РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 22 февруари 2011 година
за дерогация от правилата за произход, определени с Решение 2001/822/ЕО на Съвета относно някои рибни продукти, внесени от Сен Пиер и Микелон
(нотифицирано под номер C(2011) 986)
(2011/122/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2001/822/ЕО на Съвета от 27 ноември 2001 г. за асоцииране на отвъдморските страни и територии към Европейската общност („Решение за отвъдморско асоцииране“) (1), и по-специално член 37 от приложение III към него,
като има предвид, че:
(1)
Приложение III към Решение 2001/822/ЕО се отнася до определението на понятието „продукти с определен произход“ и методите на административно сътрудничество. Съгласно член 37 от него дерогации от тези правила за произход могат да се приемат в случаите, когато това се налага от развитието на съществуващи производства или създаването на нови производства в дадена страна или територия.
(2)
На 19 октомври 2010 г. Сен Пиер и Микелон поиска дерогация от правилата за произход, определени в приложение III към Решение 2001/822/ЕО, за срок от осем години. На 12 ноември Сен Пиер и Микелон предостави допълнителна информация. Искането обхваща общо годишно количество от 225 тона омари (Homarus americanus) с позиции 0306 и 1605 от ХС, 600 тона скумрии и херинги (Scomber scombrus, Clupea harengus) с позиции 0303, 0304, 0305 и 1604 от ХС и 250 тона миди от вида Mytilus edulis с позиции 0307 и 1605 от ХС, произхождащи от трети държави и обработени в Сен Пиер и Микелон за износ към Съюза.
(3)
Сен Пиер и Микелон обосновава искането си с продължаващия недостиг на източници за снабдяване с друга риба.
(4)
Тази дерогация е оправдана съгласно член 37, параграф 1 и параграф 5, букви а) и б) от приложение III към Решение 2001/822/ЕО, и по-специално по отношение на развитието на вече съществуваща местна промишленост, икономическото и социалното въздействие и особеното местоположение на Сен Пиер и Микелон. Тъй като дерогацията се предоставя за продукти, изискващи действителна обработка, тя ще спомогне за развитието на съществуваща промишленост. Дерогацията е от жизненоважно значение за успеха на въпросната фабрика, в която са заети много хора. Поради тази причина сегашното производство следва да бъде допълнено с нови биологични видове.
(5)
При спазването на определени условия относно количествата, контрола и продължителността, дерогацията не би причинила сериозни щети на някой от съществуващите сектори в Съюза, нито на една или повече държави-членки.
(6)
По отношение на продуктите под позиция 0303 от ХС обаче от общата структура на член 37 следва, че за тях не може да бъде предоставена дерогация от правилата за произход, определени в приложение III към Решение 2001/822/ЕО. В действителност тези продукти не допринасят за развитието на съществуваща промишленост, тъй като са предмет на опаковъчни дейности, които нямат характера на истински промишлени дейности.
(7)
Също така следва дерогацията да не се предоставя за пресни и замразени филета от скумрии и херинги с позиция 0304 от ХС, тъй като филетирането, което се извършва във връзка с тях, е все по-механизирано. Работната сила, използвана при филетирането, е твърде незначителна, за да окаже въздействие върху равнището на заетост. Следователно обработването на тези продукти няма да допринесе за развитието на съществуващата промишленост и всяка дерогация в тяхна полза е необоснована.
(8)
По отношение на скумриите и херингите по позиции 0305 и 1604 от ХС дерогацията следва да обхваща само пушени и обработени скумрии и херинги. За да се даде възможност на местната промишленост да се възползва напълно от редовното и качествено снабдяване със суровини и да се предложи допълнителна дейност по време на неактивния сезон, която да генерира икономии от мащаба за местната промишленост, следва да бъде отпуснато исканото годишно количество от 600 тона за тези продукти.
(9)
Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (2) определя правила за управление на тарифните квоти. С цел да се гарантира ефективно управление, тези правила следва да се прилагат mutatis mutandis по отношение на управлението на количествата, за които се предоставя въпросната дерогация.
(10)
Тъй като срокът на действие на Решение 2001/822/ЕО изтича на 31 декември 2013 г., следва да се предвиди, че дерогацията ще остане приложима и след 31 декември 2013 г., в случай че бъде взето ново решение относно асоциирането на отвъдморските страни и територии към Европейската общност или срокът на действие на Решение 2001/822/ЕО бъде удължен.
(11)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от разпоредбите на приложение III към Решение 2001/822/ЕО посочените в приложението към настоящото решение рибни продукти, обработени в Сен Пиер и Микелон, се считат за произхождащи от Сен Пиер и Микелон, когато са произведени от съставки, които не са с произход от тези територии, в съответствие с разпоредбите на настоящото решение.
Член 2
Дерогацията, предвидена в член 1, се прилага за посочените в приложението рибни продукти и годишни количества, които се внасят в Съюза от Сен Пиер и Микелон за периода от 1 февруари 2011 г. до 31 януари 2019 г.
Член 3
Членове 308а, 308б и 308в от Регламент (ЕИО) № 2454/93 относно управлението на тарифните квоти се прилагат mutatis mutandis по отношение на управлението на количествата, посочени в приложението към настоящото решение.
Член 4
Митническите органи на Сен Пиер и Микелон предприемат необходимите мерки за извършване на количествени проверки на износа на продуктите, посочени в член 1.
За целта всички удостоверения, издадени в съответствие с настоящото решение, трябва да съдържат препратка към него.
Компетентните органи на Сен Пиер и Микелон представят на всеки три месеца пред Комисията справка за количествата, за които са издадени сертификати за движение EUR 1 в съответствие с настоящото решение, както и серийните номера на тези сертификати.
Член 5
Клетка № 7 на сертификатите EUR 1, издадени съгласно настоящото решение, трябва да съдържа един от следните текстове:
-
„Derogation - Decision 2011/122/EU“;
-
„Dérogation - Décision 2011/122/UE“.
Член 6
Настоящото решение се прилага от 1 февруари 2011 г. до 31 януари 2019 г.
Ако обаче бъде приет нов преференциален режим, заместващ Решение 2001/822/ЕО след 31 декември 2013 г., или срокът на действащия режим бъде удължен, настоящото решение ще продължи да се прилага до датата на изтичане на срока на този нов режим или на удължението на действащия режим, но във всеки случай не по-късно от 31 януари 2019 г.
Член 7
Адресати на настоящото решението са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 22 февруари 2011 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 22 février 2011
portant dérogation aux règles d’origine définies dans la décision 2001/822/CE du Conseil, en ce qui concerne certains produits de la pêche importés de Saint-Pierre-et-Miquelon
[notifiée sous le numéro C(2011) 986]
(2011/122/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la décision 2001/822/CE du Conseil du 27 novembre 2001 relative à l’association des pays et territoires d’outre-mer à la Communauté européenne («décision d’association outre-mer») (1), et notamment son annexe III, article 37,
considérant ce qui suit:
(1)
L’annexe III de la décision 2001/822/CE concerne la définition de la notion de «produits originaires» et les méthodes de coopération administrative. En vertu de l’article 37 de cette annexe, des dérogations aux règles d’origine peuvent être accordées lorsque le développement d’industries existantes ou l’implantation d’industries nouvelles dans un pays ou un territoire le justifient.
(2)
Le 19 octobre 2010, Saint-Pierre-et-Miquelon a sollicité, pour une durée de huit ans, une dérogation aux règles d’origine définies à l’annexe III de la décision 2001/822/CE. Le 12 novembre, des renseignements complémentaires ont été fournis par Saint-Pierre-et-Miquelon. La demande porte sur les quantités totales annuelles suivantes: 225 tonnes de homard (Homarus americanus) relevant des positions 0306 et 1605 du SH, 600 tonnes de maquereau et de hareng (Scomber scombrus, Clupea harengus) relevant des positions 0303, 0304, 0305 et 1604 du SH, et 250 tonnes de moules (Mytilus edulis) relevant des positions 0307 et 1605 du SH, originaires de pays tiers et transformées à Saint-Pierre-et-Miquelon en vue de leur exportation vers l’Union européenne.
(3)
Saint-Pierre-et-Miquelon a fondé sa demande sur l’insuffisance persistante des sources d’approvisionnement en autres poissons.
(4)
La dérogation est justifiée en vertu des dispositions de l’article 37, paragraphe 1, et paragraphe 5, points a) et b), de l’annexe III de la décision 2001/822/CE, notamment en ce qui concerne le développement d’une industrie existante locale, l’incidence économique et sociale et la situation particulière de Saint-Pierre-et-Miquelon. La dérogation étant en effet accordée pour des produits impliquant une transformation réelle, elle contribuera au développement d’une industrie existante. La dérogation est indispensable au succès de l’activité de l’usine en question, qui emploie un grand nombre de salariés permanents et de saisonniers. Il convient dès lors que la production actuelle soit complétée par le recours à de nouvelles espèces.
(5)
Sous réserve du respect de certaines conditions relatives aux quantités, à la surveillance et à la durée, la dérogation n’est pas de nature à causer de grave préjudice à un secteur d’activité de l’Union ou d’un ou de plusieurs de ses États membres.
(6)
S’agissant des produits relevant de la position 0303 du SH, il résulte cependant de l’économie générale de l’article 37 qu’une dérogation aux règles d’origine définies à l’annexe III de la décision 2001/822/CE ne peut être accordée pour ces produits. En effet, ils ne contribuent pas au développement d’une industrie existante car ils font l’objet d’opérations de conditionnement, lesquelles ne présentent pas le caractère d’activités réellement industrielles.
(7)
De même, il convient de ne pas accorder de dérogation pour les filets de maquereau et de hareng frais et congelés relevant de la position 0304 du SH, car les opérations de filetage correspondantes se caractérisent par une mécanisation de plus en plus poussée. L’utilisation de mains-d’œuvre pour ces opérations de filetage se révèle trop insignifiante pour avoir une incidence sur le niveau de l’emploi. La transformation des produits concernés n’étant donc pas de nature à contribuer au développement de l’industrie existante, aucune dérogation en leur faveur ne saurait se justifier.
(8)
S’agissant du maquereau et du hareng relevant des positions 0305 et 1604 du SH, il convient que la dérogation soit limitée au maquereau et au hareng fumés et transformés. Pour permettre à l’industrie locale de bénéficier pleinement d’un approvisionnement régulier en matières premières de qualité, et de mettre en œuvre une activité complémentaire en basse saison, ce qui lui donnera la possibilité de réaliser des économies d’échelle, il convient d’autoriser, pour ces produits, la quantité annuelle de 600 tonnes demandée.
(9)
Le règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission du 2 juillet 1993 fixant certaines dispositions d’application du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil établissant le code des douanes communautaire (2) fixe les règles de gestion des contingents tarifaires. Dans l’intérêt d’une bonne gestion, il importe que ces règles soient appliquées, mutatis mutandis, à la gestion des quantités pour lesquelles la dérogation est accordée.
(10)
Étant donné que la décision 2001/822/CE expire le 31 décembre 2013, il convient de prévoir que la dérogation continuera à s’appliquer au-delà du 31 décembre 2013 si une nouvelle décision relative à l’association des pays et territoires d’outre-mer à la Communauté européenne est adoptée avant cette date ou si la décision 2001/822/CE est prorogée.
(11)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité du code des douanes,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Par dérogation aux dispositions de l’annexe III de la décision 2001/822/CE, les produits de la pêche transformés à Saint-Pierre-et-Miquelon qui figurent à l’annexe de la présente décision sont considérés comme originaires de Saint-Pierre-et-Miquelon lorsqu’ils sont obtenus à partir de poissons non originaires, conformément aux conditions définies dans la présente décision.
Article 2
La dérogation prévue à l’article 1er s’applique aux produits de la pêche et aux quantités annuelles indiqués à l’annexe qui sont importés dans l’Union depuis Saint-Pierre-et-Miquelon entre le 1er février 2011 et le 31 janvier 2019.
Article 3
Les articles 308 bis, 308 ter et 308 quater du règlement (CEE) no 2454/93 relatifs à la gestion des contingents tarifaires s’appliquent, mutatis mutandis, à la gestion des quantités définies à l’annexe de la présente décision.
Article 4
Les autorités douanières de Saint-Pierre-et-Miquelon prennent les mesures nécessaires pour assurer les contrôles quantitatifs applicables aux exportations des produits visés à l’article 1er.
À cet effet, tous les certificats émis conformément à la présente décision comportent une référence à celle-ci.
Les autorités compétentes de Saint-Pierre-et-Miquelon transmettent tous les trimestres à la Commission un relevé des quantités pour lesquelles des certificats de circulation EUR 1 ont été délivrés en vertu de la présente décision, ainsi que les numéros de série de ces certificats.
Article 5
La case 7 des certificats EUR 1 délivrés en vertu de la présente décision comporte l’une des mentions suivantes:
-
«Derogation - Decision/2011/122/EU»
-
«Dérogation - décision/2011/122/UE».
Article 6
La présente décision s’applique du 1er février 2011 au 31 janvier 2019.
Si un nouveau régime préférentiel remplaçant la décision 2001/822/CE au-delà du 31 décembre 2013 est adopté, ou si le régime actuel est prorogé, la présente décision continue toutefois de s’appliquer jusqu’à la date d’expiration de ce nouveau régime ou du régime actuel prorogé, mais, dans tous les cas, jusqu’au 31 janvier 2019 au plus tard.
Article 7
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 22 février 2011.