РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 906/2011 НА СЪВЕТА
от 2 септември 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 193/2007 за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на полиетиленов терефталат с произход от Индия и за изменение на Регламент (ЕО) № 192/2007 за налагане на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на полиетиленов терефталат с произход от, inter alia, Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) („основният регламент“), и по-специално членове 19 и 24 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия, представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Предишно разследване и съществуващи изравнителни мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 2603/2000 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на полиетиленов терефталат („PET“) с произход от, inter alia, Индия („първоначалното антисубсидийно разследване“). След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие Съветът наложи с Регламент (ЕО) № 193/2007 (3) окончателно изравнително мито за последващ период от пет години. Изравнителните мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета (4) след частично междинно преразглеждане („последното разследване в рамките на преразглеждането“). Тези изравнителни мерки се състоят от специфично мито. Ставката на митото варира от 0 EUR до 106,5 EUR/t, налагана върху вноса от индивидуално назовани индийски производители, с остатъчна ставка на митото от 69,4 EUR/t, налагана върху вноса от други производители.
1.2. Съществуващи антидъмпингови мерки
(2)
С Регламент (ЕО) № 2604/2000 (5) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на PET с произход от, inter alia, Индия („първоначалното антидъмпингово разследване“). След провеждането на преразглеждане с оглед изтичане на срока на действие Съветът наложи чрез Регламент (ЕО) № 192/2007 (6) окончателно антидъмпингово мито за последващ период от пет години. Антидъмпинговите мерки бяха изменени с Регламент (ЕО) № 1286/2008 на Съвета след последното разследване в рамките на преразглеждането. Мерките бяха установени на нивото на отстраняване на вредата и се състояха от специфично антидъмпингово мито. Ставката на митото варираше от 87,5 до 200,9 EUR/t, налагана върху вноса от индивидуално назовани индийски производители, с остатъчна ставка на митото от 153,6 EUR/t, налагана върху вноса от други производители („настоящите антидъмпингови мерки“).
(3)
С Решение 2000/745/ЕО (7) Комисията прие гаранцията, предложена от няколко производители износители, като установи минимална вносна цена („гаранцията“).
1.3. Започване на частично междинно преразглеждане
(4)
Беше подадено заявление за частично междинно преразглеждане в съответствие с член 19 от основния регламент от страна на Reliance Industries Limited - индийски производител износител на PET („заявителят“). Заявлението бе ограничено по обхват до субсидирането и до заявителя. Същевременно заявителят поиска и преразглеждане на настоящите антидъмпингови мерки. Остатъчните антидъмпингови и изравнителни мита са приложими към вноса на продукти, произведени от заявителя, а продажбите на заявителя за Съюза зависят от гаранцията.
(5)
Заявителят предостави prima facie доказателства, че по-нататъшното налагане на мярката на нейното настоящо равнище вече не е необходимо за компенсиране на подлежащото на изравняване субсидиране. Заявителят по-специално предостави prima facie доказателства, че сумата на неговата субсидия е намаляла до стойности, далеч по-ниски от митническата ставка, приложима понастоящем по отношение на него. Това намаление на общото равнище на субсидиране се е дължало основно на значителен спад на ползите, получавани в рамките на схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ (DEPBS).
(6)
Установявайки след обсъждане с Консултативния комитет, че заявлението съдържа достатъчно prima facie доказателства, Комисията обяви на 10 юни 2010 г. започването на частично междинно преразглеждане в съответствие с член 19 от основния регламент („настоящото преразглеждане“), като публикува известието за откриване на процедура в Официален вестник на Европейския съюз (8). Обхватът на преразглеждането бе ограничен до проверка на субсидирането по отношение на заявителя.
1.4. Засегнати от разследването страни
(7)
Комисията официално уведоми заявителя, представителите на държавата на износа и сдружението на производителите в Съюза за започването на преразглеждането. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да изложат становищата си в писмена форма и да поискат изслушване в срока, посочен в известието за откриване на процедурата.
(8)
На всички заинтересовани страни, които поискаха да бъдат изслушани и показаха, че са налице конкретни причини, поради които следва да бъдат изслушани, бе предоставена такава възможност.
(9)
С цел получаване на информацията, която смята за необходима за своето разследване, Комисията изпрати въпросник до заявителя и до правителството на Индия („ПИ“) и получи отговори в рамките на посочения за целта срок.
(10)
Комисията изиска и провери цялата информация, която сметна за необходима за определяне на субсидирането. Комисията извърши проверки на място в помещенията на заявителя в Мумбай, Индия, и в помещенията на ПИ в Ню Делхи (Генералната дирекция за външна търговия и Министерството на търговията) и Мумбай (Регионална служба на Генералната дирекция за външна търговия).
1.5. Разследван период в рамките на преразглеждането
(11)
Разследването на субсидирането обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. („разследваният период в рамките на преразглеждането“, или „РПП“).
1.6. Успоредно антидъмпингово разследване
(12)
На 10 юни 2010 г. (9). Комисията обяви започването на частично междинно преразглеждане на настоящите антидъмпингови мерки съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета (10) („основният антидъмпингов регламент“), ограничено до разглеждането на дъмпинга по отношение на същия заявител.
(13)
В хода на успоредното антидъмпингово разследване беше установено, че обстоятелствата относно дъмпинга не са се променили значително и трайно, поради което разследването бе прекратено без промяна на настоящите антидъмпингови мерки, приложими по отношение на заявителя.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
2.1. Разглеждан продукт
(14)
Продуктът, който е предмет на преразглеждането, е PET с вискозитет 78 ml/g или повече съгласно стандарт ISO 1628-5, понастоящем класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Индия („разглежданият продукт“).
2.2. Сходен продукт
(15)
В хода на разследването бе установено, че разглежданият продукт, произвеждан в Индия и продаван в Съюза, е идентичен от гледна точка на физическите и химическите си характеристики и употребата си с продукта, произвеждан и продаван на вътрешния пазар в Индия. Следователно беше достигнато до заключението, че продуктите, продавани на вътрешния пазар и на пазара за износ, са сходни продукти по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент. Тъй като настоящото преразглеждане е ограничено до определяне на субсидирането по отношение на заявителя, не бяха направени заключения по отношение на продукта, произвеждан и продаван от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза.
3. РЕЗУЛТАТИ ОТ РАЗСЛЕДВАНЕТО
3.1. Субсидиране
(16)
Въз основа на информацията, предоставена от ПИ и заявителя, и отговорите на въпросника на Комисията са разследвани следните схеми, за които се предполага, че обхващат предоставянето на субсидии:
Схеми на национално равнище:
а)
Схема за предварителни разрешения („AAS“);
б)
Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ („DEPBS“);
в)
Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване („EPCGS“);
г)
Схема за фокусиране върху пазара („FMS“);
д)
Схема за фокусиране върху продукта („FPS“);
е)
Схема за освобождаване от данък върху доходите („ITES“).
Регионални схеми:
ж)
Схема на правителството на Гуджарат за поощряване на капиталовите инвестиции.
(17)
Схемите от а) до д), посочени по-горе, се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), който влезе в сила на 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Съгласно Закона за външната търговия ПИ има право да издава уведомления относно политиката по износ и внос. Те са обобщени в документите „Политика за външната търговия“ (ПВТ), издавани на всеки пет години и редовно актуализирани от Министерството на търговията. Два са документите относно политиката за външната търговия, които са от значение за РПП в настоящия случай, а именно FTP 04-09 (ПВТ 2004-2009 г.) и FTP 09-14 (ПВТ 2009-2014 г.). Вторият влезе в сила през август 2009 г. Освен това правителството на Индия определя процедурите, уреждащи ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г., в „Наръчник на процедурите, том I“ (съответно НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(18)
Схема е) се основава на Закон за данъка върху дохода от 1961 г., който се изменя с годишния Финансов закон.
(19)
Схема ж) се управлява от правителството на Гуджарат и се основава на неговата политика за насърчаване на промишлеността.
3.1.1. Схема за предварителни разрешения („AAS“)
а) Правно основание
(20)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г. и в параграфи 4.1-4.30A от НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.
б) Условия за допускане до участие
(21)
AAS се състои от шест подсхеми, описани по-подробно в съображение 22. Тези подсхеми се различават, inter alia, по отношение на допусканите до участие лица. Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ производители доставчици, имат право да участват в AAS за действителен износ и в AAS за годишни потребности. Производителите износители, които доставят на крайния износител, имат право да участват в AAS за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки в рамките на категориите, свързани с планиран износ, както е посочено в параграф 8.2 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г., като доставчиците на експортно ориентирани единици („ЕОЕ“), имат право да участват в AAS за планиран износ. И накрая, междинните доставчици на производителите износители са допуснати до ползите от планирания износ в рамките на подсхемите „предварително нареждане за освобождаване“ („ARO“) и „насрещен вътрешен акредитив“.
в) Практическо приложение
(22)
Предварителни разрешения се издават за:
i) Действителен износ: това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на суровини, необходими за производството на конкретен продукт, предназначен за износ. „Действителен“ в този контекст означава, че предназначеният за износ продукт трябва да напусне територията на Индия. Условията на разрешението за внос и задължението за износ, включително видът на предназначения за износ продукт, са посочени в разрешението.
ii) Годишна потребност: това разрешително не е свързано с конкретен продукт, предназначен за износ, а с по-широкообхватна продуктова група (напр. химични и свързани с тях продукти). В рамките на дадени граници, определени от предходните му експортни резултати, притежателят на разрешението може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от продуктите, попадащи в такава продуктова група. Той може да избере да изнася който и да е готов продукт, попадащ в продуктовата група, за която се ползват подобни освободени от мито суровини.
iii) Междинни доставки: тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един-единствен продукт, предназначен за износ, и да си поделят производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинния продукт, може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел AAS за междинни доставки. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт.
iv) Планиран износ: тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно суровини, които са нужни за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „планиран износ“ на категориите от клиенти, изброени в параграф 8.2 букви б)-е), ж), и) и й) от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г. Според ПИ планираният износ се отнася за онези сделки, при които доставените стоки не напускат страната. Като планиран износ се разглеждат няколко категории доставки, при условие че стоките се произвеждат в Индия - например снабдяване на ЕОЕ или дружество, намиращо се в специална икономическа зона.
v) Предварително нареждане за освобождаване (ARO): притежателят на предварително разрешение, който възнамерява да доставя суровини от местни източници вместо от пряк внос, може да използва за целта ARO. В такива случаи предварителните разрешения се потвърждават като ARO и се прехвърлят на местния доставчик при доставката на посочените в тях материали. Чрез прехвърлянето на ARO местният доставчик получава право на ползите от планирания износ, както е посочено в параграф 8.3 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г. (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайния акциз). Чрез механизма на ARO се възстановяват данъци и мита на доставчика, а не на крайния износител, под формата на отстъпки или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни, така и за вносни суровини.
vi) Насрещен вътрешен акредитив: тази подсхема отново обхваща местните доставки на притежателите на предварително разрешение. Притежателят на предварително разрешение може да се обърне към банка за издаване на насрещен вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Банката ще обяви разрешението за невалидно по отношение на прекия внос, само що се отнася до стойността и обема на материалите, които не са внесени, а са набавени на местния пазар. Местният доставчик ще има право на ползите от планирания износ, както е посочено в параграф 8.3 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г. (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайния акциз).
(23)
Беше установено, че през РПП заявителят е получил отстъпки само в рамките на една подсхема, свързана с разглеждания продукт, т.е подточка iv) към AAS - „планиран износ“. Следователно не е необходимо да се установи дали останалите неизползвани подсхеми подлежат на изравнителни мерки.
(24)
По отношение на използването на AAS за планиран износ през РПП както разрешението за внос, така и задължението за износ са фиксирани от ПИ по отношение на обема и стойността и са документирани в разрешението. Освен това към момента на вноса и износа правителствените служители следва да документират в разрешението съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по тази схема, се определя от ПИ на основата на стандартни норми за съотношението между суровини и крайни продукти (SION). SION съществуват за повечето продукти, включително разглеждания продукт, и се издават от ПИ.
(25)
За да улеснят проверките от страна на индийските власти, притежателите на предварителни разрешения са задължени по закон да водят регистър на действителното потребление на безмитно внесените/местно произведените стоки срещу всяко разрешение в определен формат (параграфи 4.26, 4.30 и допълнение 23 към НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.). Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава сертификат, удостоверяващ, че определеният регистър и съответните записи са били проверени и информацията, представена съгласно допълнение 23, е вярна и точна във всяко отношение.
(26)
Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на предписания срок след издаването на разрешението (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца).
(27)
Беше установено, че няма връзка между внасяните суровини и изнасяните крайни продукти. Допустимите суровини могат да бъдат и суровини, използвани за производството на продукти нагоре по веригата. Освен това беше установено, че макар това да е било задължително, заявителят не е водил за всички разрешения посочения в съображение 25 регистър на потреблението, който да може да бъде проверен от външен счетоводител. Въпреки нарушението на това изискване заявителят се е възползвал от предимствата, които предоставя схемата AAS, още повече че предвид констатираните завишени стойности на SION тези предимства са надвишавали предписаното от съответните правни разпоредби.
г) Заключение
(28)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент, т.е. представлява финансово участие на ПИ, което предоставя полза на разследвания износител.
(29)
В допълнение на това подсхемата „планиран износ“ по AAS несъмнено зависи по закон от извършването на износ и следователно се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да извлече ползи в рамките на тази схема.
(30)
Следователно с настоящото преразглеждане се потвърди, че главната подсхема, използвана в настоящия случай, не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, установени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. ПИ не прилага ефективно своята система за проверка или процедура, с която да се провери дали и в какви количества суровините са били вложени в производството на изнасяния продукт (приложение II, раздел II, точка 4 към основния регламент, а ако става въпрос за схеми с възстановяване за заместители - приложение III, раздел II, точка 2 към основния регламент). Самите SION не могат да се приемат за система за проверка на действителното потребление, тъй като бе установено, че те водят до завишени стойности и че ПИ не търси възстановяването на получените в повече ползи. Действително ИП не е осъществило ефективен контрол въз основа на правилно воден регистър на действителното потребление. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква в случаите, в които не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, раздел II, точка 5 и приложение III, раздел II, точка 3 към основния регламент). На последно място бе потвърдено, че макар да е задължително по закон, участието на експерт-счетоводители в процеса на проверка на практика не е гарантирано.
(31)
Следователно AAS за планиран износ подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(32)
Поради липсата на система за допустимо възстановяване на мита или възстановяване на мита за заместители подлежащата на изравнителни мерки полза е пълното освобождаване от всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на влаганите в продукта суровини. В това отношение следва да се отбележи, че в основния регламент се предвиждат не само изравнителни мерки, които да компенсират „прекомерното“ освобождаване от мита. В съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент и приложение I, буква и) към него само прекомерното освобождаване от мита може да бъде обект на изравнителни мерки, при условие че са спазени условията на приложения II и III към основния регламент. В настоящия случай обаче тези условия не бяха изпълнени. Следователно, ако бъде установено, че липсва адекватен процес на наблюдение, горепосоченото изключение за схемите за възстановяване на мита не е приложимо, а по-скоро се прилага обичайното правило за изравнителни мерки спрямо сумата на (очакваните приходи от) неплатените мита, отколкото предполагаемо прекомерно освобождаване. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II към основния регламент, изчисляването на такова прекомерно освобождаване не спада към задълженията на разследващия орган. Напротив, съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент разследващият орган трябва само да установи наличието на достатъчно доказателства, които да опровергаят целесъобразния характер на заявената система за проверка.
(33)
Размерът на субсидията за заявителя бе изчислен въз основа на очакваните вносни мита (основно мито и специално допълнително мито) върху суровините, внесени по подсхемата за „планиран износ“ по време на РПП (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати от размера на субсидията, когато за това бяха отправени основателни искания. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия бе разпределен върху целия оборот от износа през РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от извършването на износ, а не се отпуска във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(34)
Ставката на субсидията, установена по време на РПП за заявителя във връзка с тази схема, възлиза на 0,52 %.
3.1.2. Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ („DEPBS“)
а) Правно основание
(35)
Подробно описание на DEPBS се съдържа в параграф 4.3 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г., както и в глава 4 от НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.
б) Условия за допускане до участие
(36)
Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(37)
Износител, който има право да се ползва от тази схема, може да подаде молба за отпускане на кредити по DEPBS, които се изчисляват като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Ставката на кредитите по DEPBS е установена от индийските власти за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Те се определят въз основа на SION (вж. съображение 24) и митото върху предполагаемото съдържание на вноса, независимо дали вносните мита са били платени в действителност. Ставката по DEPBS за разглеждания продукт през РПП за настоящото разследване беше 8 % с максимална горна граница от 58 Rs/kg.
(38)
За да може да участва в схемата, дружеството трябва да има износна дейност. По времето на експортната сделка износителят трябва да подаде декларация до индийските власти, в която да посочи, че осъществява износ по DEPBS. За да бъдат изнесени стоките, в хода на процедурата по изпращането индийските митнически власти издават товарителница за износ. Документът посочва, inter alia, размера на кредитите по DEPBS за конкретната експортна сделка. Към този момент износителят знае точно каква полза ще получи. След издаването на товарителница за износ от митническите органи ПИ няма правомощия при отпускането на кредит по DEPBS. Съответната ставка на кредита по DEPBS за изчисляване на ползата е прилаганата към момента на подаване на декларацията за износа. Следователно няма възможност за изменения на равнището на ползата със задна дата.
(39)
Бе установено, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти кредитите по DЕРВЅ могат да бъдат осчетоводени като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ. Тези кредити могат да бъдат използвани за плащането на митнически задължения при последващ внос на каквито и да било неограничено внасяни стоки, с изключение на средства за производство. Стоките, внасяни срещу такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин. Кредитите по DEPBS могат да се прехвърлят свободно и са валидни за период от 24 месеца от датата на отпускане.
(40)
Заявки за кредити по DEPBS се попълват по електронен път и могат да обхващат неограничен брой експортни сделки. Срокът за подаване на заявления е 3 месеца, но както ясно е предвидено в параграф 9.3 от НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г., заявленията, получени след крайния срок за подаването им, винаги могат да бъдат разгледани, ако се заплати минимална такса за забава (напр. 10 % от размера на кредита).
(41)
Установено бе, че заявителят е използвал тази схема по време на РПП.
г) Заключения
(42)
В рамките на DEPBS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Кредитът по DEPBS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с кредита по DEPBS се облагодетелства износителят, тъй като по този начин се подобрява ликвидността му.
(43)
Освен това DEPBS зависи по закон от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(44)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, както твърди заявителят. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са употребени в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е извършено прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право да се ползва от DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да може износителят да се ползва от схемата, е достатъчно само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износители, които си доставят суровини изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се ползват от DEPBS.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(45)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент размерът на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки, беше изчислен с оглед на установената полза за получателя през РПП. В това отношение бе прието, че ползата е произтекла за получателя към момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ се отказва от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент.
(46)
Беше установено, че произтичаща от DEPBS полза е съсредоточена върху разглеждания продукт. Поради това се счита за целесъобразно оценката на помощта по DEPBS да се извърши чрез сумиране на кредитите от всички експортни сделки за разглеждания продукт по тази схема през РПП.
(47)
При отправени основателни искания таксите, задължително плащани за получаването на субсидията, бяха приспаднати от кредитите, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(48)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тези субсидии беше разпределен върху общия оборот от износа на разглеждания продукт през разследвания период в рамките на преразглеждането като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износа и не се предоставя във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(49)
Въз основа на гореописаното ставката за субсидията, установена за заявителя през РПП във връзка с тази схема, възлиза на 7,52 %.
3.1.3. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване („EPCGS“)
а) Правно основание
(50)
Подробно описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от ПВТ 2004-2009 г. и ПВТ 2009-2014 г., както и в глава 5 от НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г.
б) Условия за допускане до участие
(51)
Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ производители доставчици и доставчици на услуги, са допуснати до участие в тази схема.
в) Практическо приложение
(52)
При условие че поеме задължение да осъществява износ, дружеството получава разрешение да внася производствено оборудване (ново и употребявано оборудване, но не по-старо от 10 години) при намалена митническа ставка. За тази цел, след подаване на заявление и заплащане на такса, ПИ издава лиценз по EPCGS. EPCGS предвижда намалена митническа ставка от 3 %, приложима за всяко производствено оборудване, внесено по тази схема. За да бъде изпълнено задължението за износ, внесеното производствено оборудване трябва да се използва за производство на дадено количество стоки за износ в рамките на определен период. Съгласно ПВТ 2009-2014 г. производственото оборудване може да бъде внесено с митническа ставка от 0 % по схемата EPCGS, но в този случай срокът за изпълнението на експортното задължение е по-кратък.
(53)
Притежателят на лиценз по EPCGS може да си набави производствено оборудване и на местния пазар. В такъв случай местният производител на производствено оборудване може да се ползва от безмитен внос за компонентите, необходими за изработването на подобно производствено оборудване. От друга страна, местният производител може да поиска помощ за планиран износ по отношение на доставката на производствено оборудване на притежателя на лиценз по EPCGS.
г) Заключение
(54)
В рамките на EPCGS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митото представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. В допълнение намалението на митото предоставя ползи на износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват ликвидността му.
(55)
Освен това схемата EPCGS зависи по закон от извършването на износ, тъй като подобни лицензи са свързани със задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(56)
EPCGS не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, защото то не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(57)
Размерът на субсидията беше изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесено производствено оборудване, използвано в нефтохимическия и други отрасли, за които такива ползи са били получени от заявителя, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова производствено оборудване в съответната промишленост. Към така изчисления размер бяха добавени лихви, за да се отрази пълната стойност на ползата във времето. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложен от заявителя за неговите продажби през разследвания период в рамките на преразглеждането.
(58)
В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент размерът на тази субсидия беше разпределен като подходящ знаменател върху осъществения през РПП общ оборот от износа на нефтохимическия и други отрасли, за които такава полза е била получена, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износа.
(59)
Ставката на субсидията, установена във връзка с тази схема по време на РПП, възлиза на 1,49 %.
3.1.4. Схема за фокусиране върху пазара („FMS“)
а) Правно основание
(60)
Подробно описание на схемата FMS се съдържа в параграфи 3.9.1-3.9.2.2 от ПВТ 2004-2009 г. и параграфи 3.14.1-3.14.3 от ПВТ 2009-2014 г., и в параграфи 3.20-3.20.3 от НП I 2004-2009 г., и параграфи 3.8-3.8.2 от НП I 2009-2014 г.
б) Условия за допускане до участие
(61)
Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в тази схема.
в) Практическо приложение
(62)
По тази схема износът на всички продукти до страните, изброени в допълнение 37-С към НП I 2004-2009 г. и НП I 2009-2014 г., подлежи на митнически кредит, възлизащ на 2,5-3 % от стойността франко на борд на изнасяните по схемата продукти. От схемата са изключени определен вид дейности, напр. износ на вносни стоки или трансбордирани стоки, планиран износ, износ на услуги и експортен оборот на единици, функциониращи в специални икономически зони/експортно ориентирани единици. От схемата са изключени и определен вид продукти, напр. диаманти, благородни метали, руда, зърнени храни, захар и петролни продукти.
(63)
Митническите кредити по схемата FMS могат да се прехвърлят свободно и са валидни за период от 24 месеца от датата на издаване на съответното удостоверение за разрешение на кредита. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви суровини или стоки, включително производствено оборудване.
(64)
Удостоверението за разрешение на кредита се издава от пристанището, от което е направен износът, и след извършването на износа или изпращането на стоките. Ако заявител представи пред властите копия на всички съответни експортни документи (напр. заповед за износ, фактури, товарителници, банкови удостоверения), ПИ няма право на преценка относно предоставянето на митническия кредит.
г) Заключение
(65)
В рамките на FMS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Митнически кредит по FMS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като в крайна сметка кредитът ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с митническите кредити по FMS се предоставя полза на износителя, тъй като с тях се подобрява неговата ликвидност.
(66)
Освен това FMS зависи по закон от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент.
(67)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, посочени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Не съществува система или процедура, чрез която да се потвърди кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е налице прекомерно плащане на вносни мита по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. Даден износител има право на помощ по FMS независимо дали изобщо внася суровини. За да може износителят да се ползва от схемата, е достатъчно само да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износителите, които си доставят суровини изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като такива суровини, имат право да се ползват от FMS. Освен това даден износител може да се възползва от митническите кредити по FMS, за да внася производствено оборудване, въпреки че последното не попада в обхвата на допустимите системи за възстановяване на мита, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, тъй като не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(68)
Размерът на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки, бе изчислен с оглед на установената полза, предоставяна на получателя за износа на разглеждания продукт през РПП, която е осчетоводявана от заявителя посредством използването на схемата с натрупване като приход при осъществяване на експортната сделка. В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент този размер на субсидията (числител) бе разпределен върху експортния оборот от разглеждания продукт през РПП (знаменател), тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(69)
При отправени основателни искания таксите, задължително плащани за получаването на субсидията, бяха приспаднати от кредитите, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(70)
Ставката на субсидията, установена по време на РПП за заявителя във връзка с тази схема, възлиза на 0,87 %.
3.1.5. Схема за фокусиране върху продукта („FPS“)
(71)
В хода на разследването беше установено, че заявителят не е получил никаква полза въз основа на FPS през РПП. Следователно по-нататъшен анализ на тази схема в рамките на настоящото разследване не беше необходим.
3.1.6. Схема за освобождаване от данък върху доходите („ITES“)
(72)
В хода на разследването беше установено, че заявителят не е получил никаква полза въз основа на ITES през РПП. Следователно по-нататъшен анализ на тази схема в рамките на настоящото разследване не бе необходим.
3.1.7. Схема на правителството на Гуджарат за поощряване на капиталовите инвестиции („CIIS“)
(73)
Щатът Гуджарат предоставя на имащите право промишлени предприятия стимули под формата на освобождаване от и/или отсрочване на плащането на данъци върху продажбите с цел поощряването на промишленото развитие на икономически изостаналите райони в този щат.
а) Правно основание
(74)
Подробно описание на приложената от правителството на Гуджарат („ПГ“) схема се съдържа в Резолюция на ПГ № INC-1095/2000(3)/I от 11 септември 1995 г., правителственото известие (финансов отдел) № (GHN-43) VAT-2006/S.5(2)(2)-TH от 1 април 2006 г. и Правило 18A от Правилата на Гуджарат относно данъка върху добавената стойност (2006 г.).
б) Условия за допускане до участие
(75)
Дружествата, които основават ново промишлено предприятие или извършват мащабно разширение на съществуващо промишлено предприятие в изостанали райони, имат право да се ползват от тази схема. Независимо от това са налице изчерпателни списъци с промишлени отрасли, които нямат право да участват в схемата, поради което предприятията в някои сфери не могат да се ползват от поощряването.
в) Практическо приложение
(76)
В рамките на тази схема дружествата се задължават да инвестират в изостанали райони. Тези райони, които представляват определени териториални единици в Гуджарат, се класифицират в съответствие с икономическото си развитие в отделни категории, като същевременно някои райони са изключени или „под забрана“ за прилагане на схемата на поощряване. Основните критерии за установяването на размера на поощряването са размерът на инвестициите и районът, в който е или ще бъде разположено предприятието.
(77)
Стимулите могат да бъдат предоставени по всяко време, тъй като няма ограничения нито по отношение на подаване на заявление за предоставянето им, нито в изпълнението на количествени критерии.
г) Заключение
(78)
Чрез тази схема се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и параграф 2 от основния регламент. Тя представлява финансово участие от страна на ПГ, тъй като извършеното посредством нея поощряване - в настоящия случай освобождаването от данък върху продажбите - намалява постъпленията от данъци, които иначе биха били дължими. Още повече това поощряване предоставя привилегии на дадено дружество, тъй като подобрява финансовото му състояние, поради факта че не се плащат данъци, които иначе биха били дължими.
(79)
Освен това тази схема е специфична за всеки определен район по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) и параграф 3 от основния регламент, тъй като се предоставя само на някои дружества, които са инвестирали в определени географски райони в рамките на юрисдикцията на съответния щат. Тя не се предоставя на дружества, които са разположени извън тези райони, като освен това равнището на ползите е различно в зависимост от съответния район.
(80)
Следователно CIIS на ПГ подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(81)
Заявителят посочи, че той вече не отговаря на условията за ползите по CIIS по отношение на една от фабриките си. Това твърдение беше потвърдено в хода на разследването. Друга фабрика е престанала да отговаря на условията за участие в хода на настоящото разследване. Поради това субсидиите, получени за дейностите на тези фабрики, не бяха взети предвид при изчисляването на размера на субсидията.
(82)
Размерът на субсидията бе изчислен въз основа на размера на данъка върху продажбите, който по правило се дължи по време на разследвания период в рамките на преразглеждането, но който не е платен по тази схема. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) бе разпределен върху общите продажби по време на разследвания период в рамките на преразглеждането като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от износа и не се отпуска във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества. Изчислената по този начин ставка на субсидията възлиза на 0,31 %.
3.1.8. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(83)
Размерът на всички подлежащи на изравнителни мерки субсидии, определен в съответствие с разпоредбите на основния регламент и изразен ad valorem, възлиза за заявителя на 10,73 %. Този размер на субсидиране надхвърля минималния праг, посочен в член 14, параграф 5 от основния регламент.
(84)
Следователно в съответствие с член 18 от основния регламент се приема, че субсидирането продължава през РПП.
3.2. Устойчив характер на промяната на обстоятелствата по отношение на субсидирането
(85)
В съответствие с член 19, параграф 2 от основния регламент беше проверено дали обстоятелствата, свързани със субсидирането, са се променили в значителна степен през РПП.
(86)
Беше установено, че през РПП заявителят e продължил да извлича полза от подлежащото на изравнителни мерки субсидиране от страна на ПИ. В допълнение ставката на субсидията, установена при настоящото преразглеждане, е значително по-ниска от установената при последното разследване в рамките на преразглеждането. Не са налице доказателства, че схемите ще бъдат преустановени или че в близко бъдеще ще бъдат въведени нови схеми.
(87)
Тъй като беше доказано, че заявителят получава много по-малко субсидии, отколкото преди и че е вероятно да продължи да получава субсидии в по-малък размер от установения при последното разследване в рамките на преразглеждането, се стига до заключението, че продължаването на съществуващата мярка превишава размера на субсидията, която подлежи на изравняване и която причинява вреда, поради което равнището на мерките следва да се промени с оглед на новите констатации.
4. ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ И АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
4.1. Изравнителни мерки
(88)
В съответствие с член 19 от основния регламент и посочените в известието за започване причини за настоящото преразглеждане бе установено, че маржът на субсидиране по отношение на заявителя се е понижил от 13,8 на 10,7 % и вследствие на това ставката на изравнителното мито, прилагано спрямо този производител износител по силата на Регламент (ЕО) № 1286/2008, следва да бъде съответно изменена.
(89)
Изменената ставка на изравнителното мито следва да бъде установена на нивото на новата ставка на субсидиране, установена при настоящото преразглеждане, тъй като маржът на вредата, изчислен при първоначалното разследване на субсидирането, остава по-висок.
(90)
За да се избегне събирането на по-високи мита като резултат от колебанията на цената на РЕТ, отразяваща измененията на цената на суровия петрол, в първоначалното антисубсидийно разследване бе решено мерките да бъдат под формата на специфично мито. Счита се, че поради същата причина този подход трябва да се следва и при настоящото преразглеждане. Следователно преразгледаният размер на специфичното мито възлиза на 90,4 EUR/t.
4.2. Антидъмпингови мерки
(91)
Изменението на ставката на изравнителното мито ще се отрази върху окончателното антидъмпингово мито, налагано по силата на Регламент (ЕО) № 192/2007 върху вноса на PET, произвеждан от заявителя.
(92)
Във всички предходни разследвания антидъмпинговото мито бе коригирано, за да се избегне двойното отчитане на последиците от ползите от износните субсидии. В това отношение в член 14, параграф 1 от основния антидъмпингов регламент и в член 24, параграф 1 от основния регламент се предвижда, че не се допуска едновременно налагане на антидъмпингови и изравнителни мерки при разглеждане на един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на износно субсидиране. При предходните разследвания, а също и при настоящото преразглеждане бе установено, че някои от разследваните схеми на субсидиране, подлежащи на изравнителни мерки, са представлявали експортни субсидии по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент. По отношение на другите схеми за субсидиране, и по-специално на CIIS на ПГ, нямаше доказателства и не бяха изтъкнати доводи, които да покажат дали и до каква степен едни и същи субсидии се компенсират двукратно при едновременното налагане на антидъмпингови и изравнителни мита върху един и същ внасян продукт. По-конкретно не беше представено доказателство, че CIIS понижава експортната цена на даден продукт по различен начин в сравнение с цената на продукта, продаван на вътрешния пазар. По този начин CIIS влияе по един и същ начин и в еднаква степен върху цените, на които производителят продава продуктите си на вътрешния пазар и на външните пазари.
(93)
Тези субсидии сами по себе си са оказали въздействие върху експортната цена на заявителя и следователно са довели до повишаване на дъмпинговия марж. Казано по друг начин, окончателният дъмпингов марж, установен в първоначалното антидъмпингово разследване, се обяснява частично с наличието на експортни субсидии.
(94)
Следователно към настоящия момент окончателните ставки на антидъмпинговото мито за заявителя трябва да бъдат коригирани, за да може преразгледаният размер на ползите от експортните субсидии през РПП да се вземе предвид в настоящото преразглеждане и да се отрази действителният дъмпингов марж, оставащ след налагането на коригираното окончателно изравнително мито, с което се компенсират последиците от експортните субсидии.
(95)
С други думи, новите равнища на субсидиране трябва да бъдат взети предвид, за да бъдат коригирани установените по-рано антидъмпингови маржове.
(96)
Следователно антидъмпинговото мито за заявителя възлиза на 132,6 EUR/t.
(97)
Заявителят, както и останалите заинтересовани страни бяха информирани за фактите и съображенията, на които се основава намерението да се препоръча преустановяването на разследването,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Част от таблицата, касаеща Reliance Industries Limited, в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 193/2007 се заменя със следното:
Страна
Дружество
Изравнително мито
(EUR/t)
Допълнителен код по ТАРИК
„Индия
Reliance Industries Ltd
90,4
A181“
Член 2
Част от таблицата, касаеща Reliance Industries Ltd., в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 192/2007 се заменя със следното:
Страна
Дружество
Антидъмпингово мито
(EUR/t)
Допълнителен код по ТАРИК
„Индия
Reliance Industries Ltd
132,6
A181“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 2 септември 2011 година.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 906/2011 DU CONSEIL
du 2 septembre 2011
modifiant le règlement (CE) no 193/2007 instituant un droit compensateur définitif sur les importations de certains types de polyéthylène téréphtalate originaires de l’Inde ainsi que le règlement (CE) no 192/2007 instituant un droit antidumping définitif sur les importations de certains types de polyéthylène téréphtalate originaires, entre autres, de l’Inde
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 597/2009 du Conseil du 11 juin 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet de subventions de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé «règlement de base»), et notamment ses articles 19 et 24,
vu la proposition présentée par la Commission européenne après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
1. PROCÉDURE
1.1. Enquête précédente et mesures compensatoires existantes
(1)
Par le règlement (CE) no 2603/2000 (2), le Conseil a institué un droit compensateur définitif sur les importations de polyéthylène téréphtalate (ci-après dénommé «PET») originaires, entre autres, de l’Inde (ci-après dénommée «enquête antisubventions initiale»). À la suite d’une enquête au titre de l’expiration des mesures, le Conseil a, par le règlement (CE) no 193/2007 (3), institué un droit compensateur définitif pour une période supplémentaire de cinq ans. Les mesures compensatoires ont été modifiées par le règlement (CE) no 1286/2008 du Conseil (4) à la suite d’un réexamen intermédiaire partiel (ci-après dénommée «dernière enquête de réexamen»). Ces mesures compensatoires consistent en un droit spécifique. Le taux de droit est compris entre 0 et 106,50 EUR/t pour les producteurs indiens nommément cités, le taux de droit résiduel applicable aux importations provenant des autres producteurs s’élevant à 69,40 EUR/t.
1.2. Mesures antidumping existantes
(2)
Par le règlement (CE) no 2604/2000 (5), le Conseil a institué un droit antidumping définitif sur les importations de PET originaires, entre autres, de l’Inde (ci-après dénommée «enquête antidumping initiale»). À la suite d’une enquête au titre de l’expiration des mesures, le Conseil a, par le règlement (CE) no 192/2007 (6), institué un droit antidumping définitif pour une période supplémentaire de cinq ans. Les mesures antidumping ont été modifiées par le règlement (CE) no 1286/2008 du Conseil à la suite de la dernière enquête de réexamen. Les mesures ont été fixées au niveau d’élimination du préjudice et consistaient en des droits antidumping spécifiques. Le taux de droit était compris entre 87,50 et 200,90 EUR/t pour les producteurs indiens nommément cités, le taux de droit résiduel applicable aux importations provenant des autres producteurs s’élevant à 153,60 EUR/t (ci-après dénommées «mesures antidumping actuelles»).
(3)
Par la décision 2000/745/CE (7), la Commission a accepté les offres d’engagement de plusieurs producteurs-exportateurs qui fixaient un prix minimal à l’importation (ci-après dénommé «engagement»).
1.3. Ouverture d’un réexamen intermédiaire partiel
(4)
Une demande de réexamen intermédiaire partiel au titre de l’article 19 du règlement de base a été introduite par la société Reliance Industries Limited, un producteur-exportateur indien de PET (ci-après dénommé «requérant»). La demande portait uniquement sur l’examen des subventions en ce qui concerne le requérant. Dans le même temps, le requérant a également demandé le réexamen des mesures antidumping actuelles. Les droits antidumping et compensateurs résiduels sont applicables aux importations de produits fabriqués par le requérant; les ventes du requérant dans l’Union sont régies par l’engagement.
(5)
Le requérant a fourni des éléments de preuve démontrant, à première vue, que le maintien des mesures à leur niveau actuel n’était plus nécessaire pour contrebalancer les subventions passibles de mesures compensatoires. Le requérant a notamment fourni des éléments de preuve démontrant, à première vue, que le montant des subventions dont il bénéficiait était passé bien au-dessous du niveau du droit qui lui est actuellement applicable. Cette baisse du niveau général des subventions serait essentiellement due à une diminution importante des avantages obtenus au titre du régime des crédits de droits à l’importation.
(6)
Ayant conclu, après consultation du comité consultatif, que la demande contenait assez de preuves suffisantes à première vue, la Commission a annoncé, le 10 juin 2010, l’ouverture d’un réexamen intermédiaire partiel («le présent réexamen») au titre de l’article 19 du règlement de base, par un avis publié au Journal officiel de l’Union européenne (8). Le réexamen devait porter uniquement sur les subventions en ce qui concerne le requérant.
1.4. Parties concernées par l’enquête
(7)
La Commission a officiellement informé le requérant, les représentants du pays exportateur et l’association des producteurs de l’Union de l’ouverture de la procédure de réexamen. Les parties intéressées ont eu la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et de demander à être entendues dans le délai fixé dans l’avis d’ouverture.
(8)
Toutes les parties intéressées qui l’ont demandé et ont démontré qu’il existait des raisons particulières de les entendre ont été entendues.
(9)
Pour obtenir les données jugées nécessaires à son enquête, la Commission a transmis un questionnaire au requérant ainsi qu’aux pouvoirs publics indiens et a obtenu des réponses dans les délais impartis.
(10)
La Commission a recueilli et vérifié l’ensemble des informations jugées nécessaires pour déterminer les subventions. Elle a effectué des visites de vérification dans les locaux du requérant à Mumbai, en Inde, ainsi que dans les locaux des pouvoirs publics indiens à New Dehli (direction générale du commerce extérieur et ministère du commerce) et à Mumbai (bureau régional de la direction générale du commerce extérieur).
1.5. Période d’enquête de réexamen
(11)
L’enquête relative aux subventions a couvert la période comprise entre le 1er avril 2009 et le 31 mars 2010 (ci-après dénommée «période d’enquête de réexamen» ou «PER»).
1.6. Enquête antidumping parallèle
(12)
Le 10 juin 2010 (9), la Commission a, en vertu de l’article 11, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1225/2009 du Conseil (10) (ci-après dénommé «règlement antidumping de base»), annoncé l’ouverture d’un réexamen intermédiaire partiel des mesures antidumping actuelles, portant uniquement sur les pratiques de dumping en ce qui concerne le même requérant.
(13)
Lors de l’enquête antidumping parallèle, il est apparu que les circonstances relatives au dumping n’avaient pas changé de façon significative et durable. L’enquête a donc été clôturée sans que les mesures antidumping actuelles applicables au requérant n’aient été modifiées.
2. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
2.1. Produit concerné
(14)
Le produit faisant l’objet du réexamen est le PET ayant un coefficient de viscosité égal ou supérieur à 78 ml/g, selon la norme ISO 1628-5, relevant actuellement du code NC 3907 60 20 et originaire de l’Inde (ci-après dénommé «produit concerné»).
2.2. Produit similaire
(15)
L’enquête a révélé que le produit concerné fabriqué en Inde et vendu dans l’Union présente les mêmes caractéristiques physiques et chimiques ainsi que les mêmes usages que le produit fabriqué et vendu sur le marché intérieur indien. Il est donc conclu que les produits vendus sur les marchés intérieur et d’exportation sont des produits similaires au sens de l’article 1er, paragraphe 4, du règlement de base. Étant donné que le présent réexamen se limitait à la détermination des subventions en ce qui concerne le requérant, aucune conclusion n’a été tirée quant au produit fabriqué et vendu par l’industrie de l’Union sur le marché de l’Union.
3. RÉSULTATS DE L’ENQUÊTE
3.1. Subventions
(16)
Sur la base des informations transmises par les pouvoirs publics indiens et le requérant, ainsi que des réponses données au questionnaire de la Commission, les régimes suivants au titre desquels des subventions seraient octroyées ont fait l’objet d’une enquête:
Régimes nationaux:
a)
régime des autorisations préalables (Advance Authorisation Scheme - «AAS»);
b)
régime de crédits de droits à l’importation (Duty Entitlement Passbook Scheme -«DEPBS»);
c)
régime de droits préférentiels à l’importation des biens d’équipement (Export Promotion Capital Goods Scheme - «EPCGS»);
d)
régime de crédits de droits à l’exportation (Focus Market Scheme - «FMS»);
e)
régime des produits cibles (Focus Product Scheme - «FPS»);
f)
régime d’exonération de l’impôt sur les bénéfices (Income Tax Exemption Scheme -«ITES»).
Régimes régionaux:
g)
régime d’encouragement à l’investissement en capital des pouvoirs publics du Gujarat.
(17)
Les régimes a) à e) visés au considérant 16 reposent sur la loi de 1992 relative au développement et à la règlementation du commerce extérieur (loi no 22 de 1992), entrée en vigueur le 7 août 1992 (ci-après dénommée «loi sur le commerce extérieur»). Cette loi autorise les pouvoirs publics indiens à publier des déclarations concernant la politique en matière d’importation et d’exportation. Celles-ci sont résumées dans des documents concernant la politique d’importation et d’exportation (ci-après dénommés «documents FTP»), publiés tous les cinq ans par le ministère du commerce et régulièrement actualisés. Deux documents FTP présentent un intérêt pour la PER en l’espèce, à savoir celui concernant la période 2004-2009 et celui concernant la période 2009-2014. Le second est entré en vigueur en août 2009. En outre, les pouvoirs publics indiens définissent les procédures régissant la politique d’importation et d’exportation pour les deux périodes précitées dans des «manuels de procédures, volume I» (ci-après dénommé «HOP I 04-09» et «HOP I 09-14»). Ces manuels de procédures sont également mis à jour de façon régulière.
(18)
Le régime f) visé au considérant 16 repose sur la loi relative à l’impôt sur les bénéfices de 1961, qui est modifiée chaque année par la loi de finances.
(19)
Le régime g) visé au considérant 16 est géré par les pouvoirs publics du Gujarat et repose sur leur politique d’encouragement de l’activité industrielle.
3.1.1. Régime des autorisations préalables («AAS»)
a) Base juridique
(20)
La description détaillée de ce régime figure aux paragraphes 4.1.1 à 4.1.14 du document FTP 04-09 et du document FTP 09-14, ainsi qu’aux paragraphes 4.1 à 4.30A du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(21)
Le régime des autorisations préalables comporte six sous-régimes, décrits de manière plus détaillée au considérant 22. Les sous-régimes diffèrent notamment sur le plan de l’admissibilité. Les sous-régimes «exportations physiques» et «besoins annuels» sont ouverts aux fabricants-exportateurs et aux négociants-exportateurs «liés» à des fabricants. Les fabricants-exportateurs qui approvisionnent un exportateur final peuvent prétendre au sous-régime «fournitures intermédiaires». Le sous-régime «opérations assimilées à des exportations» est ouvert aux sous-traitants principaux qui approvisionnent les catégories visées au point 8.2 des documents FTP 04-09 et FTP 09-14, par exemple les fournisseurs d’une unité axée sur l’exportation. Enfin, les sociétés qui assurent l’approvisionnement intermédiaire en intrants de fabricants-exportateurs peuvent bénéficier des avantages liés aux «opérations assimilées à des exportations» dans le cadre des sous-régimes «bon d’approvisionnement par anticipation» (Advance Release Order, ci-après «ARO») et «lettre de crédit adossé domestique».
c) Mise en œuvre pratique
(22)
Des autorisations préalables peuvent être délivrées dans les cas suivants:
i) exportations physiques: il s’agit du sous-régime principal. Il permet l’importation en franchise de droits d’intrants nécessaires à la fabrication d’un produit d’exportation spécifique. Dans ce contexte, le terme «physique» signifie que le produit d’exportation doit quitter le territoire indien. Les importations autorisées et les exportations obligatoires, notamment l’indication du produit d’exportation, figurent sur l’autorisation;
ii) besoins annuels: cette licence n’est pas liée à un produit d’exportation spécifique, mais à un groupe de produits plus large (par exemple les produits chimiques et connexes). Dans les limites d’un plafond déterminé par ses résultats à l’exportation antérieurs, le titulaire de l’autorisation peut importer en franchise de droits tout intrant destiné à la fabrication de tout produit appartenant au groupe de produits couvert par l’autorisation. Il peut exporter tout produit appartenant au groupe de produits visé dans lequel les intrants exonérés de droits ont été incorporés;
iii) fournitures intermédiaires: ce sous-régime couvre les cas dans lesquels deux fabricants décident de produire un seul et même produit d’exportation en assumant chacun une phase du processus de production. Le fabricant-exportateur qui fabrique le produit intermédiaire peut importer des intrants en franchise de droits et obtenir, à cet effet, une autorisation préalable pour les intrants concernés. L’exportateur final termine le produit et est tenu de l’exporter;
iv) opérations assimilées à des exportations: ce sous-régime permet à un sous-traitant principal d’importer en franchise de droits des intrants nécessaires à la fabrication de produits destinés à être vendus en tant qu’«opérations assimilées à des exportations» aux catégories de clients visées au paragraphe 8.2, points b) à f), g), i) et j), des documents FTP 04-09 et FTP 09-14. Selon les pouvoirs publics indiens, il s’agit d’opérations pour lesquelles les produits fournis ne quittent pas le pays. Un certain nombre d’opérations d’approvisionnement sont considérées comme des opérations assimilées à des exportations à condition que les produits soient fabriqués en Inde. C’est le cas, par exemple, pour l’approvisionnement des unités axées sur l’exportation ou des sociétés implantées dans une zone économique spéciale;
v) ARO: le titulaire de l’autorisation préalable qui a l’intention de s’approvisionner en intrants sur le marché local plutôt que de les importer directement a la possibilité de s’en procurer contre des ARO. Dans ce cas, les autorisations préalables sont validées en tant qu’ARO et endossées au profit du fournisseur local au moment de la livraison des intrants qui y sont mentionnés. L’endossement de ces ARO permet au fournisseur local de bénéficier des avantages liés aux opérations assimilées à des exportations, définis au point 8.3 des documents FTP 04-09 et FTP 09-14 (c’est-à-dire autorisations préalables pour fournitures intermédiaires/opérations assimilées à des exportations, ristourne et remboursement du droit d’accises final sur les opérations assimilées à des exportations). Le mécanisme des ARO consiste à rembourser les impôts et les droits au fournisseur plutôt qu’à l’exportateur final sous la forme de ristournes/remboursements de droits. Le remboursement des impôts/droits est valable tant pour les intrants nationaux que pour les intrants importés;
vi) lettre de crédit adossé domestique: ce sous-régime couvre lui aussi les livraisons nationales au titulaire d’une autorisation préalable. Ce dernier peut demander à une banque d’ouvrir une lettre de crédit domestique au profit d’un fournisseur local. La banque n’impute sur l’autorisation pour les importations directes que le montant correspondant à la valeur et au volume des intrants obtenus dans le pays plutôt qu’importés. Le fournisseur local pourra prétendre aux avantages liés aux opérations assimilées à des exportations, définis au paragraphe 8.3 des documents FTP 04-09 et FTP 09-14 (autorisations préalables pour fournitures intermédiaires/opérations assimilées à des exportations, ristourne et remboursement du droit d’accise final sur les opérations assimilées à des exportations).
(23)
Il a été établi qu’au cours de la PER, le requérant avait bénéficié d’avantages au titre d’un seul sous-régime lié au produit concerné, à savoir celui pour les opérations assimilées à des exportations. Il n’est donc pas nécessaire de déterminer si les autres sous-régimes, non utilisés, sont passibles de mesures compensatoires.
(24)
En ce qui concerne le recours au sous-régime pour les opérations assimilées à des exportations au cours de la PER, le volume et la valeur des importations autorisées et des exportations obligatoires sont arrêtés par les pouvoirs publics indiens et inscrits sur l’autorisation. En outre, à la date des importations et des exportations, les opérations correspondantes doivent faire l’objet d’une mention portée sur l’autorisation par des fonctionnaires indiens. Le volume des importations autorisées sous ce régime est déterminé par les pouvoirs publics indiens sur la base de ratios intrants/extrants standard (standard input-output norms, ci-après les «SION»). Les SION sont calculés pour la plupart des produits, y compris le produit concerné, et sont publiés par les pouvoirs publics indiens.
(25)
À des fins de vérification par les autorités indiennes, le titulaire d’une autorisation préalable est légalement obligé de tenir un registre de consommation réelle («une comptabilité en bonne et due forme») des produits importés en franchise de droits/des biens achetés sur le marché intérieur, sous un format spécifique (points 4.26 et 4.30, et appendice 23 du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14. Ce registre doit être vérifié par un expert-comptable/comptable industriel externe qui délivre un certificat déclarant que les registres requis et les dossiers pertinents ont été examinés et que les informations fournies en vertu de l’appendice 23 sont sincères et exactes.
(26)
L’obligation d’exportation doit être respectée dans un certain délai (24 mois, avec deux prorogations possibles de six mois chacune) à compter de la délivrance de l’autorisation.
(27)
Il a été établi qu’il n’existait pas de liens entre les intrants importés et les produits finis exportés. Les matériaux intrants admis peuvent aussi être des matières premières utilisées dans la fabrication des produits en amont. Il est également apparu que, bien que cela soit obligatoire, le requérant n’avait pas tenu pour toutes les licences le registre de consommation, vérifiable par un comptable externe, visé au considérant 25 («appendice 23»). En dépit de la violation de cette exigence, le requérant a bénéficié des avantages du régime des autorisations préalables qui, compte tenu de la surestimation constatée des SION, ont en outre dépassé le cadre juridique prévu à cet effet.
d) Conclusion
(28)
L’exonération des droits à l’importation constitue une subvention au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et paragraphe 2, du règlement de base, à savoir une contribution financière des pouvoirs publics indiens ayant conféré un avantage à l’exportateur soumis à l’enquête.
(29)
Par ailleurs, le sous-régime des autorisations préalables «opérations assimilées à des exportations» est clairement subordonné en droit aux résultats à l’exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l’article 4, paragraphe 4, point a), du règlement de base. Une société ne peut obtenir d’avantage au titre de ce régime sans souscrire un engagement à l’exportation.
(30)
Le présent réexamen a donc confirmé que le sous-régime principal appliqué en l’espèce ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles énoncées à l’annexe I, point i), à l’annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l’annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Les pouvoirs publics indiens n’ont pas appliqué efficacement leur système ou procédure permettant de vérifier si des intrants ont été consommés dans la fabrication du produit exporté et en quelles quantités (annexe II, point II, paragraphe 4, du règlement de base et, pour les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement, annexe III, point II, paragraphe 2, du règlement de base). Les SION ne peuvent être considérés comme un système de vérification de la consommation réelle, puisqu’ils se sont avérés être trop généreux et qu’il a été établi que les pouvoirs publics indiens ne réclamaient pas les avantages versés en excédent. En effet, les pouvoirs publics n’ont pas exercé de contrôle efficace sur la base d’un registre de la consommation réelle correctement tenu. En outre, les pouvoirs publics indiens n’ont pas procédé à un nouvel examen fondé sur les intrants effectifs en cause, ce qu’ils auraient normalement dû faire en l’absence de système de vérification efficace (annexe II, point II, paragraphe 5, et annexe III, point II, paragraphe 3, du règlement de base). Enfin, il a été confirmé que, bien qu’obligatoire de par la loi, l’intervention d’experts-comptables n’est, dans la pratique, pas garantie dans le processus de vérification.
(31)
Le régime des autorisations préalables pour les opérations assimilées à des exportations est donc passible de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(32)
En l’absence de système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement, l’avantage passible de mesures compensatoires correspond à la remise du montant total des droits à l’importation normalement dus sur les intrants. À cet égard, il convient de noter que le règlement de base ne prévoit pas uniquement l’institution de mesures compensatoires dans le seul cas d’une remise «excessive» de droits. Conformément à l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et à l’annexe I, point i), du règlement de base, seule la remise excessive de droits peut faire l’objet de mesures compensatoires si les conditions visées aux annexes II et III du règlement de base sont remplies; or, ces conditions ne sont pas satisfaites en l’espèce. Ainsi, si l’absence de procédure de vérification adéquate est établie, l’exception pour les systèmes de ristourne visée ci-dessus n’est pas applicable et c’est la règle normale qui prévaut, selon laquelle les mesures compensatoires sont appliquées au montant des droits non acquittés (recettes abandonnées), plutôt qu’à un prétendu montant de remise excessive. Comme indiqué à l’annexe II, point II, et à l’annexe III, point II, du règlement de base, il n’incombe pas à l’autorité chargée de l’enquête de calculer le montant de la remise excessive. Au contraire, l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base impose seulement à l’autorité chargée de l’enquête d’établir des preuves suffisantes de l’inefficacité d’un prétendu système de vérification.
(33)
Le montant de subvention accordé au requérant a été calculé sur la base des droits à l’importation non perçus (droit de douane de base et droit de douane additionnel spécial) sur les intrants importés au titre du sous-régime «opérations assimilées à des exportations» au cours de la PER (numérateur). Conformément à l’article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base, les coûts nécessairement encourus pour obtenir la subvention ont été déduits du montant de subvention sur présentation de demandes dûment justifiées. Conformément à l’article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant de subvention a été réparti sur le chiffre d’affaires total réalisé à l’exportation au cours de la PER (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l’exportation et n’a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(34)
Le taux de subvention établi par rapport à ce régime pour le requérant au cours de la PER s’élève à 0,52 %.
3.1.2. Régime de crédits de droits à l’importation («DEPBS»)
a) Base juridique
(35)
La description détaillée de ce régime figure au point 4.3 du document FTP 04-09 et du document FTP 09-14, ainsi qu’au chapitre 4 du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(36)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre pratique
(37)
Tout exportateur admissible peut demander des crédits de droits à l’importation qui correspondent à un pourcentage de la valeur des produits exportés au titre du régime. De tels taux ont été établis par les autorités indiennes pour la plupart des produits, y compris le produit concerné. Ils sont calculés sur la base des ratios SION (voir considérant 24 et de l’incidence des droits de douane perçus sur la part présumée d’intrants importés dans le produit exporté, que ces droits aient été acquittés ou non. Le taux des crédits de droits à l’importation pour le produit concerné au cours de la PER de la présente enquête était de 8 %, assorti d’un plafonnement de 58 roupies par kilogramme.
(38)
Pour pouvoir bénéficier des avantages octroyés par le régime, une société doit exporter. Au moment de l’opération d’exportation, l’exportateur doit présenter aux autorités indiennes une déclaration indiquant que l’exportation est effectuée dans le cadre du régime de crédits de droits à l’importation. Pour que les marchandises puissent être exportées, les autorités douanières indiennes délivrent, pendant la procédure d’acheminement, un avis d’expédition indiquant, entre autres, le montant du crédit de droits à l’importation à octroyer pour cette opération d’exportation. À ce stade, l’exportateur connaît l’avantage dont il va bénéficier. Une fois que les autorités douanières ont émis un avis d’expédition, les pouvoirs publics indiens n’ont plus aucun moyen d’agir sur l’octroi d’un crédit de droits à l’importation. Le taux applicable au calcul du crédit octroyé est celui en vigueur au moment de la déclaration d’exportation. Il est donc impossible de modifier a posteriori le niveau de l’avantage.
(39)
Il a aussi été constaté qu’en vertu des normes comptables indiennes, les crédits de droits à l’importation peuvent être inscrits en tant que recettes dans les comptes commerciaux, selon les principes de la comptabilité d’exercice, une fois l’obligation d’exportation satisfaite. Ces crédits peuvent être utilisés pour acquitter les droits de douane dus lors de toute importation ultérieure de marchandises non soumises à des restrictions à l’importation, à l’exception des biens d’équipement. Les produits ainsi importés peuvent être vendus sur le marché intérieur (ils sont alors soumis à la taxe sur les ventes) ou être utilisés d’une autre manière. Les crédits de droits à l’importation sont librement transférables et ont une validité de 24 mois à compter de la date de leur octroi.
(40)
Les demandes de crédits de droits à l’importation sont présentées par voie électronique et peuvent concerner un nombre illimité d’opérations d’exportation. Le délai de dépôt des demandes est de trois mois après l’exportation, mais comme l’indique clairement le point 9.3 des documents HOP I 04-09 et HOP I 09-14, les demandes reçues après expiration des dates limites peuvent toujours être prises en considération moyennant l’imposition d’une pénalité financière mineure (à savoir 10 % du montant concerné).
(41)
Il a été établi que le requérant avait bénéficié de ce régime au cours de la PER.
d) Conclusions
(42)
Ce régime accorde des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Les crédits de droit à l’importation constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens puisqu’en définitive, ils sont utilisés pour acquitter des droits à l’importation, les pouvoirs publics indiens abandonnant ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, ce régime confère un avantage à l’exportateur en améliorant ses liquidités.
(43)
Par ailleurs, le DEPBS est subordonné en droit aux résultats à l’exportation; il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l’article 4, paragraphe 4, point a), du règlement de base.
(44)
Ce régime ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base, comme l’a affirmé le requérant. Il ne respecte pas les règles rigoureuses énoncées à l’annexe I, point i), à l’annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l’annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Rien n’oblige l’exportateur à consommer réellement les intrants importés en franchise de droits dans le processus de production et le montant des crédits n’est pas calculé en fonction de la quantité réelle d’intrants utilisée. De plus, il n’existe aucun système ou procédure permettant de vérifier quels intrants ont été consommés dans le processus de production du produit exporté ou s’il y a eu versement excessif de droits à l’importation au sens de l’annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. Enfin, un exportateur peut bénéficier du DEPBS, qu’il importe ou non des intrants. Pour bénéficier des avantages du régime, il suffit qu’un exportateur exporte des marchandises, sans qu’il doive apporter la preuve qu’un intrant a été importé. Par conséquent, même les exportateurs dont tous les intrants sont d’origine nationale et qui n’importent aucun des produits utilisés comme intrants peuvent bénéficier des avantages du régime DEPBS.
e) Calcul du montant de la subvention
(45)
Conformément à l’article 3, paragraphe 2, et à l’article 5 du règlement de base, le montant de la subvention passible de mesures compensatoires a été calculé en termes d’avantage conféré au bénéficiaire, tel que constaté pour la période d’enquête. Il a été considéré, à ce sujet, que l’avantage est conféré au bénéficiaire au moment où une opération d’exportation est effectuée dans le cadre de ce régime. À cet instant, les pouvoirs publics indiens peuvent renoncer à percevoir les droits de douane, ce qui constitue une contribution financière au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base.
(46)
Il a été établi que les avantages au titre du régime s’appliquaient uniquement au produit concerné. Par conséquent, il est jugé approprié de calculer l’avantage découlant du DEPBS en additionnant les crédits obtenus pour toutes les opérations d’exportation du produit concerné réalisées au titre de ce régime au cours de la PER.
(47)
Sur présentation de demandes justifiées, les coûts nécessairement encourus pour avoir droit à la subvention ont été déduits des crédits afin d’obtenir les montants de subvention (numérateur), conformément à l’article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base.
(48)
En application de l’article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ces montants ont été répartis sur le chiffre d’affaires total réalisé à l’exportation pour le produit concerné au cours de la période de l’enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l’exportation et n’a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(49)
Compte tenu de ce qui précède, le taux de subvention établi dans le cas du requérant s’établit à 7,52 % pour ce régime durant la PER.
3.1.3. Régime de droits préférentiels à l’importation des biens d’équipement («EPCGS»)
a) Base juridique
(50)
La description détaillée du EPCGS figure au chapitre 5 du document FTP 04-09 et du document FTP 09-14, ainsi qu’au chapitre 5 du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(51)
Le régime est ouvert aux fabricants-exportateurs ainsi qu’aux négociants-exportateurs «liés» à des fabricants et à des fournisseurs de services.
c) Mise en œuvre pratique
(52)
Sous réserve d’une obligation d’exportation, une société est autorisée à importer des biens d’équipement (neufs et de seconde main, vieux de dix ans au maximum) à un taux de droit réduit. Pour ce faire, les pouvoirs publics indiens délivrent sur demande une licence EPCGS, moyennant le paiement d’une redevance. Le EPCGSU prévoit un taux réduit de 3 % est appliqué à tous les biens d’équipement importés dans le cadre dudit régime. Pour qu’il soit satisfait à l’obligation d’exportation, les biens d’équipement importés doivent servir à la production d’une certaine quantité de produits d’exportation au cours d’une période donnée. En vertu du document FTP 09-14, les biens d’équipement peuvent être importés moyennant un taux de droit de 0 % dans le cadre du régime EPCGS, mais la période concernée pour remplir l’obligation d’exportation est plus courte dans ce cas.
(53)
Le titulaire d’une licence au titre du régime EPCGS peut également se procurer des biens d’équipement sur le marché national. Dans ce cas, le fabricant national de biens d’équipement peut lui-même profiter de l’avantage et importer en franchise de droits les composants requis pour la fabrication des biens en question. Il peut également demander à bénéficier de l’avantage lié aux opérations assimilées à des exportations dans le cadre d’une livraison de biens d’équipement au titulaire de la licence.
d) Conclusions
(54)
Le régime EPCGS accorde des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base. La réduction de droit constitue une contribution financière des pouvoirs publics indiens, qui abandonnent ainsi des recettes douanières normalement exigibles. En outre, elle confère un avantage à l’exportateur dans la mesure où les droits épargnés sur les importations améliorent les liquidités de la société.
(55)
Le régime EPCGS est, en outre, subordonné en droit aux résultats à l’exportation, puisque les licences ne peuvent être obtenues qu’en contrepartie d’un engagement à exporter. Il est donc jugé spécifique et susceptible de faire l’objet de mesures compensatoires en vertu de l’article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(56)
Ce régime EPCGS ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Les biens d’équipement ne relèvent pas des systèmes autorisés définis à l’annexe I, point i), du règlement de base, car ils ne sont pas consommés dans le processus de fabrication des produits exportés.
e) Calcul du montant de la subvention
(57)
Le montant de la subvention a été calculé, conformément à l’article 7, paragraphe 3, du règlement de base, sur la base du montant des droits de douane non acquittés sur les biens d’équipement importés utilisés dans le domaine pétrochimique et d’autres secteurs pour lesquels le requérant a bénéficié de tels avantages, et réparti sur une période correspondant à la durée normale d’amortissement de ces biens d’équipement dans le secteur concerné. Des intérêts ont été ajoutés à ce montant pour refléter la valeur totale de l’avantage conféré au bénéficiaire pendant la période d’enquête. Le taux d’intérêt du crédit commercial que le requérant a appliqué à ses ventes au cours de la période d’enquête de réexamen a été jugé approprié à cet effet.
(58)
Conformément à l’article 7, paragraphes 2 et 3, du règlement de base, ce montant de subvention a été réparti sur le chiffre d’affaires, réalisé à l’exportation, du secteur pétrochimique et des autres secteurs pour lesquels des avantages ont été perçus au cours de la PER (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l’exportation.
(59)
Le taux de subvention établi par rapport à ce régime au cours de la PER s’élève à 1,49 %.
3.1.4. Régime de crédits de droits à l’exportation («FMS»)
a) Base juridique
(60)
La description détaillée de ce régime figure aux points 3.9.1 à 3.9.2.2 du document FTP 04-09 et aux points 3.14.1 à 3.14.3 du document FTP 09-14, ainsi qu’aux points 3.20 à 3.20.3 du HOP I 04-09 et aux points 3.8 à 3.8.2 du HOP I 09-14.
b) Admissibilité
(61)
Le régime est ouvert à tout fabricant-exportateur ou négociant-exportateur.
c) Mise en œuvre pratique
(62)
Les exportations de tous les produits vers les pays visés à l’appendice 37(C) du HOP I 04-09 et du HOP I 09-14 peuvent bénéficier d’un crédit de droits équivalant à 2,5 % à 3 % de la valeur fab des produits exportés dans le cadre de ce régime. Certains types d’activités d’exportation sont exclus du bénéfice de ce régime, par exemple les exportations de biens importés ou transbordés, les opérations assimilées à des exportations, les exportations de services et le chiffre d’affaires réalisé à l’exportation par des unités opérant dans des zones économiques spéciales/zones axées sur l’exportation. Sont également exclus de ce régime certains types de produits, tels que les diamants, les métaux précieux, les minerais, les céréales, le sucre et les produits pétroliers.
(63)
Les crédits de droits au titre de ce régime FMS sont librement transférables et restent valables pendant une période de 24 mois à compter de la date de délivrance de l’attestation donnant droit au bénéfice du régime. Ils peuvent être utilisés pour le paiement de droits de douane sur des importations ultérieures de tout type d’intrants ou de biens, y compris des biens d’équipement.
(64)
L’attestation donnant droit au bénéfice du régime est délivrée par le port à partir duquel les exportations ont été effectuées et après la réalisation des exportations ou l’expédition des marchandises. Sous réserve qu’un demandeur fournisse aux autorités des copies de tous les documents d’exportation pertinents (par exemple la commande à l’exportation, les factures, l’avis d’expédition ou des attestations bancaires confirmant la réalisation de l’exportation), les pouvoirs publics indiens ne peuvent pas revenir sur la décision d’octroi des crédits de droits.
d) Conclusion
(65)
Le régime FMS accorde des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Les crédits FMS constituent une contribution financière des pouvoirs publics indiens puisqu’en définitive, ils sont utilisés pour acquitter les droits à l’importation, les pouvoirs publics indiens abandonnant ainsi des recettes douanières normalement exigibles. De plus, le régime confère un avantage à l’exportateur en améliorant ses liquidités.
(66)
Par ailleurs, le régime FMS est subordonné en droit aux résultats à l’exportation. Il est donc réputé spécifique et passible de mesures compensatoires au sens de l’article 4, paragraphe 4, premier alinéa, point a), du règlement de base.
(67)
Ce régime FMS ne peut être considéré comme un système autorisé de ristourne ou de ristourne sur intrants de remplacement au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), du règlement de base. Il ne respecte pas les règles rigoureuses énoncées à l’annexe I, point i), à l’annexe II (définition et règles concernant les systèmes de ristourne) et à l’annexe III (définition et règles concernant les systèmes de ristourne sur intrants de remplacement) du règlement de base. Rien n’oblige l’exportateur à consommer réellement les intrants importés en franchise de droits dans le processus de production, et le montant des crédits n’est pas calculé en fonction de la quantité réelle d’intrants utilisée. Il n’existe pas de système ou de procédure permettant de vérifier quels intrants ont été consommés dans le processus de fabrication du produit exporté ou s’il y a eu versement excessif de droits à l’importation au sens de l’annexe I, point i), et des annexes II et III du règlement de base. Enfin, les exportateurs peuvent bénéficier des avantages du FMS, qu’ils importent ou non des intrants. Pour bénéficier du régime, il suffit qu’un exportateur exporte des marchandises, sans qu’il doive apporter la preuve qu’un intrant a été importé. Par conséquent, même les exportateurs dont tous les intrants sont d’origine nationale et qui n’importent aucun des produits utilisés comme intrants peuvent bénéficier des avantages du régime FMS. En outre, un exportateur peut utiliser les crédits de droits à l’exportation pour importer des biens d’équipement, alors que ces derniers ne sont pas couverts par les systèmes autorisés de ristourne visés à l’annexe I, point i), du règlement de base, car ils ne sont pas consommés dans le processus de fabrication des produits exportés.
e) Calcul du montant de la subvention
(68)
Le montant des subventions passibles de mesures compensatoires a été calculé en termes d’avantages conférés au bénéficiaire pour l’exportation du produit concerné, constatés au cours de la PER et comptabilisés comme recettes par le requérant bénéficiant du régime, selon les principes de la comptabilité d’exercice, au moment de l’opération d’exportation. Conformément à l’article 7, paragraphes 2 et 3, du règlement de base, ce montant de subvention (numérateur) a été réparti sur le chiffre d’affaires réalisé à l’exportation pour le produit concerné au cours de la période de l’enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention est subordonnée aux résultats à l’exportation et n’a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées.
(69)
Sur présentation de demandes justifiées, les coûts nécessairement encourus pour avoir droit à la subvention ont été déduits des crédits afin d’obtenir les montants de subvention (numérateur), conformément à l’article 7, paragraphe 1, point a), du règlement de base.
(70)
Le taux de subvention établi par rapport à ce régime pour le requérant au cours de la PER s’élève à 0,87 %.
3.1.5. Régime des produits cibles («FPS»)
(71)
Pendant l’enquête, il a été établi que le requérant n’avait pas bénéficié d’avantages au titre du régime FPS au cours de la PER. Il n’a donc pas été nécessaire d’analyser plus en détail ce régime dans le cadre de la présente enquête.
3.1.6. Régime d’exonération de l’impôt sur les bénéfices («ITES»)
(72)
Pendant l’enquête, il a été établi que Reliance n’avait pas bénéficié d’avantages au titre du régime ITES au cours de la PER. Il n’a donc pas été nécessaire d’analyser plus en détail ce régime dans le cadre de la présente enquête.
3.1.7. Régime d’encouragement à l’investissement en capital («CIIS») des pouvoirs publics du Gujarat
(73)
L’État du Gujarat octroie aux entreprises industrielles remplissant les conditions voulues des incitations sous la forme d’une exonération et/ou d’un report de la taxe sur les ventes/achats afin d’encourager le développement industriel des régions en retard de développement économique de cet État.
a) Base juridique
(74)
La description détaillée de ce régime, tel qu’appliqué par les pouvoirs publics du Gujarat, figure dans la résolution des pouvoirs publics du Gujarat no INC-1095/2000(3)/I du 11 septembre 1995, la notification gouvernementale du département des finances no (GHN-43) VAT-2006/S.5(2)(2)-TH datée du 1er avril 2006 et la règle 18A issue des règles relatives à la taxe sur la valeur ajoutée du Gujarat (2006).
b) Admissibilité
(75)
Le régime CIIS est ouvert aux sociétés qui créent une nouvelle implantation industrielle ou procèdent à une vaste extension d’une implantation existante dans des régions en retard de développement économique. Il existe, toutefois, des listes exhaustives d’industries exclues du régime, qui écartent les sociétés de certains secteurs d’activité du bénéfice des mesures.
c) Mise en œuvre pratique
(76)
Ce régime CIIS exige des entreprises qu’elles investissent dans des régions en retard de développement économique. Ces régions, qui correspondent à certaines unités territoriales au Gujarat, sont classées en différentes catégories selon leur niveau de développement économique. Parallèlement, d’autres sont exclues des régimes d’incitation. Les principaux critères pris en compte pour fixer le montant des incitations sont l’importance de l’investissement et la région dans laquelle l’entreprise est ou sera établie.
(77)
Les incitations peuvent être accordées à tout moment puisqu’aucun délai n’est fixé pour le dépôt des demandes ou le respect des critères quantitatifs.
d) Conclusion
(78)
Le régime CIIS accorde des subventions au sens de l’article 3, paragraphe 1, point a) ii), et de l’article 3, paragraphe 2, du règlement de base. Il constitue une contribution financière des pouvoirs publics du Gujarat, puisque les incitations, à savoir, en l’espèce, des exonérations de la taxe sur les ventes/achats, privent les pouvoirs publics de recettes fiscales normalement exigibles. En outre, les incitations confèrent un avantage à l’entreprise, puisque le non-acquittement de la taxe normalement due améliore sa situation financière.
(79)
En outre, ce régime CIIS est spécifique aux diverses régions au sens de l’article 4, paragraphe 2, point a), et de l’article 4, paragraphe 3, du règlement de base, puisqu’il n’est ouvert qu’à certaines entreprises ayant investi dans certaines régions géographiques déterminées relevant de la juridiction de l’État en question. Il n’est pas accessible aux sociétés établies hors de ces régions et, qui plus est, le niveau de l’avantage conféré diffère selon la région concernée.
(80)
Le régime CIIS pouvoirs publics du Gujarat est donc passible de mesures compensatoires.
e) Calcul du montant de la subvention
(81)
Le requérant a affirmé ne plus avoir droit aux avantages au titre du CIIS pour l’une de ses usines. L’enquête a confirmé cette déclaration. L’admissibilité de la société pour une autre de ses usines a expiré au cours de la présente enquête. Les subventions perçues pour les activités de ces usines n’ont donc pas été prises en compte dans le calcul du montant de la subvention.
(82)
Le montant de la subvention a été calculé sur la base du montant de la taxe sur les ventes/achats normalement dû pour la période d’enquête de réexamen, qui n’a pas été acquitté au titre de ce régime. Conformément à l’article 7, paragraphe 2, du règlement de base, ce montant de subvention (numérateur) a été réparti sur l’ensemble des ventes réalisées au cours de la période d’enquête de réexamen (dénominateur), car la subvention n’est pas subordonnée aux exportations et n’a pas été accordée par référence aux quantités fabriquées, produites, exportées ou transportées. Le taux de subvention ainsi calculé s’élevait à 0,31 %.
3.1.8. Montant des subventions passibles de mesures compensatoires
(83)
Le montant total des subventions passibles de mesures compensatoires définies au sens du règlement de base, exprimé sur une base ad valorem, s’élève à 10,73 % pour le requérant. Il est supérieur au seuil de minimis fixé à l’article 14, paragraphe 5, du règlement de base.
(84)
Il est donc considéré que, conformément à l’article 18 du règlement de base, les subventions ont persisté pendant la PER.
3.2. Caractère durable du changement de circonstances concernant l’octroi de subventions
(85)
Conformément à l’article 19, paragraphe 2, du règlement de base, il a été examiné si les circonstances relatives à l’octroi de subventions ont changé de manière significative au cours de la PER.
(86)
Il a été établi que, durant la PER, le requérant a continué à bénéficier de subventions passibles de mesures compensatoires de la part des pouvoirs publics indiens. Par ailleurs, le taux de subvention mis en évidence au cours de ce réexamen est inférieur à celui déterminé lors de la dernière enquête de réexamen. Rien n’indique que les régimes seront supprimés ou que de nouveaux régimes seront mis en place dans un avenir proche.
(87)
Comme il a été démontré que le requérant bénéficie d’un taux de subventionnement plus bas qu’auparavant et qu’il est probable qu’elle continuera à percevoir des subventions d’un montant inférieur à celui déterminé lors de la dernière enquête de réexamen, il est conclu que le maintien de la mesure en vigueur dépassera les effets de la subvention passible de mesures compensatoires à l’origine du préjudice et que le montant des mesures devrait donc être modifié pour refléter les nouvelles conclusions.
4. MESURES COMPENSATOIRES ET MESURES ANTIDUMPING
4.1. Mesures compensatoires
(88)
Conformément à l’article 19 du règlement de base et aux motifs du présent réexamen intermédiaire partiel énoncés dans l’avis d’ouverture, il est établi que la marge de subvention en ce qui concerne le requérant a baissé de 13,8 % à 10,7 %, de sorte que le taux du droit compensateur institué par le règlement (CE) no 1286/2008 à l’égard de ce producteur-exportateur doit être modifié en conséquence.
(89)
Le taux de droit compensateur modifié devrait être établi au niveau du nouveau taux de subvention relevé durant le présent réexamen, étant donné que les marges de préjudice calculées dans l’enquête antisubventions initiale restent supérieures.
(90)
Lors de l’enquête initiale antisubventions, afin d’éviter que les fluctuations des prix du PET causées par les fluctuations des prix du pétrole brut ne se traduisent par le prélèvement d’un droit plus élevé, il a été décidé que les mesures devraient être établies sous la forme d’un montant spécifique par tonne. Pour la même raison, il est considéré que cette approche devrait aussi être suivie dans le cadre du présent réexamen. Le montant spécifique révisé est donc de 90,40 EUR/t.
4.2. Mesures antidumping
(91)
La modification du taux du droit compensateur aura une incidence sur le droit antidumping définitif institué par le règlement (CE) no 192/2007 sur les importations de PET produit par le requérant.
(92)
Lors de toutes les enquêtes précédentes, le droit antidumping a été ajusté afin d’éviter toute double prise en compte des effets des avantages résultant des subventions à l’exportation. À cet égard, conformément à l’article 14, paragraphe 1, du règlement antidumping de base et à l’article 24, paragraphe 1, du règlement de base, aucun produit ne peut être soumis à la fois à des mesures antidumping et à des mesures compensatoires en vue de remédier à une même situation résultant d’un dumping ou d’une subvention à l’exportation. Il a été constaté dans le cadre des enquêtes précédentes ainsi que dans celui du présent réexamen intermédiaire partiel que certains des régimes de subvention faisant l’objet de l’enquête, qui ont été considérés comme passibles de mesures compensatoires, constituaient des subventions à l’exportation au sens de l’article 4, paragraphe 4, point a), du règlement de base. En ce qui concerne les autres régimes de subventions, et notamment le régime d’encouragement à l’investissement en capital des pouvoirs publics du Gujarat, il n’a été avancé aucun élément de preuve ni aucun argument montrant si et dans quelle mesure les mêmes subventions sont neutralisées deux fois lorsque des droits antidumping et compensateurs sont institués simultanément sur le même produit importé. Il n’existait notamment aucun élément de preuve indiquant que le CIIS réduisait le prix à l’exportation d’un produit différemment du prix de produits vendus sur le marché intérieur. Par conséquent, le CIIS influence les prix des produits de la même manière et dans la même mesure, que le producteur les vende sur le marché intérieur ou sur les marchés d’exportation.
(93)
En tant que telles, ces subventions peuvent affecter le prix à l’exportation du requérant, entraînant ainsi une augmentation de la marge de dumping. En d’autres termes, les marges de dumping définitives établies dans l’enquête antidumping initiale s’expliquent en partie par l’existence de subventions à l’exportation.
(94)
En conséquence, les taux définitifs du droit antidumping pour le requérant doivent désormais être ajustés pour tenir compte du niveau révisé de l’avantage tiré des subventions à l’exportation au cours de la PER dans le cadre du présent réexamen intermédiaire partiel, afin de refléter la marge de dumping réelle demeurant à l’issue de l’institution du droit compensateur définitif ajusté qui contrebalance l’effet des subventions à l’exportation.
(95)
En d’autres termes, il convient de tenir compte des nouveaux niveaux de subvention en vue d’ajuster les marges de dumping précédemment établies.
(96)
Le taux de droit antidumping de le requérant devrait donc s’élever à 132,60 EUR/tonne.
(97)
Le requérant et les autres parties concernées ont été informés des faits et considérations en vertu desquels il était envisagé de proposer la clôture de l’enquête,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Une partie du tableau concernant Reliance Industries Ltd. figurant à l’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 193/2007 est remplacée comme suit:
Pays
Société
Droit compensateur
(EUR/tonne)
Code additionnel TARIC
«Inde
Reliance Industries Ltd
90,4
A181»
Article 2
Une partie du tableau concernant Reliance Industries Ltd. figurant à l’article 1er, paragraphe 2, du règlement (CE) no 192/2007 est remplacée par le comme suit:
Pays
Société
Droit antidumping
(EUR/tonne)
Code additionnel TARIC
«Inde
Reliance Industries Ltd
132,6
A181»
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 2 septembre 2011.