъснатостта на работата зависи от съгласуваността на минималните изисквания за отделяне на въздухоплавателни средства, които се прилагат в рамките на въздушното пространство на Единното европейско небе.
(3)
С цел да се гарантира оперативната съвместимост, следва да се прилагат общи принципи при обмена на данни от наблюдение между системите. В допълнение следва да бъдат определени минимални функционални възможности и показатели за бордовите компоненти на системите за наблюдение.
(4)
Функционалните възможности на бордовите компоненти на системите за наблюдение следва да осигуряват необходимата гъвкавост, за да могат доставчиците на аеронавигационно обслужване да изберат най-подходящите решения за наземно наблюдение за конкретните условия, в които работят.
(5)
Прилагането на настоящия регламент не следва да засяга внедряването на други приложения и технологии за наблюдение, осигуряващи предимства при определени условия.
(6)
Операторите трябва да бъдат уведомени навреме, за да оборудват новите и вече съществуващите въздухоплавателни средства с новите функционални възможности. Това следва да бъде взето предвид при определяне на датите за въвеждане на задължителното оборудване.
(7)
Критериите за евентуални освобождавания, конкретно по икономически или непреодолими технически съображения, следва да бъдат определени, като се предостави възможност на операторите, по изключение, да не оборудват конкретен тип въздухоплавателни средства с някои от изискваните функционални възможности. Следва да се установят подходящи процедури, които да позволят на Комисията да взема решения по този въпрос.
(8)
24-битовият адрес на дадено въздухоплавателно средство по ИКАО следва да се назначава и използва в съответствие с изискванията на Международната организация за гражданско въздухоплаване („ИКАО“), за да се осигури съвместимост на въздушните и наземните системи за наблюдение.
(9)
Основата, изградена с внедряването на функциите ADS-B „Out“ от операторите на въздухоплавателни средства, би следвало да позволи разгръщането на наземни приложения и да улесни разгръщането на бъдещи бордови приложения.
(10)
Системите на ЕМУВД следва да поддържат въвеждането на съвременни, договорени и утвърдени оперативни концепции за всички фази на полета, и по-специално съгласно предвиденото в Генералния план за УВД за разработване на ново поколение Европейска система за управление на въздушното движение (SESAR).
(11)
Функционирането на системите в обхвата на настоящия регламент, както и на техните компоненти, следва да бъде редовно оценявано с оглед на местните условия, в които те се използват.
(12)
Еднородното прилагане на специфични процедури във въздушното пространство на Единното европейско небе е от изключително значение за постигането на оперативна съвместимост и непрекъснатост на работата.
(13)
Радиочестотният спектър, използван за системи за наблюдение, следва да бъде защитен, за да бъдат избегнати вредни радиосмущения. Държавите-членки следва да предприемат необходимите мерки в това отношение.
(14)
Настоящият регламент не следва да обхваща военните операции и обучения, посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
(15)
С оглед на поддържането или повишаването на съществуващите равнища на безопасност на операциите от държавите-членки следва да се изисква да гарантират, че заинтересованите страни правят оценка на безопасността, включваща определяне на рисковете, и прилагат процеси за оценка и намаляване на риска. Хармонизираното прилагане на тези процеси спрямо системите, обхванати от настоящия регламент, налага определянето на конкретни изисквания за безопасност по отношение на всички изисквания за оперативна съвместимост и експлоатационни характеристики.
(16)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 552/2004 правилата за прилагане за оперативната съвместимост следва да описват конкретните процедури за оценка на съответствието, които се прилагат за оценка на съответствието или на годността за използване на компонентите, както и за проверка на системите.
(17)
Когато обслужването на въздушното движение се предоставя предимно на въздухоплавателни средства, опериращи като общ въздушен трафик под военно наблюдение, спазването на това правило може да се окаже невъзможно вследствие на ограничения, свързани с възлагането на поръчки.
(18)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета за единно небе,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
Настоящият регламент определя изискванията относно системите, участващи в предоставянето на данни от наблюдението, техните компоненти и свързаните с тях процедури, с цел да се гарантира хармонизирането на функциите, оперативната съвместимост и ефективността на тези системи в рамките на Европейската мрежа за управление на въздушното движение (ЕМУВД), както и за целите на координирането между гражданското и военното въздухоплаване.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за веригата на наблюдение, състояща се от:
а)
бордови системи за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
б)
наземни системи за наблюдение, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
в)
системи за обработка на данни от наблюдението, техните компоненти и свързаните с тях процедури;
г)
съобщителни системи земя-земя, използвани за разпространение на данни от наблюдението, техните компоненти и свързаните с тях процедури.
2. Настоящият регламент се прилага за всички полети, изпълнявани като общо въздушно движение съгласно правилата за полети по прибори в рамките на въздушното пространство, предвидени в член 1, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 551/2004 (3), с изключение на член 7, параграфи 3 и 4, които се прилагат за всички полети, изпълнявани като общо въздушно движение.
3. Настоящият регламент се прилага за доставчиците на аеронавигационно обслужване, които предоставят услуги по контрол на въздушното движение въз основа на данни от наблюдението, както и за доставчиците на услуги за съобщения, навигация и наблюдение, използващи системите, определени в параграф 1.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията от член 2 от Регламент (ЕО) № 549/2004.
Прилагат се също и следните определения:
1.
„данни от наблюдение“ означава всеки елемент от данни, независимо дали е снабден с времеви печат или не, в рамките на системата за наблюдение, отнасящ се до:
а)
позицията на въздухоплавателно средство в 2 измерения;
б)
вертикалната позиция на въздухоплавателно средство;
в)
ориентацията на въздухоплавателно средство;
г)
идентичността на въздухоплавателно средство,
д)
24-битовия адрес на въздухоплавателно средство по ИКАО;
е)
предполагаемата траектория на въздухоплавателно средство;
ж)
скоростта на въздухоплавателно средство;
з)
ускорението на въздухоплавателно средство;
2.
„оператор“ означава лице, организация или предприятие, осъществяващо или предлагащо услуги по експлоатация на въздухоплавателни средства;
3.
„ADS-B“ означава автоматично бордово-зависимо наблюдение с ненасочено разпространяване на данни - техника за наблюдение, при която данни, получени от бордовите навигационни и позициониращи системи на едно въздухоплавателно средство, се предоставят автоматично по линия за предаване на данни;
4.
„ADS-B Out“ означава предоставяне на данни от наблюдение по системата ADS-B от страна на въздухоплавателното средство;
5.
„вредни смущения“ означава смущения, които възпрепятстват постигането на изискваните експлоатационни характеристики;
6.
„верига на наблюдение“ означава система, представляваща съвкупност от бордови и наземни компоненти, които се използват за определяне на съответните елементи на данни от наблюдението на въздухоплавателни средства, включително системата за обработка на данни от наблюдението, ако е инсталирана такава;
7.
„верига за съвместно наблюдение“ означава верига на наблюдение, изискваща както наземни, така и бордови компоненти за определяне на елементите на данните от наблюдението;
8.
„система за обработка на данни от наблюдение“ означава система, която обработва всички постъпили данни от наблюдението с цел да се получи възможно най-точна оценка на текущите данни от наблюдението на дадено въздухоплавателно средство;
9.
„идентификация на въздухоплавателно средство“ означава група от букви, цифри или комбинация от тях, която е идентична (или е кодиран еквивалент) на позивната на дадено въздухоплавателно средство, която трябва да се употребява в комуникацията въздух-земя и която се използва, за да се идентифицира въздухоплавателното средство в комуникациите по обслужването на въздушното движение;
10.
„държавно въздухоплавателно средство“ означава всяко въздухоплавателно средство, което се използва за военни, митнически или полицейски цели;
11.
„държавно въздухоплавателно средство от транспортен тип“ означава държавно въздухоплавателно средство с неподвижно крило, което е проектирано за превоз на хора и/или товари;
12.
„екстраполиране“ означава планиране, предвиждане или продължаване на редица от известни данни въз основа на стойностите, които вече са били наблюдавани в някакъв интервал от време;
13.
„данни с излишък“ означава данни, екстраполирани за период, по-дълъг от периода на актуализиране на наземните системи за наблюдение;
14.
„момент на приложимост“ означава момента, към който елементът от данни е бил измерен от веригата на наблюдение или времето, за което той е бил изчислен от тази верига;
15.
„точност“ означава степента на съответствие на предоставяната стойност на даден елемент от данни с неговата действителна стойност в момента, когато елементът се предоставя от веригата на наблюдение;
16.
„наличност“ означава степента, в която една система или компонент са готови за работа и на разположение, когато са необходими за ползване;
17.
„интегритет“ означава степента на неоткрито (на ниво система) несъответствие между входящата и изходящата стойност на даден елемент от данни;
18.
„непрекъснатост“ означава вероятността, че дадена система ще изпълни своята функция без извънпланови прекъсвания, при условие че системата е на разположение в началото на желаната операция;
19.
„своевременност“ означава разликата между момента на предоставяне на даден елемент от данни и момента на приложимост на този елемент от данни.
Член 4
Изисквания относно експлоатационните характеристики
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да гарантират непрекъснатост на работата в рамките на въздушното пространство под тяхна отговорност и на границите със съседни блокове въздушно пространство чрез прилагане на подходящи минимални изисквания за отделяне на въздухоплавателни средства.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване трябва да гарантират, че системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б) - г), са инсталирани така, че да бъдат поддържани минимумите на отделяне в съответствие с параграф 1.
3. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че данните, предоставяни от веригата на наблюдение, посочена в член 2, параграф 1, са в съответствие с изискванията, определени в приложение I, при условие че използваните функции на бордовия компонент на системата са в съответствие с изискванията, посочени в приложение II.
4. Ако доставчикът на аеронавигационно обслужване установи, че е нарушено функционирането на авиационното оборудване на дадено въздухоплавателно средство, той съобщава на оператора на полета за отклоненията от изискванията към експлоатационните характеристики. Операторът проучва въпроса преди започването на следващия полет и всяка необходима корекция се въвежда в съответствие с обичайните процедури за поддръжка и ремонт на въздухоплавателно средство и неговото авиационно оборудване.
Член 5
Изисквания относно оперативната съвместимост
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че всички данни от наблюдение, предавани от техните системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б) и в), до други доставчици на аеронавигационно обслужване, съответстват на изискванията, определени в приложение III.
2. Когато доставчиците на аеронавигационно обслужване прехвърлят данни от наблюдение от своите системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б) и в), към други доставчици на аеронавигационно обслужване, те сключват с тях официални споразумения за обмен на данни в съответствие с разпоредбите, посочени в приложение IV.
3. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че най-късно от 2 януари 2020 г. веригата за съвместно наблюдение ще разполага с необходимите функционални възможности, позволяващи прилагането на индивидуална идентификация с помощта на технологията въздух-земя за идентифициране на въздухоплавателни средства, с която разполагат въздухоплавателните средства, оборудвани съгласно приложение II.
4. Операторите гарантират, че:
а)
въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, установени в част А от приложение II;
б)
въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, установени в част Б от същото приложение;
в)
въздухоплавателни средства с неподвижно крило и максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално на или след 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, установени в част В от същото приложение.
5. Операторите гарантират, че най-късно на 7 декември 2017 г.:
а)
въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, установени в част А от приложение II;
б)
въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в част Б от същото приложение;
в)
въздухоплавателни средства с неподвижно крило и максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, с индивидуално свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в част В от същото приложение.
6. Операторите гарантират, че въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, оборудвани в съответствие с параграфи 4 и 5, използват многообразие от антени, съгласно предписанията на точка 3.1.2.10.4 от приложение 10 към Чикагската конвенция, том IV, 4-то издание, включително всички изменения до № 85.
7. Държавите-членки могат да налагат изисквания относно превозите, в съответствие с буква б) от параграф 4 и буква б) от параграф 5, за всички въздухоплавателни средства, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, в области, в които обслужването на наблюдението с помощта на данните от наблюдение, посочени в част Б от приложение II, се предоставя от доставчици на аеронавигационно обслужване.
8. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че преди пускането в експлоатация на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), те прилагат най-ефективните решения за разгръщане, като вземат предвид местните условия на работа, ограничения и потребности, както и функционалните възможности на ползвателите на въздушното пространство.
Член 6
Защита на радиочестотния спектър
1. Най-късно на 5 февруари 2015 г. държавите-членки гарантират, че към транспондерите на вторични обзорни РЛС на борда въздухоплавателни средства, прелитащи над територията на държава-членка, не се отправят прекомерен брой запитвания от наземните наблюдателни станции, които или изискват отговор или, ако не изискват такъв, са достатъчно мощни, за да надвишат прага на чувствителност на приемника на транспондера на вторичната обзорна РЛС.
2. За целите на параграф 1 общият брой на тези запитвания не трябва да предизвиква транспондера на дадена вторична обзорна РЛС да надвишава стойностите за брой отговори в секунда (без да се броят незаявените предавания), посочени в точка 3.1.1.7.9.1 (за отговори в режим A/С) и в точка 3.1.2.10.3.7.3 (за отговори в режим S) от приложение 10 към Чикагската конвенция, том IV, четвърто издание.
3. Най-късно на 5 февруари 2015 г. държавите-членки гарантират, че работата на наземен предавател, инсталиран в дадена държава-членка, не води до смущения в работата на други системи за наблюдение.
4. В случай на несъгласие между държави-членки относно мерките, посочени в параграфи 1 и 3, съответните държави-членки повдигат въпроса пред Комисията, която предприема действия.
Член 7
Свързани процедури
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване извършват оценка на степента на ефективност на наземните вериги на наблюдение преди пускането им в действие, както и редовно по време на обслужването, в съответствие с изискванията, посочени в приложение V.
2. Операторите гарантират, че проверка се извършва поне на всеки 2 години и, ако бъде установено нарушено функциониране при дадено въздухоплавателно средство, елементите от данни, определени в част А, точка 3 от приложение II, част Б, точка 3 от приложение II и в част В, точка 2 от приложение II (ако е приложимо) се доставят коректно на изхода на транспондерите на вторичните обзорни РЛС, инсталирани на борда на тяхното въздухоплавателно средство. Ако някои от елементите от данни не се доставят коректно, операторът проучва въпроса преди започването на следващия полет и всяка необходима корекция се въвежда в съответствие с обичайните процедури за поддръжка и ремонт на въздухоплавателно средство и неговото авиационно оборудване.
3. Държавите-членки гарантират, че назначаването на 24-битови адреси на въздухоплавателните средства по ИКАО, оборудвани с транспондери, работещи в режим S, е в съответствие с условията на глава 9 (и нейното допълнение), приложение 10 към Чикагската конвенция, том III, второ издание, включително всички изменения до № 85.
4. Операторите гарантират, че на борда на въздухоплавателно средство, което те експлоатират, всички транспондери, работещи в режим S, използват 24-битов адрес на въздухоплавателните средства по ИКАО, който съответства на регистрацията, дадена от държавата, в която е регистрирано въздухоплавателното средство.
Член 8
Държавни въздухоплавателни средства
1. Държавите-членки гарантират, че до 7 декември 2017 г. най-късно държавните въздухоплавателни средства, експлоатирани в съответствие с член 2, параграф 2, ще бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, разполагащи с функционалните възможности, определени в част А от приложение II.
2. Държавите-членки гарантират, че до 1 януари 2019 г. най-късно, транспортните държавни въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, изпълняващи полети, посочени в член 2, параграф 2, са оборудвани с транспондери на вторична обзорна РЛС, разполагащи, в допълнение към функционалните възможности, установени в част А от приложение II, с функционалните възможности, определени в части Б и В от същото приложение.
3. Държавите-членки предоставят на Комисията най-късно до 1 юли 2016 г. списъка на държавните въздухоплавателни средства, които не могат да бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, отговарящи на изискванията, установени в част А от приложение II, заедно с обосновка за липсата на оборудване.
Държавите-членки предоставят на Комисията най-късно до 1 юли 2018 г. списъка на транспортните държавни въздухоплавателни средства с максимална сертифицирана излетна маса, превишаваща 5 700 kg, или с максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, които не могат да бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, отговарящи на изискванията, посочени в част Б и част В от приложение II, заедно с обосновка за липсата на оборудване,
Обосновката за липса на оборудване може да бъде една от следните:
а)
непреодолими технически причини;
б)
държавни въздухоплавателни средства, експлоатирани в съответствие с член 2, параграф 2, които ще бъдат изведени от експлоатация най-късно до 1 януари 2020 г.;
в)
ограничения, свързани с възлагането на поръчки.
4. Когато държавни въздухоплавателни средства не могат да бъдат оборудвани с транспондери на вторичната обзорна РЛС, както е посочено в параграф 1 или 2, поради причината, посочена в параграф 3, буква в), държавите-членки включват в обосновките си своите планове за възлагане на поръчки във връзка с посочените въздухоплавателни средства.
5. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че държавните въздухоплавателни средства, посочени в параграф 3, могат да бъдат обслужвани, при условие че системата за управление на въздушното движение притежава функционалните възможности да ги обслужва безопасно.
6. Държавите-членки публикуват процедурите за обслужване на държавни въздухоплавателни средства, които не са оборудвани в съответствие с параграф 1 или 2, в националния сборник за аеронавигационна информация.
7. Доставчиците на аеронавигационно обслужване съобщават всяка година на държавата-членка, която ги е назначила, своите планове за обслужване на държавни въздухоплавателни средства, които не са оборудвани в съответствие с параграф 1 или 2. Тези планове се определят, вземайки предвид ограниченията в капацитета, свързани с процедурите, посочени в параграф 6.
Член 9
Изисквания за безопасност
1. Държавите-членки гарантират, че най-късно от 5 февруари 2015 г. засегнатите страни ще извършват оценка на безопасността за всички съществуващи системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г).
2. Държавите-членки гарантират, че всички промени в съществуващите системи, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), или въвеждането на нови системи, се предхождат от оценка на безопасността, включително определяне на заплахите, оценка на риска и възможностите за намаляването му, извършвана от заинтересованите страни.
3. По време на оценките, посочени в параграфи 1 и 2, се спазват най-малко изискванията, посочени в приложение VI.
Член 10
Съответствие или годност за използване на компонентите
Преди издаването на декларацията на ЕО за съответствие или годност за използване, предвидена в член 5 от Регламент (ЕО) № 552/2004, производителите на компоненти за системите, посочени в член 2, параграф 1 от настоящия регламент, или техните упълномощени представители, установени в Съюза, оценяват съответствието или годността за използване на тези компоненти съгласно изискванията, предвидени в приложение VII.
Въпреки това процедури за сертифициране в съответствие с Регламент (ЕО) № 216/2008 на Европейския парламент и на Съвета (4) се считат за приемливи процедури за оценката на съответствието на компонентите, ако в рамките на тези процедури се доказва съответствие с приложимите изисквания относно оперативната съвместимост, експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 11
Проверка на системите
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които могат да докажат или са доказали, че изпълняват условията, посочени в приложение VIII, провеждат проверка на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г), съгласно изискванията, изложени в приложение IX, част А.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване, които не могат да докажат, че изпълняват условията, изложени в приложение VIII, възлагат на нотифициран орган проверката на системите, посочени в член 2, параграф 1, букви б), в) и г). Тази проверка се провежда в съответствие с изискванията, изложени в приложение IX, част Б.
3. Процесите на сертифициране, отговарящи на изискванията на Регламент (ЕО) № 216/2008, се считат за приемливи процедури за проверка на системите, ако в рамките на тези процеси се доказва съответствие с приложимите изисквания относно оперативната съвместимост, експлоатационните характеристики и безопасността, предвидени в настоящия регламент.
Член 12
Допълнителни изисквания
1. Доставчиците на аеронавигационно обслужване гарантират, че всички членове на персонала им, чиито задължения го налагат, са надлежно запознати с изискванията по настоящия регламент и са подходящо обучени за изпълнение на служебните си задължения.
2. Доставчиците на аеронавигационно обслужване:
а)
изготвят и поддържат работни наръчници, съдържащи необходимите инструкции и информация, за да позволят на всички засегнати служители да прилагат разпоредбите на настоящия регламент;
б)
гарантират, че наръчниците, посочени в буква а), са достъпни и актуални, като актуализацията и разпространението им са обект на съответно управление на качеството и на конфигуриране на документацията;
в)
гарантират, че работните методи и оперативните процедури са в съответствие с настоящия регламент.
3. Операторите предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че персоналът, експлоатиращ и поддържащ оборудване за наблюдение, е надлежно запознат със съответните разпоредби на настоящия регламент, че е подходящо обучен за изпълнение на служебните си задължения, както и че в пилотската кабина са на разположение инструкции за използване на това оборудване, когато това е възможно.
4. Държавите-членки гарантират спазването на настоящия регламент, включително публикуването на съответната информация относно оборудването за наблюдение в националните сборници за аеронавигационна информация.
Член 13
Изключения относно веригата за съвместно наблюдение
1. В специалния случай на участъци, в които обслужването на въздушното движение се извършва от военни единици или под военен надзор и когато ограничения, свързани с възлагането на поръчки, не позволяват спазването на член 5, параграф 3, държавите-членки съобщават на Комисията най-късно до 31 декември 2017 г. датата за постигане на съвместимост на веригата за съвместно наблюдение, която не може да бъде по-късно от 2 януари 2025 г.
2. След консултация с управителя на мрежата и не по-късно от 31 декември 2018 г. Комисията може да направи преглед на освобождаванията, съобщени по параграф 1, които могат да окажат значително въздействие по отношение на ЕМУВД.
Член 14
Освобождавания на въздухоплавателни средства
1. Определени видове въздухоплавателни средства със свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 8 януари 2015 г., които имат максимална излетна маса над 5 700 kg или максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, и чийто бордови цифров интерфейс не поддържа пълния набор от параметри, подробно описани в част В от приложение II, могат да бъдат освободени от задължението за спазване на изискванията по член 5, параграф 5, буква в).
2. Определени видове въздухоплавателни средства със свидетелство за летателна годност, издадено първоначално преди 1 януари 1990 г., които имат максимална излетна маса над 5 700 kg или максимална крайцерска действителна въздушна скорост, надвишаваща 250 възела, могат да бъдат освободени от задължението за спазване на изискванията по член 5, параграф 6.
3. Съответните държави-членки предоставят на Комисията най-късно до 1 юли 2017 г. подробна информация, която обосновава необходимостта от освобождаване на тези видове въздухоплавателни средства въз основа на критериите, съдържащи се в параграф 5.
4. Комисията разглежда исканията за освобождаване, посочени в параграф 3, и след консултация със заинтересованите страни приема решение.
5. Критериите, посочени в параграф 3, включват:
а)
специфични видове въздухоплавателни средства, които са в края на своя експлоатационен цикъл;
б)
специфични видове въздухоплавателни средства, които се произвеждат в ограничен брой;
в)
непропорционални разходи за преоборудване.
Член 15
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4, член 5, параграфи 1 и 2 и член 7, параграф 1 се прилагат от 13 декември 2011 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 22 ноември 2011 година.
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1207/2011 VAN DE COMMISSIE
van 22 november 2011
tot vaststelling van de eisen voor de prestaties en interoperabiliteit van surveillance voor het gemeenschappelijke Europese luchtruim
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 552/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 betreffende de interoperabiliteit van het Europese netwerk voor luchtverkeersbeveiliging („de interoperabiliteitsverordening”) (1), en met name artikel 3, lid 5,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Commissie heeft overeenkomstig artikel 8, lid 1, van Verordening (EG) nr. 549/2004 van het Europees Parlement en de Raad van 10 maart 2004 betreffende de organisatie en het gebruik van het gemeenschappelĳk Europees luchtruim („de kaderverordening”) (2), Eurocontrol het mandaat gegeven eisen inzake de prestaties en de interoperabiliteit van surveillance in het Europese netwerk voor luchtverkeersbeheer („EATMN”) op te stellen. De onderhavige verordening is gebaseerd op het verslag dat op 9 juli 2010 is opgesteld naar aanleiding van dit mandaat.
(2)
Naadloze activiteiten zijn afhankelijk van de samenhang van de minimum eisen voor de scheiding van luchtvaartuigen die in het gemeenschappelijke Europese luchtruim worden toegepast.
(3)
Om de interoperabiliteit te garanderen, moeten gemeenschappelijke beginselen worden toegepast bij de uitwisseling van surveillancegegevens tussen systemen en moeten minimumfuncties en -prestaties voor de aan boord van luchtvaartuigen aanwezige onderdelen van surveillancesystemen worden geïdentificeerd.
(4)
De functies van de aan boord van luchtvaartuigen aanwezige onderdelen moeten de verleners van luchtvaartnavigatiediensten de flexibiliteit bieden de meest geschikte surveillanceoplossingen op de grond te kiezen voor hun specifieke omgeving.
(5)
De tenuitvoerlegging van deze verordening dient de inzet van andere surveillancetoepassingen en -technologieën die voordelen opleveren in specifieke omgevingen onverlet te laten.
(6)
De vluchtuitvoerders moeten voldoende tijd krijgen om nieuwe en bestaande luchtvaartuigen met nieuwe apparatuur uit te rusten. Bij de vaststelling van uiterste termijnen voor de installatie van deze verplichte apparatuur moet hiermee rekening worden gehouden.
(7)
Criteria moeten worden vastgesteld, met name gebaseerd op economische of dwingende technische overwegingen, waarbij vluchtuitvoerders uitzonderlijk toestemming krijgen om bepaalde types luchtvaartuigen niet met bepaalde vereiste functies uit te rusten. Er moeten passende procedures worden vastgesteld die het de Commissie mogelijk maken hierover besluiten te nemen.
(8)
Het ICAO 24-bits luchtvaartuigadres moet worden toegewezen en gebruikt overeenkomstig de eisen van de Internationale Burgerluchtvaartorganisatie (ICAO) teneinde de interoperabiliteit van de surveillancesystemen in de lucht en op de grond te garanderen.
(9)
De basis die gelegd is door de tenuitvoerlegging van de ADS-B „Out”-functies door vluchtuitvoerders moet de inzet van grondtoepassingen mogelijk maken en moet ook de inzet van toekomstige toepassingen aan boord van luchtvaartuigen vergemakkelijken.
(10)
De EATMN-systemen moeten geschikt zijn voor de implementatie van geavanceerde, overeengekomen en gevalideerde operationele concepten voor alle vluchtfasen, met name die welke zijn gepland in het ATM-masterplan inzake luchtverkeersbeveiliging ter ontwikkeling van de nieuwe generatie Europese luchtverkeersbeveiligingssysteem (SESAR).
(11)
De prestatie van de systemen binnen het toepassingsgebied van deze verordening en van hun onderdelen moet regelmatig worden beoordeeld, rekening houdende met de plaatselijke omgeving waarin zij worden geëxploiteerd.
(12)
De uniforme toepassing van specifieke procedures binnen het gemeenschappelijke Europese luchtruim is van cruciaal belang om interoperabiliteit en naadloze werking te bewerkstelligen.
(13)
Het door surveillancesystemen gebruikte spectrum moet worden beschermd tegen schadelijke interferentie. De lidstaten moeten hiertoe de nodige maatregelen nemen.
(14)
Deze verordening dient niet van toepassing te zijn op de militaire operaties en trainingen bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 549/2004.
(15)
Om de huidige veiligheidsniveaus van operaties te handhaven of te verhogen, moet van de lidstaten worden geëist dat de betrokken partijen veiligheidsbeoordelingen uitvoeren, met inbegrip van gevarenidentificatie, risicobeoordeling en risicobeperking. Om deze processen op geharmoniseerde wijze te kunnen toepassen op de onder deze verordening vallende systemen, moeten specifieke veiligheidsvoorschriften voor alle interoperabiliteits- en prestatie-eisen worden vastgesteld.
(16)
Overeenkomstig Verordening (EG) nr. 552/2004 moeten de implementatiemaatregelen voor interoperabiliteit de specifieke comformiteitsbeoordelingsprocedures omschrijven die moeten worden gebruikt bij de beoordeling van de conformiteit of de geschiktheid voor gebruik van onderdelen, alsmede voor de controle van systemen.
(17)
In het geval van luchtverkeersdiensten die hoofdzakelijk worden verleend aan luchtvaartuigen die als algemeen luchtverkeer onder militair toezicht vliegen, kunnen aankoopbeperkingen het onmogelijk maken aan deze verordening te voldoen.
(18)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor het gemeenschappelijke luchtruim,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Onderwerp
Deze verordening stelt de eisen vast voor de systemen die bijdragen tot het verstrekken van surveillancegegevens, de onderdelen daarvan en de bijbehorende procedures, teneinde de harmonisering van de prestaties en de interoperabiliteit en de efficiëntie van deze systemen binnen het Europese netwerk voor luchtverkeersbeheer (EATMN) te garanderen, en met het oog op civiel-militaire coördinatie.
Artikel 2
Toepassingsgebied
1. Deze verordening is van toepassing op de surveillanceketen, die bestaat uit:
a)
surveillancesystemen in de lucht, de onderdelen daarvan en de bijbehorende procedures;
b)
surveillancesystemen op de grond, de onderdelen daarvan en de bijbehorende procedures;
c)
systemen voor de verwerking van surveillancegegevens, de onderdelen daarvan en de bijbehorende procedures;
d)
grond-grondcommunicatiesystemen gebruikt voor de verspreiding van surveillancegegevens, de onderdelen daarvan en de bijbehorende procedures.
2. Deze verordening is van toepassing op alle vluchten die als algemeen luchtverkeer volgens instrumentvliegregels worden geëxploiteerd in het luchtruim zoals gedefinieerd in artikel 1, lid 3, van Verordening (EG) nr. 551/2004 van het Europees Parlement en de Raad (3), met uitzondering van artikel 7, leden 3 en 4, dat van toepassing is op alle vluchten die als algemeen luchtverkeer worden geëxploiteerd.
3. Deze verordening is van toepassing op de verleners van luchtverkeersdiensten die luchtverkeersleidingsdiensten verlenen op basis van surveillancegegevens, en op verleners van communicatie-, navigatie- of surveillancediensten die de in lid 1 genoemde systemen exploiteren.
Artikel 3
Definities
Voor de toepassing van deze verordening gelden de definities van artikel 2 van Verordening (EG) nr. 549/2004.
Voorts wordt verstaan onder:
1. „surveillancegegevens”: elk gegevenselement, al dan niet met datumvermelding, binnen het surveillancesysteem dat betrekking heeft op:
2. „vluchtuitvoerder”: een persoon, organisatie of onderneming die een of meer luchtvaartuigen exploiteert of voornemens is te exploiteren;
3. „ADS-B”: „Automatic dependent surveillance-broadcast”, een surveillancetechniek waarbij luchtvaartuigen automatisch, via een gegevenslink, gegevens van de boordnavigatie- en plaatsbepalingssystemen doorzenden;
4. „ADS-B Out”: het doorzenden van ADS-B-surveillancegegevens door een luchtvaartuig;
5. „schadelijke interferentie”: interferentie die de verwezenlijking van de prestatie-eisen in de weg staat;
6. „surveillanceketen”: een uit boord- en grondonderdelen bestaand systeem dat gebruikt wordt om de respectieve surveillancegegevenselelementen, van luchtvaartuigen te bepalen, inclusief het systeem voor de verwerking van surveillancegegevens, indien aanwezig;
7. „coöperatieve surveillanceketen”: een surveillanceketen waarbij zowel grond- als boordonderdelen vereist zijn om surveillancegegevens vast te stellen;
8. „systeem voor de verwerking van surveillancegegevens”: een systeem dat alle ontvangen surveillance-inbreng verwerkt om de actuele surveillancegegevenselementen van het luchtvaartuig zo goed mogelijk in te schatten;
9. „vliegtuigidentificatie”: een groep letters, cijfers of een combinatie daarvan die identiek is aan of het gecodeerde equivalent vormt van de voor de grond-luchtcommunicatie gebruikte roepnaam van het luchtvaartuig, en die wordt gebruikt om het luchtvaartuig te identificeren in de grond-grondcommunicatie tussen luchtverkeersdiensten;
10. „staatsluchtvaartuig”: elk luchtvaartuig gebruikt voor militaire, douane- en politiedoeleinden;
11. „staatsluchtvaartuigen van het transporttype”: staatsluchtvaartuigen met vaste vleugels die zijn ontworpen met het oog op het vervoer van personen en/of vracht;
12. „extrapolatie”: het projecteren, voorspellen of uitbreiden van bekende gegevens op basis van waarden binnen een reeds geobserveerde tijdvak;
13. „geëxtrapoleerd op lange termijn”: geëxtrapoleerd voor een langere periode dan de periode voor de actualisering van de grondsurveillancesystemen;
14. „tijdstip van toepasselijkheid”: tijdstip waarop het gegeven door de surveillanceketen is gemeten of het tijdstip waarvoor het door de surveillanceketen is berekend;
15. „nauwkeurigheid”: de mate waarin de verstrekte waarde van een gegeven overeenstemt met de werkelijke waarde ervan op het tijdstip waarop het gegeven uit de surveillanceketen wordt gebracht;
16. „beschikbaarheid”: de mate waarin een systeem of onderdeel operationeel en toegankelijk is wanneer er een beroep op wordt gedaan;
17. „integriteit”: de mate van niet-vastgestelde niet-overeenstemming (op systeemniveau) tussen de inputwaarde van het gegeven en de outputwaarde ervan;
18. „continuïteit”: de waarschijnlijkheid dat een systeem zijn vereiste functie zal blijven vervullen zonder ongeplande onderbreking, ervan uitgaande dat het systeem beschikbaar is bij het begin van de geplande handeling;
19. „tijdigheid”: het verschil tussen het tijdstip van het voortbrengen van een gegeven en het tijdstip van de toepasselijkheid van dat gegeven.
Artikel 4
Prestatie-eisen
1. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zorgen voor naadloze activiteiten in het onder hun verantwoordelijkheid vallende luchtruim en op de grens met het aangrenzende luchtruim, door passende minimumvereisten toe te passen voor de scheiding van luchtvaartuigen.
2. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zorgen ervoor dat, indien nodig, de in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde systemen worden ingezet om de overeenkomstig lid 1 toegepaste scheidingsminima te ondersteunen.
3. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zorgen ervoor, dat de uitkomst van de in artikel 2, lid 1, bedoelde surveillanceketen voldoet aan de in bijlage I vastgestelde prestatie-eisen, voor zover de gebruikte functies van de boordonderdelen in overeenstemming zijn met de in bijlage II vastgestelde eisen.
4. Wanneer een verlener van luchtvaartnavigatiediensten vaststelt dat de elektronische systemen van een luchtvaartuig een functioneel defect vertonen, stelt hij de vluchtuitvoerder in kennis van de afwijking van de prestatie-eisen. De vluchtuitvoerder onderzoekt het probleem voordat een nieuwe vlucht wordt uitgevoerd, en alle nodige herstellingen worden uitgevoerd overeenkomstig de normale onderhouds- en herstelprocedures voor het desbetreffende luchtvaartuig en de elektronische systemen ervan.
Artikel 5
Interoperabiliteitseisen
1. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zien erop toe, dat alle surveillancegegevens die door hun in artikel 2, lid 1, onder b) en c), bedoelde systemen worden uitgewisseld met andere verleners van luchtvaartnavigatiediensten voldoen aan de in bijlage III vastgestelde eisen.
2. Wanneer de verleners van luchtvaartnavigatiediensten surveillancegegevens van hun in artikel 2, lid 1, onder b) en c), bedoelde systemen uitwisselen met andere verleners van luchtvaartnavigatiediensten, treffen zij formele regelingen met hen voor de uitwisseling van deze gegevens, overeenkomstig de in bijlage IV vastgde eisen.
3. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zorgen ervoor, dat de coöperatieve surveillanceketen de nodige mogelijkheden heeft om hen uiterlijk op 2 januari 2020 in staat te stellen, individuele luchtvaartuigen te identificeren aan de hand van gedownlinkte luchtvaartuigidentificatie die beschikbaar is gesteld door overeenkomstig bijlage II uitgeruste luchtvaartuigen.
4. De vluchtuitvoerders zorgen ervoor dat:
a)
luchtvaartuigen die de in artikel 2, lid 2, bedoelde vluchten uitvoeren met een individueel luchtwaardigheidscertificaat dat voor het eerst op of na 8 januari 2015 is afgegeven, zijn uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die de in bijlage II, deel A, vastgestelde functies beschikken.
b)
luchtvaartuigen met een gecertificeerde maximumstartmassa van meer dan 5 700 kg of een werkelijke maximale kruissnelheid van meer dan 250 knopen, die de in artikel 2, lid 2, bedoelde vluchten uitvoeren en die beschikken over een individueel luchtwaardigheidscertificaat dat voor het eerst op of na 8 januari 2015 is afgegeven, zijn uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die behalve over de in bijlage II, deel A, vastgestelde functies, ook over de in bijlage II, deel B, vastgestelde functies beschikken.
c)
luchtvaartuigen met een gecertificeerde maximumstartmassa van meer dan 5 700 kg of een werkelijke maximale kruissnelheid van meer dan 250 knopen, die de in artikel 2, lid 2, bedoelde vluchten uitvoeren en die beschikken over een individueel luchtwaardigheidscertificaat dat voor het eerst op of na 8 januari 2015 is afgegeven, zijn uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die behalve over de in bijlage II, deel A, vastgestelde functies, ook over de in bijlage II, deel C, vastgestelde functies beschikken.
5. De vluchtuitvoerders zorgen ervoor dat uiterlijk op 7 december 2017:
a)
luchtvaartuigen die de in artikel 2, lid 2, bedoelde vluchten uitvoeren met een individueel luchtwaardigheidscertificaat dat voor het eerst vóór 8 januari 2015 is afgegeven, zijn uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die over de in bijlage II, deel A, vastgestelde functies beschikken.
b)
luchtvaartuigen met een gecertificeerde maximumstartmassa van meer dan 5 700 kg of een werkelijke maximale kruissnelheid van meer dan 250 knopen, die de in artikel 2, lid 2, bedoelde vluchten uitvoeren en die beschikken over een individueel luchtwaardigheidscertificaat dat voor het eerst vóór 8 januari 2015 is afgegeven, zijn uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die behalve over de in bijlage II, deel A, vastgestelde functies, ook over de in bijlage II, deel B, vastgestelde functies beschikken.
c)
vleugelvliegtuigen met een gecertificeerde maximumstartmassa van meer dan 5 700 kg of een werkelijke maximale kruissnelheid van meer dan 250 knopen, die de in artikel 2, lid 2, bedoelde vluchten uitvoeren en die beschikken over een individueel luchtwaardigheidscertificaat dat voor het eerst vóór 8 januari 2015 is afgegeven, zijn uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die behalve over de in bijlage II, deel A, vastgestelde functies, ook over de in bijlage II, deel C, vastgestelde functies beschikken.
6. De vluchtuitvoerders zorgen ervoor, dat luchtvaartuigen die overeenkomstig de leden 4 en 5 zijn uitgerust en een gecertificeerde maximumstartmassa van meer dan 5 700 kg of een werkelijke maximale kruissnelheid van meer dan 250 knopen hebben, worden geëxploiteerd met antennediversiteit, zoals voorgeschreven in punt 3.1.2.10.4 van bijlage 10 bij het Verdrag van Chicago, volume IV, vierde uitgave, inclusief alle wijzigingen tot en met nr. 85.
7. De lidstaten mogen overeenkomstig de leden 4, onder b), en 5, onder b), vervoerseisen opleggen aan alle luchtvaartuigen waarmee de in artikel 2, lid 2, bedoelde vluchten worden uitgevoerd, in gebieden waar verleners van luchtvaartnavigatiediensten surveillancediensten verlenen met gebruikmaking van de in bijlage II, deel B, vastgestelde surveillancegegevens.
8. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zorgen eroor, dat zij voor de ingebruikneming van de in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde systemen, de meest efficiënte oplossingen voor het gebruik ervan toepast, rekening houdende met de plaatselijke exploitatieomgeving, -beperkingen en -behoeften en met de capaciteiten van de luchtruimgebruikers.
Artikel 6
Bescherming van het spectrum
1. De lidstaten zorgen er uiterlijk op 5 februari 2015 voor, dat de transponders voor secundaire surveillanceradar aan boord van alle luchtvaartuigen die over een lidstaat vliegen, niet buitensporig worden ondervraagd door surveillance-radarstations op de grond die een antwoord verlangen of, indien zij geen antwoord verlangen, voldoende sterk zijn om de ontvangstdrempel van de transponder van de secundaire surveillanceradar te overschrijden.
2. Voor de toepassing van lid 1 mag de som van de ondervragingen niet tot gevolg hebben, dat de transponder van de secundaire surveillanceradar het maximale aantal antwoorden per seconde, squittertransmissies uitgezonderd, overschrijdt dat, voor mode A/C-antwoorden, is bepaald in punt 3.1.1.7.9.1 en, voor mode S-antwoorden, in punt 3.1.2.10.3.7.3 van bijlage 10 bij het Verdrag van Chicago, volume IV, vierde uitgave.
3. De lidstaten zorgen er uiterlijk op 5 februari 2015 voor, dat het gebruik van grondzenders in de lidstaten geen schadelijke interferentie met andere surveillancesystemen veroorzaakt.
4. In geval van onenigheid van de lidstaten aangaande de in de leden 1 en 3 bedoelde maatregelen, leggen de betrokken lidstaten de kwestie ter behandeling voor aan de Commissie.
Artikel 7
Bijbehorende procedures
1. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten beoordelen het prestatieniveau van de surveillanceketen op de grond alvorens deze in gebruik te nemen en ook regelmatig tijdens het gebruik, overeenkomstig de in bijlage V vastgestelde eisen.
2. De vluchtuitvoerders zorgen ervoor, dat ten minste om de twee jaar en telkens wanneer een defect aan een bepaald luchtvaartuig wordt vastgesteld, een controle wordt uitgevoerd, zodat de in bijlage II, deel A, punt 3, bijlage II, deel B, punt 3, en bijlage II, deel C, punt 2, vastgestelde gegevens, voor zover van toepassing, juist worden verstrekt bij de uitgang van de transponders voor secundaire surveillanceradar aan boord van hun luchtvaartuigen. Wanneer een gegeven niet juist wordt verstrekt, onderzoekt de vluchtuitvoerder het probleem voor het begin van de volgende vlucht en worden de nodige herstellingen uitgevoerd overeenkomstig de normale onderhouds- en herstelprocedures voor het desbetreffende luchtvaartuig en de elektronische systemen ervan.
3. De lidstaten zorgen ervoor, dat de toewijzing van een ICAO 24-bit luchtvaartuigadres aan luchtvaartuigen die met een Mode S-transponder zijn uitgerust, voldoet aan hoofdstuk 9 en zijn aanhangsel, van bijlage 10 bij het Verdrag van Chicago, tweede uitgave, volume III, inclusief alle wijzigingen tot en met nr. 85.
4. De vluchtuitvoerders zorgen ervoor, dat alle Mode S-transponders aan boord van de door hen geëxploiteeerde luchtvaartuigen, werken met een ICAO 24-bits luchtvaartuigadres dat voldoet aan de registratie die is toegewezen door de staat waarin het luchtvaartuig is geregistreerd.
Artikel 8
Staatsluchtvaartuigen
1. De lidstaten zorgen ervoor, dat uiterlijk op 7 december 2017 staatsluchtvaartuigen die overeenkomstig artikel 2, lid 2, worden geëxploiteerd, zijn uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die over de in bijlage II, deel A, vastgestelde functies beschikken.
2. De lidstaten zorgen ervoor, dat uiterlijk op 1 januari 2019 staatsluchtvaartuigen van het transport-type met een gecertificeerde maximumstartmassa van meer dan 5 700 kg of een werkelijke maximale kruissnelheid van meer dan 250 knopen, die overeenkomstig artikel 2, lid 2, worden geëxploiteerd, zijn uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die behalve over de in bijlage II, deel A, ook over de in bijlage II, delen B en C, vastgestelde functies beschikken.
3. De lidstaten delen de Commissie uiterlijk op 1 juli 2016 de lijst van staatsluchtvaartuigen mee, die niet kunnen worden uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die voldoen aan de in bijlage II, deel A, vastgestelde eisen alsook de reden voor het niet uitrusten.
De lidstaten delen de Commissie uiterlijk op 1 juli 2018 een lijst mee van staatsluchtvaartuigen van het transport-type met een gecertificeerde maximumstartmassa van meer dan 5 700 kg of een werkelijke maximale kruissnelheid van meer dan 250 knopen die niet kunnen worden uitgerust met transponders voor secundaire surveillanceradar die voldoen aan de in bijlage II, delen B en C, vastgestele eisen alsook de reden voor het niet uitrusten.
De reden voor het niet uitrusten is een van de volgende,
a)
dwingende technische redenen;
b)
een overeenkomstig artikel 2, lid 2, geëxploiteerd staatsluchtvaartuig dat uiterlijk op 1 januari 2020 buiten operationele dienst wordt gesteld;
c)
aankoopbeperkingen.
4. Wanneer staatsluchtvaartuigen om de in lid 3, onder c), genoemde reden niet met transponders voor secundaire surveillanceradar kunnen worden uitgerust, zoals bepaald in lid 1 of lid 2, moeten de lidstaten hun aankoopplannen met betrekking tot deze luchtvaartuigen in hun redengeving opnemen.
5. De verleners van luchtverkeersdiensten zorgen ervoor, dat de in lid 3 bedoelde luchtvaartuigen worden afgehandeld, voor zover dit veilig kan gebeuren en de capaciteit van het systeem voor luchtverkeersbeheer dit mogelijk maakt.
6. De lidstaten maken hun procedures voor de afhandeling van staatsluchtvaartuigen, die niet overeenkomstig lid 1 of lid 2 zijn uitgerust, bekend in nationale publicaties met luchtvaartinformatie.
7. De verleners van luchtverkeersdiensten delen de lidstaat die hen heeft aangewezen, jaarlijks hun plannen mee voor de afhandeling van staatsluchtvaartuigen die niet overeenkomstig lid 1 of lid 2 zijn uitgerust, rekening houdend met de capaciteitsbeperkingen in verband met de in lid 6 bedoelde procedures.
Artikel 9
Veiligheidseisen
1. De lidstaten zorgen ervoor, dat uiterlijk op 5 februari 2015 de betrokken partijen een veiligheidsbeoordeling uitvoeren van alle in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde bestaande systemen.
2. De lidstaten zorgen ervoor, dat alle wijzigingen in de in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde bestaande systemen, dan wel de invoering van nieuwe systemen, worden voorafgegaan door een door de betrokken partijen uitgevoerde veiligheidsbeoordeling, met inbegrip van een gevarenidentificatie, risicobeoordeling en risicobeperking.
3. Bij de in de leden 1 en 2 bedoelde veiligheidsbeoordeling worden ten minste de in bijlage VI vastgestelde eisen in aanmerking genomen.
Artikel 10
Conformiteit of gebruiksgeschiktheid van onderdelen
Voor de afgifte van de in artikel 5 van Verordening (EG) nr. 552/2004 bedoelde EG-verklaring van conformiteit of gebruiksgeschiktheid, beoordelen de fabrikanten van onderdelen van de in artikel 2, lid 1, van deze verordening bedoelde systemen, of hun in de Unie gevestigde gemachtigde vertegenwoordigers de conformiteit of gebruiksgeschiktheid van deze onderdelen overeenkomstig de in bijlage VII vastgestelde eisen.
De certificeringsprocedures die voldoen aan Verordening (EG) nr. 216/2008 van het Europees Parlement en de Raad (4), worden echter als aanvaardbare procedures voor de conformiteitsbeoordeling van onderdelen beschouwd, indien hierin is begrepen dat wordt aangetoond dat is voldaan aan de toepasselijke interoperabiliteits-, prestatie- en veiligheidseisen van deze verordening.
Artikel 11
Controle van de systemen
1. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten die hebben aangetoond of kunnen aantonen dat zij voldoen aan de in bijlage VIII vastgestelde voorwaarden, voeren een controle uit van de in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde systemen, overeenkomstig de in bijlage IX, deel A, vastgestelde eisen.
2. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten die niet kunnen aantonen dat zij aan de in bijlage VIII vastgestelde voorwaarden voldoen, besteden de controle van de in artikel 2, lid 1, onder b), c) en d), bedoelde systemen uit aan een aangemelde instantie. Die controle gebeurt overeenkomstig de in bijlage IX, deel B, vastgestelde eisen.
3. De certificeringsprocedures die voldoen aan Verordening (EG) nr. 216/2008 worden als aanvaardbare procedures bechouwd voor de controle van de systemen indien hierin is begrepen, dat wordt aangetoond dat zij voldoen aan de interoperabiliteits-, prestatie- en veiligheidseisen van deze verordening.
Artikel 12
Aanvullende eisen
1. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten zorgen ervoor, dat alle betrokken personeelsleden volledig zijn ingelicht over de in deze verordening vastgestelde eisen en dat zij voldoende zijn opgeleid voor hun beroepstaken.
2. De verleners van luchtvaartnavigatiediensten:
a)
stellen handleidingen op en onderhouden deze, die de nodige instructies en informatie bevatten waarmee alle betrokken personeelsleden deze verordening kunnen toepassen;
b)
zorgen ervoor, dat de onder a) bedoelde handleidingen toegankelijk zijn en worden bijgewerkt en dat het bijwerken en verspreiden ervan aan een passend kwaliteits- en documentconfiguratiebeheer worden onderworpen;
c)
zorgen ervoor, dat de werkmethoden en operationele procedures aan deze verordening voldoen.
3. De vluchtuitvoerders nemen de nodige maatregelen om ervoor te zorgen, dat het personeel dat de surveillanceapparatuur bedient en onderhoudt, is gewezen op de relevante bepalingen van deze verordening, dat het voldoende is opgeleid voor de uitoefening van zijn taken en dat instructies over de wijze waarop deze apparatuur moet worden gebruikt, voor zover mogelijk, in de cockpit beschikbaar zijn.
4. De lidstaten zorgen voor de naleving van deze verordening, met inbegrip van de publicatie van de relevante informatie over surveillanceapparatuur in de nationale publicaties van luchtvaartinformatie.
Artikel 13
Vrijstellingen van de coöperatieve surveillanceketen
1. In het bijzondere geval van naderingsgebieden, waar luchtverkeersdiensten door militaire eenheden of onder militair toezicht worden verleend en waar aankoopbeperkingen het onmogelijk maken aan artikel 5, lid 3, te voldoen, delen de lidstaten uiterlijk op 31 december 2017 aan de Commissie de datum mee waarop wordt voldaan aan de coöperatieve surveillanceketen; deze datum zal niet later zijn dan 2 januari 2025.
2. Na raadpleging van de netwerkbeheerder en uiterlijk op 31 december 2018 mag de Commissie de krachtens lid 1 meegedeelde uitzonderingen die een belangrijke invloed zouden kunnen hebben op het Europese netwerk voor luchtverkeersbeheer (EATMN), herzien.
Artikel 14
Vrijstellingen voor luchtvaartuigen
1. Bepaalde types luchtvaartuigen waarvan het eerste luchtwaardigheidscertificaat is afgegeven vóór 8 januari 2015, die een maximale startmassa van meer dan 5 700 kg of een werkelijke maximale kruissnelheid van meer dan 250 knopen hebben en die niet beschikken over de volledige reeks in bijlage II, deel C, vastgestelde parameters op een digitale bus aan boord van het luchtvaartuig, mogen van het voldoen aan de eisen van artikel 5, lid 5, onder c), worden vrijgesteld.
2. Bepaalde types luchtvaartuigen waarvan het eerste luchtwaardigheidscertificaat is afgegeven vóór 1 januari 1990 en die een maximale startmassa van meer dan 5 700 kg of een werkelijke maximale kruissnelheid van meer dan 250 knopen hebben, kunnen van het voldoen aan de eisen van artikel 5, lid 6, worden vrijgesteld.
3. De betrokken lidstaten verstrekken de Commissie uiterlijk op 1 juli 2017 gedetailleerde informatie met de redenen waarom op grond van de criteria van lid 5 vrijstelling voor deze bijzondere types luchtvaartuigen nodig is.
4. De Commissie onderzoekt de in lid 3 bedoelde verzoeken om vrijstelling en neemt, na raadpleging van de betrokken partijen, een besluit.
5. De in lid 3 bedoelde criteria zijn:
a)
bepaalde types luchtvaartuigen die aan het einde van de productie zijn;
b)
bepaalde types luchtvaartuigen die in beperkte aantallen worden geproduceerd;
c)
onevenredig hoge kosten voor herbouw.
Artikel 15
Inwerkingtreding en toepassing
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 4, artikel 5, leden 1 en 2, en artikel 7, lid 1, zijn van toepassing vanaf 13 december 2013.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 22 november 2011.