РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 25 юни 2010 година
относно прилагането от страна на държавите-членки на програми за надзор на инфлуенцата по птиците при домашни и диви птици
(нотифицирано под номер C(2010) 4190)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/367/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (1), и по-специално член 10, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2005/94/ЕО на Съвета от 20 декември 2005 г. относно мерки на Общността за борба с инфлуенцата по птиците и за отмяна на Директива 92/40/ЕИО (2), и по-специално член 4, параграф 2 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Инфлуенцата по птиците е инфекциозно вирусно заболяване при птиците, включително домашните птици. Заразяването на домашни птици с вируси на инфлуенцата по птиците причинява две основни форми на тази болест, които се различават по своята вирулентност. Нископатогенната форма обикновено причинява само леки симптоми, а високопатогенната форма води до много високи нива на смъртност при повечето видове домашни птици. Болестта може да има сериозни последици за рентабилността на птицевъдството.
(2)
Директива 2005/94/ЕО предвижда мерки за борба с огнищата - при домашните птици и други птици, отглеждани в затворени помещения - на високопатогенна инфлуенца по птиците (НРАI) и нископатогенна инфлуенца по птиците, причинена от щамове на инфлуенцата по птиците от подтип H5 и подтип H7 (LPAI), както са определени в посочената директива. Директива 2005/94/ЕО предвижда и някои превантивни мерки, свързани с надзора и ранното откриване на вируси на инфлуенцата по птиците.
(3)
Директива 2005/94/ЕО предвижда държавите-членки да изпълняват задължителни програми за надзор. Тези програми за надзор целят идентифициране на разпространението на вирусите на LPAI при домашните птици, по-специално при водоплаващите домашни птици, преди те да са се разпространили широко сред популацията от домашни птици, така че да могат да бъдат предприети мерки за борба, за да се предотврати евентуалното мутиране във вирус на HPAI с възможни опустошителни последствия.
(4)
Директива 2005/94/ЕО предвижда също да бъдат изпълнявани програми за надзор на дивите птици, които да допринесат, на базата на редовно актуализирана оценка на риска, за обогатяване на познанията относно заплахите, пораждани от дивите птици във връзка с всеки вирус на инфлуенца по птиците, поразяващ птици.
(5)
Решение 2007/268/ЕО на Комисията от 13 април 2007 г. относно прилагането на програми за надзор на инфлуенцата по птиците при домашни и диви птици, които да се проведат в държавите-членки, и за изменение на Решение 2004/450/ЕО (3) бе прието, за да се определят насоки за изпълнението на тези програми за надзор.
(6)
След приемането на посоченото решение, натрупаният от държавите-членки опит при изпълнението на програми за надзор, постигнатият напредък в научните познания и заключенията от проведените изследвания сочат, че някои видове домашни птици и категории производство на домашни птици са изложени на по-голям риск, в сравнение с други, да бъдат заразени с вируси на инфлуенцата по птиците, също с оглед на местоположението на стопанството и други рискови фактори.
(7)
Заплахата от пренасяне на вируса на HPAI от подтип H5N1 от Югоизточна Азия в Европа поради разпространението му в западна посока през 2005 г. доведе до приемането на допълнителни мерки за привеждане в готовност и ранно откриване на този вид вирус сред домашните и дивите птици.
(8)
Решение 2005/731/ЕО на Комисията от 17 октомври 2005 г. за определяне на допълнителни изисквания по отношение на надзора на инфлуенца при дивите птици (4) изисква от държавите-членки да направят необходимото за уведомяването на компетентните органи за всяка проява на по-висока от нормалната смъртност или възникнали по-значими огнища на заболяване на диви птици, и по-специално на диви водни птици. Предвидено е също така задължение за вземане на проби и провеждане на лабораторни тестове за наличие на вируса на инфлуенца по птиците.
(9)
Целесъобразно е в настоящото решение да се включат изискванията, определени в Решение 2005/731/ЕО.
(10)
От 2006 до 2009 г. от повече от 350 000 диви птици са били взети проби, които са били изследвани за наличие на инфлуенца по птиците. Средно надзорът в държавите-членки е осъществен посредством вземане на проби от живи птици в 75 % от случаите, а в 25 % от случаите - посредством вземане на проби от болни или мъртви птици.
(11)
В рамките на този четиригодишен период повече от 1 000 мъртви или болни птици са дали положителни резултати за наличие на HPAI от подтип H5N1, докато само пет птици, от които е била взета проба като от здрави живи птици, са дали положителни проби за посочения вирус. Подтиповете на LPAI са били почти изцяло изолирани от пробите, взети от живи птици.
(12)
В заключенията, съдържащи се в годишните доклади относно надзора на инфлуенцата по птиците (5) в Съюза, съставени от референтната лаборатория на ЕС (EURL) за инфлуенца по птиците, научните становища на Европейския орган по безопасност на храните (ЕОБХ) (6), (7), (8) и работните документи на наскоро създадената работна група за надзора на болестите по животните (TFADS) се изтъква, че следва да се внесат някои изменения в настоящата стратегия за надзор на домашните и дивите птици, целящи допълнително насърчаване на основан на риска подход, който се счита за най-подходящата стратегия за надзор с оглед информирането на компетентните органи за целите на профилактиката и борбата с болестта и с оглед на защитата на стопанствата за отглеждане на домашни птици и други птици, отглеждани в затворени помещения.
(13)
Основаният на риска надзор следва да допълва системите за ранно откриване на зараза от инфлуенца по птиците при домашни птици, като вече предвидените в член 2 от Решение 2005/734/ЕО на Комисията от 19 октомври 2005 г. за установяване на мерки за биосигурност с цел намаляване на риска от пренасяне на високо патогенна инфлуенца по птиците, причинена от вирус на инфлуенца А, подтип Н5N1, от птици, живеещи в дивата среда, към домашни птици и други птици, отглеждани на закрито, и за осигуряване на система за ранно откриване в области с особен риск (9) и в глава II, точка 2 от приложението към Решение 2006/437/ЕО на Комисията от 4 август 2006 г. относно одобряване на наръчник по диагностика за инфлуенца по птиците, както е предвидено в Директива 2005/94/ЕО на Съвета (10).
(14)
Поради това насоките за надзор на инфлуенца по птиците при домашни и диви птици, установени в Решение 2007/268/ЕО, следва да бъдат преразгледани в светлината на придобия опит и научни познания и да бъдат заменени с насоките, установени в настоящото решение.
(15)
В интерес на съгласуваността на законодателството на Съюза, вземането на проби и лабораторните тестове следва да се извършват в съответствие с процедурите, определени в Решение 2006/437/ЕО, освен ако не е посочено друго.
(16)
В интерес на съгласуваността на законодателството на Съюза, при прилагането на програмите за надзор на диви птици следва изцяло да се спазват изискванията на Директива 2009/147/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 ноември 2009 г. относно опазването на дивите птици (11), по-специално по отношение на модела на надзора и процедурите за вземане на проби, описани в точки 2 и 3 от част 1 от приложение II към настоящото решение.
(17)
Решения 2005/731/ЕО и 2007/268/ЕО следва да се отменят.
(18)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да се осигури издаването от компетентните органи на подходящи разпореждания, с които организациите, занимаващи се с наблюдение и проследяване на дивите птици, ловна дейност, и другите организации със сходен предмет на дейност да бъдат задължени да уведомяват компетентните органи незабавно за всички случаи на повишена смъртност или значими огнища на заболяване сред дивите птици и, по-специално, сред дивите водни птици.
Член 2
1. Държавите-членки гарантират, че незабавно след получаване от страна на компетентния орган на уведомление по член 1 и при положение че не е установена друга ясна причина за заболяване, освен инфлуенца по птиците, компетентният орган издава разпореждане за:
а)
вземане на подходящи проби от мъртви птици и - ако е възможно - от други птици, които са били в контакт с мъртвите птици;
б)
подлагане на тези проби на лабораторни тестове за установяване наличието на вирус на инфлуенцата по птиците.
2. Процедурите по вземане на проби и тестване се извършват в съответствие с глави II-VIII на наръчника по диагностика за инфлуенца по птиците, одобрен с Решение 2006/437/ЕО.
3. Държавите-членки уведомяват незабавно Комисията в случаите, когато предвидените в параграф 1, буква б) лабораторни тестове са дали положителни резултати за наличие на високопатогенния вирус на инфлуенца по птиците (HPAI).
Член 3
Програмите за надзор на инфлуенца по птиците при домашни и диви птици, които е предвидено да се прилагат от държавите-членки в съответствие с член 4, параграф 1 от Директива 2005/94/ЕО, трябва да отговарят на насоките, определени в приложения I и II към настоящото решение.
Член 4
Без да се засягат изискванията, предвидени в законодателството на Съюза, компетентният орган гарантира, че всички положителни и отрицателни резултати от серологични и вирусологични изследвания за инфлуенца по птиците, получени в рамките на програмите за надзор на домашни и диви птици, се докладват на всеки шест месеца на Комисията. Те се предават чрез онлайн системата на Комисията ежегодно - преди 31 юли за предходните шест месеца (от 1 януари до 30 юни), и преди 31 януари за предходните шест месеца (от 1 юли до 31 декември).
Член 5
Решения 2005/731/ЕО и 2007/268/ЕО се отменят.
Член 6
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 25 юни 2010 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 25 juin 2010
concernant la réalisation par les États membres de programmes de surveillance de l’influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages
[notifiée sous le numéro C(2010) 4190]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2010/367/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 90/425/CEE du Conseil du 26 juin 1990 relative aux contrôles vétérinaires et zootechniques applicables dans les échanges intracommunautaires de certains animaux vivants et produits dans la perspective de la réalisation du marché intérieur (1), et notamment son article 10, paragraphe 4,
vu la directive 2005/94/CE du Conseil du 20 décembre 2005 concernant des mesures communautaires de lutte contre l’influenza aviaire et abrogeant la directive 92/40/CEE (2), et notamment son article 4, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
L’influenza aviaire est une maladie virale infectieuse qui touche les oiseaux, y compris les volailles. La contamination des volailles domestiques par les virus de l’influenza aviaire se traduit par deux formes principales de la maladie, qui se distinguent par leur virulence. La forme faiblement pathogène ne cause généralement que des symptômes bénins, tandis que la variante hautement pathogène entraîne, chez la plupart des espèces de volailles, un taux de mortalité très élevé. Cette maladie peut avoir une incidence grave sur la rentabilité de l’élevage de volailles.
(2)
La directive 2005/94/CE prévoit des mesures de lutte à appliquer en cas d’apparition d’un foyer, chez des volailles ou d’autres oiseaux captifs, d’influenza aviaire hautement pathogène (IAHP) et d’influenza aviaire faiblement pathogène (IAFP) provoqué par des virus de l’influenza aviaire des sous-types H5 et H7, tels que définis dans ladite directive. La directive 2005/94/CE établit également certaines mesures préventives relatives à la surveillance et à la détection précoce de virus d’influenza aviaire.
(3)
La directive 2005/94/CE prévoit que les États membres doivent réaliser des programmes de surveillance obligatoires. Ces programmes de surveillance ont pour but de déterminer la circulation des virus d’IAFP chez les volailles, notamment les oiseaux sauvages aquatiques, avant leur propagation dans la population de volailles, de manière à permettre la mise en place de mesures de lutte susceptibles d’empêcher toute mutation en un virus d’IAHP, dont les conséquences pourraient être désastreuses.
(4)
La directive 2005/94/CE prévoit aussi la réalisation de programmes de surveillance des oiseaux sauvages afin de contribuer, sur la base d’une évaluation des risques régulièrement actualisée, à enrichir les connaissances sur les menaces que représentent les oiseaux sauvages en ce qui concerne tout virus de l’influenza d’origine aviaire présent chez des oiseaux.
(5)
La décision 2007/268/CE de la Commission du 13 avril 2007 concernant la réalisation de programmes de surveillance de l’influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages dans les États membres et modifiant la décision 2004/450/CE (3) fixe des lignes directrices pour la réalisation de ces programmes de surveillance.
(6)
Depuis l’adoption de ladite décision, l’expérience acquise par les États membres en matière de réalisation des programmes de surveillance, les progrès des connaissances scientifiques et les conclusions des recherches suggèrent que certaines espèces de volaille et certaines catégories de production de volailles sont plus exposées que d’autres à une contamination par des virus d’influenza aviaire, compte tenu également de la situation géographique de l’exploitation et d’autres facteurs de risque.
(7)
La menace de l’introduction en Europe du virus d’IAHP du sous-type H5N1 depuis l’Asie du Sud-Est et sa propagation vers l’ouest, en 2005, ont entraîné l’adoption de mesures supplémentaires visant à améliorer l’état de préparation et la détection précoce de ce type de virus chez les volailles et les oiseaux sauvages.
(8)
La décision 2005/731/CE de la Commission du 17 octobre 2005 établissant des dispositions supplémentaires relatives à la surveillance de l’influenza aviaire chez les oiseaux sauvages (4) prévoit que les États membres organisent la notification aux autorités compétentes des cas de mortalité anormale et de foyers importants de maladie chez les oiseaux sauvages, notamment dans l’avifaune des zones humides. Il y a également lieu de prélever des échantillons et de les soumettre à des analyses en laboratoire à des fins de dépistage du virus de l’influenza aviaire.
(9)
Il convient d’inclure dans la présente décision les dispositions prévues par la décision 2005/731/CE.
(10)
Entre 2006 et 2009, des échantillons ont été prélevés sur plus de 350 000 oiseaux sauvages et soumis à des analyses en laboratoire à des fins de dépistage du virus de l’influenza aviaire. En moyenne, la surveillance dans les États membres a été opérée en prélevant des échantillons sur des oiseaux vivants dans 75 % des cas et sur des oiseaux malades ou morts dans 25 % des cas.
(11)
Au cours de cette période de quatre ans, le virus d’IAHP du sous-type H5N1 a été détecté sur plus de mille oiseaux trouvés morts ou malades, tandis qu’il n’a été détecté que sur cinq oiseaux vivants et en bonne santé au moment du prélèvement de l’échantillon. Les sous-types d’IAFP ont presque exclusivement été détectés sur des échantillons prélevés sur des oiseaux vivants.
(12)
Les conclusions des rapports annuels relatifs à la surveillance de l’influenza aviaire (5) dans l’Union, établis par le laboratoire de référence de l’Union européenne pour l’influenza aviaire, les avis scientifiques de l’Autorité européenne de sécurité des aliments (6), (7), (8) et les travaux de la task-force récemment mise en place pour la surveillance des maladies animales jugent utile de modifier certains éléments de la stratégie de surveillance des volailles et des oiseaux sauvages afin d’encourager l’approche fondée sur les risques, qui semble constituer la meilleure stratégie en vue de l’information des autorités compétentes dans un but de prévention de la maladie et de lutte contre celle-ci et de protection des exploitations élevant des volailles et d’autres oiseaux captifs.
(13)
La surveillance fondée sur les risques doit compléter les systèmes de détection précoce de l’influenza aviaire chez les volailles, tels que les prévoient l’article 2 de la décision 2005/734/CE de la Commission du 19 octobre 2005 arrêtant des mesures de biosécurité destinées à limiter le risque de transmission aux volailles et autres oiseaux captifs, par des oiseaux vivant à l’état sauvage, de l’influenza aviaire hautement pathogène causée par le sous-type H5N1 du virus de l’influenza A, et établissant un système de détection précoce dans les zones particulièrement exposées (9) et le chapitre II, point 2), de l’annexe à la décision 2006/437/CE de la Commission du 4 août 2006 portant approbation d’un manuel de diagnostic pour l’influenza aviaire conformément à la directive 2005/94/CE du Conseil (10).
(14)
Il convient dès lors de revoir les lignes directrices concernant la surveillance de l’influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages établies par la décision 2007/268/CE en fonction de l’expérience et des connaissances scientifiques acquises et de les remplacer par les lignes directrices établies dans la présente décision.
(15)
Dans un souci de cohérence de la législation de l’Union et sauf disposition contraire, le prélèvement d’échantillons et les analyses en laboratoire doivent être effectués conformément aux procédures définies par la décision 2006/437/CE.
(16)
Dans un souci de cohérence de la législation de l’Union, lors de la réalisation des programmes de surveillance des oiseaux sauvages, il convient de tenir pleinement compte des dispositions de la directive 2009/147/CE du Parlement européen et du Conseil du 30 novembre 2009 concernant la conservation des oiseaux sauvages (11), notamment en ce qui concerne la conception de la surveillance et les procédures de prélèvement d’échantillons décrites dans les sections 2 et 3 de la partie 1 de l’annexe II à la présente décision.
(17)
Il convient d’abroger les décisions 2005/731/CE et 2007/268/CE.
(18)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les États membres adoptent les mesures nécessaires pour garantir que les autorités compétentes prennent les dispositions appropriées pour que les organismes d’observation et de baguage des oiseaux sauvages, les sociétés de chasse et les autres organisations concernées notifient sans délai aux autorités compétentes les cas de mortalité anormale ou de foyers importants de maladie chez les oiseaux sauvages, et en particulier dans l’avifaune des zones humides.
Article 2
1. Les États membres s’assurent que, dès réception par l’autorité compétente de toute notification, telle que visée à l’article 1er et dès lors qu’aucune cause manifeste de maladie autre que l’influenza aviaire n’a été mise en évidence, l’autorité compétente organise:
a)
le prélèvement d’échantillons appropriés sur des oiseaux morts et, si possible, sur d’autres oiseaux ayant été en contact avec les oiseaux morts;
b)
l’analyse en laboratoire des échantillons prélevés à des fins de dépistage du virus de l’influenza aviaire.
2. Les procédures de prélèvement d’échantillons et les analyses en laboratoire sont effectuées conformément aux chapitres II à VIII du manuel de diagnostic pour l’influenza aviaire adopté par la décision 2006/437/CE.
3. Les États membres informent sans tarder la Commission lorsque les analyses en laboratoire prévues au paragraphe 1, point b), confirment la présence du virus d’influenza aviaire hautement pathogène (IAHP).
Article 3
Les programmes de surveillance de l’influenza aviaire chez les volailles et les oiseaux sauvages à réaliser par les États membres conformément à l’article 4, paragraphe 1, de la directive 2005/94/CE sont conformes aux lignes directrices figurant aux annexes I et II de la présente décision.
Article 4
Sans préjudice des exigences prévues par la législation de l’Union, les autorités compétentes veillent à ce que tous les résultats, positifs et négatifs, des analyses sérologiques et virologiques de dépistage de l’influenza aviaire effectuées dans le cadre de programmes de surveillance chez les volailles et les oiseaux sauvages soient communiqués tous les six mois à la Commission. Ils sont transmis par l’intermédiaire du système en ligne de la Commission, chaque année avant le 31 juillet pour les six mois précédents (du 1er janvier au 30 juin) et avant le 31 janvier pour les six mois précédents (du 1er juillet au 31 décembre).
Article 5
Les décisions 2005/731/CE et 2007/268/CE sont abrogées.
Article 6
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 25 juin 2010.