РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 16/2011 НА КОМИСИЯТА
от 10 януари 2011 година
за установяване на мерки за прилагане за Системата за бързо предупреждение за храни и фуражи
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (1), и по-специално член 51 от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 178/2002 се създава Система за бързо предупреждение за храни и фуражи (наричана по-долу „RASFF“), управлявана от Комисията и включваща държавите-членки, Комисията и Европейския орган за безопасност на храните, и имаща за цел да предостави на контролните органи добре функциониращ инструмент за уведомяване за рискове за здравето на човека, произтичащи от храни или фуражи. В член 50 от посочения регламент се определят обхватът на RASFF и изискванията за функционирането ѝ.
(2)
С член 51 от Регламент (ЕО) № 178/2002 от Комисията се изисква да установи мерки за прилагане на член 50 от същия регламент, по-специално по отношение на конкретните приложими условия и процедури за предаването на нотификации и допълнителна информация.
(3)
Основна отговорност за прилагането на законодателството на ЕС носят държавите-членки. Те провеждат официалния контрол, правилата за който са установени в Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване здравето на животните и хуманното отношение към животните (2). Системата RASFF подпомага държавите-членки при действията им, като позволява бърз обмен на информация за рисковете, произтичащи от храни или фуражи, и за мерките, които са взети или предстои да бъдат взети, за овладяване на тези рискове.
(4)
С член 29 от Регламент (ЕО) № 183/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 12 януари 2005 г. за определяне на изискванията за хигиена на фуражите (3) се разширява обхватът на системата RASFF, за да се включат сериозните рискове за здравето на животните и за околната среда. Затова терминът „риск“, използван в настоящия регламент, следва да се разбира като пряк или непряк риск за здравето на човека във връзка с храни, материали, които влизат в контакт с храни, или фуражи в съответствие с Регламент (ЕО) № 178/2002 или като сериозен риск за здравето на човека, здравето на животните или за околната среда що се отнася до фуражи в съответствие с Регламент (ЕО) № 183/2005.
(5)
Следва да бъдат установени правила, които да позволят правилното функциониране на системата RASFF както в случаи, в които e установен сериозен риск по смисъла на член 50, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 178/2002, така и във връзка с други случаи, при които макар установеният риск да е по-малък или от не толкова спешно естество, е необходим добър обмен на информация между членовете на мрежата RASFF. Видовете нотификации се подразделят на предупреждение, информация и отхвърляне на границата, за да могат членовете на мрежата да боравят по-организирано с тях.
(6)
За да може системата RASFF да функционира по-добре, следва да бъдат формулирани изисквания по отношение на процедурата на предаване на различните видове нотификации. Нотификациите за предупреждение следва да бъдат предавани и обработвани с предимство. Нотификациите за отхвърляне на границата са от особено значение за проверките, извършвани на граничните инспекционни пунктове и на определените гранични пунктове по границата на европейското икономическо пространство. Образците и речниците на данните подобряват четивността и разбирането на нотификациите. Включването на членове на мрежата в информацията за определени нотификации насочва тяхното внимание към тези нотификации и по този начин осигурява своевременното им обработване.
(7)
В съответствие с Регламент (ЕО) № 178/2002 Комисията, държавите-членки и ЕОБХ определят звена за контакт, представляващи членовете на мрежата и осигуряващи точна и бърза комуникация. В изпълнение на член 50 от посочения регламент и за да се предотвратят възможни грешки при предаването на нотификациите, всеки член на мрежата следва да определи само едно звено за контакт. Това звено за контакт следва да съдейства за бързото предаване на нотификациите до компетентния орган в рамките на държава, членка на мрежата.
(8)
За да се гарантира правилното и гладко функциониране на мрежата между нейните членове, следва да бъдат установени общи правила относно задълженията на звената за контакт. Следва също да бъдат установени разпоредби по отношение на координационната роля на Комисията, включително проверката на нотификациите. За тази цел Комисията следва също да подпомага членовете на мрежата при вземането на подходящи мерки, като установява опасностите и стопанските субекти, които фигурират в няколко нотификации.
(9)
Следва да бъде установена процедура, осигуряваща изменянето или оттеглянето от системата на подадени нотификации, които въпреки проверките, извършени от нотифициращия член и от Комисията, се окажат погрешни или необосновани.
(10)
Съгласно член 50, параграфи 3 и 4 от Регламент (ЕО) № 178/2002 от Комисията се изисква да уведомява трети държави за определени нотификации, подадени чрез системата RASFF. По тази причина, без да се засягат специфичните разпоредби на споразуменията, сключени съгласно член 50, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 178/2002, Комисията следва да бъде в пряк контакт с органите за безопасност на храните в трети държави, за да могат да бъдат изпращани нотификации до тези трети държави и в същото време да се осигури обмен на имаща отношение информация във връзка с тези нотификации и с всички преки или непреки рискове за човешкото здраве, произтичащи от храни или фуражи.
(11)
С член 10 от Регламент (ЕО) № 178/2002 се изисква обществените органи да уведомяват обществеността, наред с друго, и за рисковете за здравето на човека. Комисията следва да предоставя резюмирана информация за нотификациите, подадени чрез системата RASFF, и годишни доклади, в които се очертават тенденциите при нотифицираните чрез RASFF проблеми във връзка с безопасността на храните и при развитието на самата мрежа, които да служат за информация на членовете, заинтересованите страни и широката общественост.
(12)
Настоящият регламент беше обсъден с Европейския орган за безопасност на храните.
(13)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения в допълнение на определенията, установени в регламенти (ЕО) № 178/2002 и (ЕО) № 882/2004:
1. „мрежа“- системата за бързо предупреждение за преки или непреки рискове за здравето на човека, произтичащи от храни или фуражи, както е установена с член 50 от Регламент (ЕО) № 178/2002;
2. „член на мрежата“- държава-членка, Комисията, Европейският орган за безопасност на храните и която и да е държава, кандидатка за членство, трета държава или международна организация, сключила споразумение с Европейския съюз в съответствие с член 50, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 178/2002;
3. „звено за контакт“- определеното звено за контакт, което представлява съответния член на мрежата;
4. „нотификация за предупреждение“- нотификация за риск, който изисква или е възможно да изиска бърза реакция в друга държава, членка на мрежата;
5. „нотификация за информация“- нотификация за риск, който не изисква бърза реакция в друга държава, членка на мрежата;
а) „нотификация за информация, която изисква проследяване“- нотификация за информация във връзка с продукт, който е пуснат на пазара или може да бъде пуснат на пазара в друга държава, членка на мрежата;
б) „нотификация за информация за насочване на вниманието“- нотификация за информация във връзка с продукт, който:
6. „нотификация за отхвърляне на границата“- нотификация за отхвърляне на партида, контейнер или товар с храни или фуражи, както е посочено в член 50, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 178/2002;
7. „първоначална нотификация“- нотификация за предупреждение, нотификация за информация или нотификация за отхвърляне на границата;
8. „нотификация за проследяване“- нотификация, съдържаща допълнителна информация във връзка с първоначална нотификация;
9. „професионални субекти“- стопански субекти в хранителната промишленост и стопански субекти във фуражната промишленост, както са определени в Регламент (ЕО) № 178/2002, или стопански оператори, както са определени в Регламент (ЕО) № 1935/2004 на Европейския парламент и на Съвета (4).
Член 2
Задължения на членовете на мрежата
1. Членовете на мрежата гарантират гладкото функциониране на мрежата в рамките на своята компетентност.
2. Всеки член на мрежата определя едно звено за контакт и съобщава за него на звеното за контакт на Комисията заедно с подробна информация за лицата, отговорни за неговото функциониране, и данни за връзка с тях. За тази цел те използват образеца за информация относно звената за контакт, предоставен от звеното за контакт на Комисията.
3. Звеното за контакт на Комисията поддържа и актуализира списъка на звената за контакт и го предоставя на членовете на мрежата. Членовете на мрежата незабавно уведомяват звеното за контакт на Комисията за всяка промяна в своите звена за контакт и в данните за връзка с тях.
4. Звеното за контакт на Комисията предоставя на членовете на мрежата образците, които да бъдат използвани за нотификациите.
5. За нуждите на мрежата нейните членове осигуряват добра комуникация между своите звена за контакт и компетентните органи в рамките на тяхната компетентност, от една страна, и своите звена за контакт и звеното за контакт на Комисията, от друга. Те по-специално:
а)
създават и поддържат в добро състояние гладко функционираща комуникационна мрежа между своите звена за контакт и всички имащи отношение компетентни органи в рамките на тяхната компетентност, която да позволи непосредствено предаване на нотификациите до компетентните органи за предприемане на подходящи действия;
б)
определят ролите и отговорностите на своите звена за контакт и на имащите отношение компетентни органи в рамките на тяхната компетентност както по отношение на подготовката и предаването на нотификациите, изпращани до звеното за контакт на Комисията, така и относно оценката и разпространението на нотификациите, получени от звеното за контакт на Комисията.
6. Всички звена за контакт осигуряват дежурен служител, който е на разположение извън работно време за спешни случаи, денонощно, 7 дни в седмицата.
Член 3
Нотификации за предупреждение
1. Държавите от мрежата изпращат нотификациите за предупреждение до звеното на Комисията без неоправдано забавяне и във всички случаи в срок от 48 часа от момента, в който им е докладвано за риска. Нотификациите за предупреждение включват цялата налична информация по отношение по-специално на риска и продукта, от който произтича рискът. Фактът, че не е събрана цялата имаща отношение информация обаче не трябва да е причина за неоправдано забавяне при предаването на нотификациите за предупреждение.
2. Звеното за контакт на Комисията предава нотификациите за предупреждение до всички членове на мрежата в срок 24 часа след получаването им и след извършване на проверката, посочена в член 8.
3. Извън работно време членовете на мрежата съобщават за предаването на нотификация за предупреждение или за проследяването на нотификация за предупреждение чрез обаждане до номера за спешни повиквания на звеното за контакт на Комисията. Звеното за контакт на Комисията уведомява членовете на мрежата, които са обозначени за включване в информацията за проследяване, чрез обаждане до техните номера за спешни повиквания.
Член 4
Нотификации за информация
1. Държавите от мрежата изпращат нотификациите за информация до звеното на Комисията без неоправдано забавяне. Нотификациите включват цялата налична информация по отношение по-специално на риска и продукта, от който произтича рискът.
2. Звеното за контакт на Комисията предава нотификациите за информация до всички членове на мрежата без неоправдано забавяне след извършване на проверката, посочена в член 8.
Член 5
Нотификации за отхвърляне на границата
1. Държавите от мрежата изпращат нотификациите за отхвърляне на границата до звеното на Комисията без неоправдано забавяне. Нотификациите включват цялата налична информация по отношение по-специално на риска и продукта, от който произтича рискът.
2. Звеното за контакт на Комисията предава нотификациите за отхвърляне на границата до граничните инспекционни пунктове, както са определени в Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 г. за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни (5), и до определените гранични пунктове, както са посочени в Регламент (ЕО) № 882/2004.
Член 6
Нотификации за проследяване
1. Ако някой от членовете на мрежата разполага с допълнителна информация във връзка с риск или продукт, предмет на първоначална нотификация, той незабавно предава нотификация за проследяване посредством своето звено за контакт до звеното за контакт на Комисията.
2. Ако член на мрежата поиска последваща информация във връзка с дадена първоначална нотификация, тя се предоставя според възможностите и без неоправдано забавяне.
3. Ако при получаване на първоначална нотификация е предприето действие, както е посочено в член 50, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 178/2002, членът на мрежата, предприел действието, незабавно предава подробна информация за него на звеното за контакт на Комисията под формата на нотификация за проследяване.
4. Ако посоченото в параграф 3 действие е под формата на задържане на продукта и връщането му до изпращача, който пребивава в друга държава, членка на мрежата:
а)
членът на мрежата, предприел действието, предоставя имащата отношение информация за върнатия продукт под формата на нотификация за проследяване, освен ако тази информация вече не е била включена в първоначалната нотификация;
б)
държавата, членка на мрежата, към която е върнат продуктът, уведомява за предприетите действия във връзка с върнатите продукти чрез нотификация за проследяване.
5. Звеното за контакт на Комисията предава нотификациите за проследяване до всички членове на мрежата без неоправдано забавяне и в срок от 24 часа в случай на нотификации за предупреждения.
Член 7
Подаване на нотификации
1. Нотификациите се подават по образеца, предоставен от звеното за контакт на Комисията.
2. Всички имащи отношение полета на образците се попълват, за да е възможна ясна идентификация на съответния(те) продукт(и) и риск(ове) и да се предостави информация с цел проследяване. Предоставените от звеното за контакт речници на данните се използват във възможно най-голяма степен.
3. Нотификациите се класират съгласно определенията, предвидени в член 1, в някоя от следните категории:
а)
първоначална нотификация:
i)
нотификация за предупреждение;
ii)
нотификация за информация за проследяване;
iii)
нотификация за информация за насочване на вниманието;
iv)
нотификации за отхвърляне на границата;
б)
нотификация за проследяване.
4. В нотификациите се посочват членовете на мрежата, от които се очаква да осигурят проследяване на нотификацията.
5. Цялата имаща отношение информация се добавя към нотификацията и се изпраща до звеното за контакт на Комисията без неоправдано забавяне.
Член 8
Проверка на нотификациите
Преди нотификацията да бъде предадена до всички членове на мрежата, звеното за контакт на Комисията:
а)
проверява дали нотификацията е изчерпателна и четлива, включително дали са избрани правилните данни от речниците, посочени в член 7, параграф 2;
б)
проверява точността на правното основание, посочено за установените случаи на несъответствие; неправилното правно основание обаче не трябва да попречи на предаването на нотификация за установен риск;
в)
проверява дали предметът на нотификацията попада в обхвата на мрежата, както е установен в член 50 от Регламент (ЕО) № 178/2002;
г)
гарантира, че най-важната информация в нотификацията е предоставена на език, който е лесно разбираем от всички членове на мрежата;
д)
проверява дали са спазени изискванията, определени в настоящия регламент;
е)
установява повтарящите се нотификации за едни и същи стопански субекти и/или опасност, и/или държава на произход.
За да се спазят сроковете за предаване, Комисията може да прави малки промени в нотификациите с предварителното съгласие на нотифициращия член на мрежата.
Член 9
Оттегляне и изменяне на нотификации
1. Всеки член на мрежата може да поиска от звеното за контакт на Комисията оттеглянето на нотификация, предадена чрез мрежата, със съгласието на нотифициращия член на мрежата, ако информацията, въз основа на която е предприето действието, е необоснована или ако нотификацията е предадена погрешно.
2. Всеки член на мрежата може да поиска изменяне на нотификация със съгласието на нотифициращия член на мрежата. Нотификацията за проследяване не се счита за изменяне на нотификация и поради това може да бъде предадена, без да е необходимо съгласието на който и да е член на мрежата.
Член 10
Обмен на информация с трети държави
1. Ако продукт, предмет на нотификация, е с произход от трета държава или се разпространява в такава, Комисията уведомява третата държава без неоправдано забавяне.
2. Без да се засягат специфичните разпоредби на споразуменията, сключени съгласно член 50, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 178/2002, звеното за контакт на Комисията установява контакт с определеното единствено звено за контакт в третата държава, ако има такова, за да подобри комуникацията, включително посредством използването на информационни технологии. Звеното за контакт на Комисията изпраща нотификации до споменатото звено за контакт в третата държава за насочване на вниманието или за проследяване, въз основа на сериозността на риска.
Член 11
Публикации
Комисията може да публикува:
а)
обобщение на всички нотификации за предупреждение, за информация и за отхвърляне на границата, като предоставя информация за класирането и статуса на нотификацията, установените продукти и рискове, държавата на произход, държавите, в които са били разпространявани продуктите, нотифициращия член на мрежата, основанието за нотификацията и предприетите мерки;
б)
годишен доклад за подадените чрез мрежата нотификации.
Член 12
Настоящият регламент влиза в сила на 20-ия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 януари 2011 година.
RÈGLEMENT (UE) No 16/2011 DE LA COMMISSION
du 10 janvier 2011
portant modalités d’application relatives au système d’alerte rapide pour les denrées alimentaires et les aliments pour animaux
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 178/2002 du Parlement européen et du Conseil du 28 janvier 2002 établissant les principes généraux et les prescriptions générales de la législation alimentaire, instituant l’Autorité européenne de sécurité des aliments et fixant des procédures relatives à la sécurité des denrées alimentaires (1), et notamment son article 51,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 178/2002 établit un système d’alerte rapide pour les denrées alimentaires et les aliments pour animaux (ci-après «RASFF») qui est géré par la Commission et associe les États membres, la Commission et l’Autorité européenne de sécurité des aliments (EFSA), le but étant de mettre à la disposition des autorités de contrôle un instrument efficace de notification des risques que font peser sur la santé humaine des denrées alimentaires ou des aliments pour animaux. L’article 50 dudit règlement définit le champ d’action et les règles de fonctionnement du RASFF.
(2)
L’article 51 du règlement (CE) no 178/2002 prévoit que la Commission arrête les modalités d’application de l’article 50 de ce règlement, notamment les conditions et formes particulières applicables à la transmission des notifications et des informations complémentaires.
(3)
C’est principalement aux États membres qu’il incombe de faire respecter la législation de l’Union. Ils réalisent des contrôles officiels conformément aux dispositions du règlement (CE) no 882/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 relatif aux contrôles officiels effectués pour s’assurer de la conformité avec la législation sur les aliments pour animaux et les denrées alimentaires et avec les dispositions relatives à la santé animale et au bien-être des animaux (2). Le RASFF appuie les actions menées par les États membres en permettant l’échange rapide d’informations sur les risques que présentent des denrées alimentaires ou des aliments pour animaux et sur les mesures prises pour que ces risques soient écartés.
(4)
L’article 29 du règlement (CE) no 183/2005 du Parlement européen et du Conseil du 12 janvier 2005 établissant des exigences en matière d’hygiène des aliments pour animaux (3) étend la portée du RASFF aux risques graves pour la santé animale et pour l’environnement. Par conséquent, aux fins du présent règlement, le terme «risque» désigne un risque direct ou indirect pour la santé humaine lié à des denrées alimentaires, des matériaux en contact avec les aliments ou des aliments pour animaux, conformément au règlement (CE) no 178/2002, ou comme un risque grave pour la santé humaine ou animale ou pour l’environnement lié à des aliments pour animaux, conformément au règlement (CE) no 183/2005.
(5)
Il convient d’établir des règles qui permettent au RASFF de fonctionner correctement non seulement lorsqu’un risque grave au sens de l’article 50, paragraphe 2, du règlement (CE) no 178/2002 est détecté, mais aussi dans d’autres circonstances où, même si le risque détecté est de moindre gravité ou urgence, il est nécessaire que les membres du réseau RASFF s’échangent efficacement des informations. Les notifications sont classées en notifications d’alerte, notifications d’information et notifications de refus aux frontières, ce qui permet aux membres du réseau de les traiter plus efficacement.
(6)
Il est nécessaire, pour assurer l’efficacité du RASFF, que la procédure de transmission des différents types de notifications soit réglementée. Les notifications d’alerte doivent être transmises et traitées en priorité. Les notifications de refus aux frontières sont particulièrement importantes dans le contexte des contrôles effectués aux postes d’inspection frontaliers et aux points d’entrée désignés le long de la frontière de l’Espace économique européen. Les modèles et les dictionnaires de données améliorent la lisibilité et facilitent la compréhension des notifications. Le fait de désigner les membres du réseau concernés par certaines notifications leur permet de traiter rapidement ces notifications.
(7)
Conformément au règlement (CE) no 178/2002, la Commission, les États membres et l’EFSA ont désigné des points de contact qui représentent les membres du réseau, leur permettant de bénéficier d’un outil de communication efficace et rapide. Il convient de limiter le nombre de points de contact à un seul par membre du réseau pour se conformer à l’article 50 dudit règlement et éviter d’éventuelles erreurs dans la transmission des notifications. Ce point de contact devrait faciliter la transmission rapide des notifications à une autorité compétente dans un pays membre.
(8)
Il est nécessaire, pour que le réseau fonctionne convenablement et efficacement entre ses membres, que les tâches des points de contact soient définies par des règles communes. Il y a lieu d’adopter également des dispositions concernant le rôle coordonnateur de la Commission, y compris en matière de vérification des notifications. À cet égard, il convient aussi que la Commission aide les membres du réseau à prendre les mesures qui s’imposent en définissant les dangers et les opérateurs qui apparaissent régulièrement dans les notifications.
(9)
Il y a lieu d’établir une procédure de rectification ou de retrait des notifications qui se révèlent erronées ou infondées en dépit des contrôles effectués par les membres à l’origine des notifications et par la Commission.
(10)
L’article 50, paragraphes 3 et 4, du règlement (CE) no 178/2002 impose à la Commission d’informer les pays tiers de certaines notifications transmises par l’intermédiaire du RASFF. Par conséquent, sans préjudice des dispositions spécifiques des accords conclus en vertu de l’article 50, paragraphe 6, dudit règlement, la Commission devrait entretenir des contacts directs avec les autorités des pays tiers chargées de la sécurité des aliments pour pouvoir leur transmettre des notifications et assurer l’échange des informations utiles concernant ces notifications et tout risque direct ou indirect pour la santé humaine lié à des denrées alimentaires ou des aliments pour animaux.
(11)
L’article 10 du règlement (CE) no 178/2002 impose aux pouvoirs publics d’informer la population des risques pour la santé humaine, entre autres choses. La Commission devrait communiquer des informations récapitulatives sur les notifications RASFF transmises et des rapports annuels présentant l’évolution des problèmes de sécurité alimentaire ayant fait l’objet de notifications RASFF et l’évolution du réseau afin d’informer les membres, les parties concernées et les citoyens.
(12)
Le présent règlement a fait l’objet d’un échange de vues avec l’Autorité européenne de sécurité des aliments.
(13)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Définitions
Aux fins du présent règlement, les définitions suivantes s’appliquent en complément de celles arrêtées dans les règlements (CE) no 178/2002 et (CE) no 882/2004; on entend par:
1)
«réseau», le système d’alerte rapide pour la notification d’un risque direct ou indirect pour la santé humaine lié à des denrées alimentaires ou des aliments pour animaux, établi par l’article 50 du règlement (CE) no 178/2002;
2)
«membre du réseau», un État membre, la Commission, l’Autorité européenne de sécurité des aliments et tout pays candidat, pays tiers ou organisation internationale ayant conclu un accord avec l’Union européenne conformément à l’article 50, paragraphe 6, du règlement (CE) no 178/2002;
3)
«point de contact», le point de contact désigné qui représente le membre du réseau;
4)
«notification d’alerte», une notification concernant un risque nécessitant ou pouvant nécessiter une action rapide dans un autre pays membre;
5)
«notification d’information», une notification concernant un risque qui ne nécessite pas une action rapide dans un autre pays membre;
a)
«notification d’information nécessitant un suivi», une notification d’information relative à un produit se trouvant ou pouvant se trouver sur le marché dans un autre pays membre;
b)
«notification d’information ne nécessitant pas de suivi», une notification d’information concernant un produit qui:
i)
n’est présent que dans le pays membre à l’origine de la notification; ou
ii)
n’a pas été mis sur le marché; ou
iii)
n’est plus sur le marché;
6)
«notification de refus aux frontières», une notification concernant le refus d’un lot, d’un conteneur ou d’une cargaison de denrées alimentaires ou d’aliments pour animaux, visé à l’article 50, paragraphe 3, point c), du règlement (CE) no 178/2002;
7)
«notification initiale», une notification d’alerte, une notification d’information ou une notification de refus aux frontières;
8)
«notification complémentaire», une notification qui contient des informations complétant celles d’une notification initiale;
9)
«opérateurs professionnels», les exploitants du secteur alimentaire et les exploitants du secteur de l’alimentation animale au sens du règlement (CE) no 178/2002 ou les exploitants d’entreprise au sens du règlement (CE) no 1935/2004 du Parlement européen et du Conseil (4).
Article 2
Tâches des membres du réseau
1. Les membres du réseau veillent au fonctionnement efficace du réseau dans leur ressort.
2. Chacun des membres du réseau désigne un point de contact et notifie cette désignation au point de contact de la Commission en y joignant des informations détaillées concernant les personnes qui sont chargées de son fonctionnement et leurs coordonnées. Chaque membre du réseau utilise à cette fin le formulaire type d’information sur le point de contact que doit lui fournir le point de contact de la Commission.
3. Le point de contact de la Commission tient la liste des points de contact, l’actualise et la met à la disposition de tous les membres du réseau. Les membres du réseau informent immédiatement le point de contact de la Commission de tout changement concernant leur point de contact et ses coordonnées.
4. Le point de contact de la Commission fournit aux membres du réseau les modèles de document à utiliser pour la transmission des notifications.
5. Les membres du réseau veillent à ce que leur point de contact soit effectivement en communication avec les autorités compétentes de leur ressort, d’une part, et avec le point de contact de la Commission, d’autre part, pour les besoins du réseau. Ils sont chargés en particulier:
a)
de constituer un réseau de communication efficace associant leurs points de contact et toutes les autorités compétentes concernées de leurs ressorts et permettant la transmission immédiate des notifications aux autorités compétentes en vue de la mise en œuvre d’une action appropriée, et de le maintenir constamment en bon état de fonctionnement;
b)
de définir les rôles et les responsabilités de leurs points de contact et des autorités compétentes intéressées de leurs ressorts, pour ce qui concerne, d’une part, l’élaboration et la transmission des notifications envoyées au point de contact de la Commission et, d’autre part, l’évaluation et la diffusion des notifications reçues du point de contact de la Commission.
6. Tous les points de contact veillent à ce qu’un agent de garde soit joignable en dehors des heures de bureau, de manière que les communications urgentes puissent être assurées 24 heures sur 24, 7 jours sur 7.
Article 3
Notifications d’alerte
1. Les membres du réseau envoient les notifications d’alerte au point de contact de la Commission sans retard injustifié et en tout cas dans les quarante-huit heures suivant le moment auquel ils ont été informés du risque. Les notifications d’alerte contiennent toutes les informations disponibles concernant, en particulier, le risque et le produit à l’origine du risque. Néanmoins, le fait que toutes les informations pertinentes n’ont pas été rassemblées ne justifie pas que la transmission des notifications d’alerte soit retardée.
2. Le point de contact de la Commission transmet les notifications d’alerte à tous les membres du réseau dans les vingt-quatre heures qui suivent leur réception, après avoir effectué les vérifications prévues à l’article 8.
3. En dehors des heures de bureau, les membres du réseau préviennent le point de contact de la Commission de la transmission d’une notification d’alerte ou d’un complément d’information concernant une notification d’alerte en l’appelant à son numéro de téléphone d’urgence. Le point de contact de la Commission informe les membres du réseau désignés en vue du suivi en les appelant à leur numéro de téléphone d’urgence.
Article 4
Notifications d’information
1. Les membres du réseau envoient les notifications d’information au point de contact de la Commission sans retard injustifié. Les notifications contiennent toutes les informations disponibles concernant, en particulier, le risque et le produit à l’origine du risque.
2. Le point de contact de la Commission transmet les notifications d’information à tous les membres du réseau sans retard injustifié, après avoir effectué les vérifications prévues à l’article 8.
Article 5
Notifications de refus aux frontières
1. Les membres du réseau envoient les notifications de refus aux frontières au point de contact de la Commission sans retard injustifié. Les notifications contiennent toutes les informations disponibles concernant, en particulier, le risque et le produit à l’origine du risque.
2. Le point de contact de la Commission transmet les notifications de refus aux frontières aux postes d’inspection frontaliers, définis dans la directive 97/78/CE du Conseil du 18 décembre 1997 fixant les principes relatifs à l’organisation des contrôles vétérinaires pour les produits en provenance des pays tiers introduits dans la Communauté (5), et aux points d’entrée désignés, visés dans le règlement (CE) no 882/2004.
Article 6
Notifications complémentaires
1. Chaque fois qu’un membre du réseau dispose d’informations supplémentaires concernant le risque ou le produit faisant l’objet d’une notification initiale, il transmet immédiatement une notification complémentaire au point de contact de la Commission par l’intermédiaire de son point de contact.
2. Lorsqu’un membre du réseau demande des informations complémentaires au sujet d’une notification initiale, ces informations lui sont communiquées dans la mesure du possible et sans retard injustifié.
3. Lorsqu’un membre du réseau mène une action après avoir reçu une notification initiale, conformément à l’article 50, paragraphe 5, du règlement (CE) no 178/2002, il communique immédiatement les détails de l’action au point de contact de la Commission au moyen d’une notification complémentaire.
4. Si l’action visée au paragraphe 3 consiste à placer un produit sous contrôle officiel et à le renvoyer à un expéditeur résidant dans un autre pays membre:
a)
le membre menant l’action communique les informations utiles concernant le produit renvoyé au moyen d’une notification complémentaire, sauf si ces informations figuraient déjà intégralement dans la notification initiale;
b)
le pays membre dans lequel le produit est renvoyé fournit des informations au sujet de l’action menée concernant ce produit au moyen d’une notification complémentaire.
5. Le point de contact de la Commission transmet les notifications complémentaires à tous les membres du réseau sans retard injustifié et dans les vingt-quatre heures s’il s’agit de notifications complémentaires se rapportant à des notifications d’alerte.
Article 7
Envoi des notifications
1. Les notifications sont transmises au moyen des modèles fournis par le point de contact de la Commission.
2. Tous les champs pertinents des modèles sont remplis pour permettre l’identification précise du ou des produits et du ou des risques concernés ainsi que la traçabilité du ou des produits. Les dictionnaires de données fournis par le point de contact de la Commission sont utilisés autant que possible.
3. Les notifications sont classées, conformément aux définitions figurant à l’article 1er, dans l’une des catégories suivantes:
a)
notifications initiales
i)
notifications d’alerte;
ii)
notifications d’information nécessitant un suivi;
iii)
notifications d’information ne nécessitant aucun suivi;
iv)
notifications de refus aux frontières;
b)
notifications complémentaires.
4. Les notifications désignent les membres du réseau auxquels il est demandé d’assurer un suivi.
5. Tous les documents utiles sont joints à la notification et envoyés au point de contact de la Commission sans retard injustifié.
Article 8
Vérification de la notification
Avant de transmettre une notification à l’ensemble des membres du réseau, le point de contact de la Commission:
a)
vérifie si la notification est correctement remplie et lisible, notamment si les données adéquates des dictionnaires visés à l’article 7, paragraphe 2, ont été sélectionnées;
b)
vérifie l’exactitude de la base juridique invoquée pour les cas de non-conformité découverts; néanmoins, la référence à une base juridique incorrecte n’empêche pas la transmission de la notification si un risque a été défini;
c)
vérifie que l’objet de la notification relève de la compétence du réseau, définie par l’article 50 du règlement (CE) no 178/2002;
d)
veille à ce que les informations essentielles de la notification soient communiquées dans un langage facile à comprendre par tous les membres du réseau;
e)
s’assure du respect des dispositions du présent règlement;
f)
examine si certains opérateurs professionnels, certains dangers ou certains pays d’origine sont mentionnés de manière récurrente dans les notifications.
Dans la mesure où le délai de transmission est respecté, la Commission peut apporter de petites modifications à la notification avant de la transmettre pourvu que ces modifications fassent l’objet d’un accord avec le membre à l’origine de la notification.
Article 9
Retrait et modification d’une notification
1. Tout membre du réseau peut demander qu’une notification transmise par le réseau soit retirée par le point de contact de la Commission avec l’accord du membre à l’origine de la notification si les informations à la base de l’action à mener se révèlent non fondées ou si la notification a été transmise par erreur.
2. Tout membre du réseau peut demander que des modifications soient apportées à une notification avec l’accord du membre à l’origine de la notification. Une notification complémentaire n’est pas considérée comme une modification de la notification et elle peut par conséquent être transmise sans l’accord d’un autre membre du réseau.
Article 10
Échange d’informations avec les pays tiers
1. Si une notification concerne un produit provenant d’un pays tiers ou distribué dans un pays tiers, la Commission en informe le pays tiers concerné sans retard injustifié.
2. Sans préjudice des dispositions spécifiques des accords conclus en vertu de l’article 50, paragraphe 6, du règlement (CE) no 178/2002, le point de contact de la Commission noue des relations avec un point de contact unique désigné dans le pays tiers, s’il en existe un, afin d’améliorer la communication, y compris en ayant recours aux technologies de l’information. Le point de contact de la Commission envoie les notifications à ce point de contact du pays tiers pour information ou pour suivi en fonction de la gravité du risque.
Article 11
Publications
La Commission peut publier:
a)
un récapitulatif de toutes les notifications d’alerte, d’information et de refus aux frontières contenant des informations sur la classification et le statut de la notification, les produits et les risques définis, le pays d’origine et le pays de distribution des produits, le membre du réseau à l’origine de la notification, la raison de la notification et les mesures prises;
b)
un rapport annuel sur les notifications transmises par le réseau.
Article 12
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 10 janvier 2011.