РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 28 ноември 2011 година
за разрешаване на някои държави-членки да предоставят временни дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО на Съвета по отношение на картофи за посев с произход от определени провинции на Канада
(нотифицирано под номер C(2011) 8633)
(само текстовете на гръцки, испански, италиански, малтийски и португалски език са автентични)
(2011/778/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2000/29/ЕО на Съвета от 8 май 2000 г. относно защитните мерки срещу въвеждането в Общността на вредители по растенията или растителните продукти и срещу тяхното разпространение в Общността (1), и по-специално член 15, параграф 1 от нея,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно Директива 2000/29/ЕО картофите за посев с произход от американския континент не трябва да бъдат въвеждани в Съюза. Въпреки това тази директива допуска дерогации от това правило, при условие че не съществува опасност от разпространяване на вредители.
(2)
Решение 2003/61/ЕО на Комисията от 27 януари 2003 г. за разрешаване на някои държави-членки да предоставят временни дерогации от някои разпоредби на Директива 2000/29/ЕО на Съвета по отношение на картофите за посев с произход от определени провинции на Канада (2) претърпя няколко съществени изменения. Тъй като Португалия помоли за удължаване срока на действие на тези дерогации и предстои да бъдат внесени други изменения, посоченото решение следва да бъде заменено.
(3)
Понастоящем Канада се счита за свободна от вироида, причиняващ вретеновидна деформация на картофените клубени, но все още не е напълно свободна от Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (по-нататък наричан „Clavibacter michiganensis“).
(4)
Информацията, предоставена от Канада, показа, че тя е разработила своя програма за ликвидиране на Clavibacter michiganensis в провинциите New Brunswick и остров Принц Едуард и е разумно да се допусне, че програмата за ликвидиране е оказала реално въздействие в някои райони на тези провинции. Следователно може да се установи, че не е налице риск от разпространение на Clavibacter michiganensis, при условие че са спазени определени технически условия.
(5)
В скорошни уведомления по Директива 2000/29/ЕО се съдържаше информация за първите случаи на откриване на Epitrix similaris в Съюза, а именно в Португалия и в един регион на Испания. Последващ анализ на фитосанитарния риск, извършен по отношение на Epitrix spp., показа, че някои видове Epitrix увреждат картофените клубени (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita и Epitrix tuberis). Той също така показа, че някои видове Epitrix се срещат в Канада.
(6)
Предвид непроменената ситуация по отношение на вироида, причиняващ вретеновидна деформация на клубените, и Clavibacter michiganensis, и въпреки наличието на Epitrix spp. в Канада, разрешението за предвиждане на дерогации остава обосновано. Следва обаче да бъдат включени разпоредби във връзка с видовете Epitrix, които нанасят щети на картофените клубени.
(7)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния фитосанитарен комитет,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Разрешава се на Гърция, Испания, Италия, Кипър, Малта и Португалия да предвидят дерогации от:
а)
член 4, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО, по отношение на забраната, посочена в точка 10 от част А на приложение III към същата директива;
б)
член 5, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО и третото тире на член 13, параграф 1, подточка i) от същата директива, що се отнася до специалните изисквания, посочени в точки 25.2 и 25.3 от раздел I на част A на приложение IV към посочената директива.
2. Разрешението за предвиждане на дерогации, посочено в параграф 1, се прилага за:
а)
картофи за посев от сортовете Atlantic, „Donna“, „Kennebec“, „Russet Burbank“, „Sebago“ и „Shepody“, с произход от провинциите New Brunswick и остров Принц Едуард в Канада (по-нататък наричани „картофите за посев“);
б)
картофи за посев, които отговарят на условията, предвидени в членове 2-13, в допълнение към изискванията, посочени в приложения I, II и IV към Директива 2000/29/ЕО;
в)
за сезоните за търговия с картофи от 1 декември до 31 март всяка година до 31 март 2014 г.
Член 2
1. В провинциите New Brunswick или остров Принц Едуард картофите за посев трябва да са произведени в полета, разположени в район, който, независимо дали полетата се обработват от производители на картофи от или извън тази зона, отговаря на условията, определени в параграфи 2-9.
2. Зоната трябва да е официално обявена от Канадската агенция за инспекция на храните за свободна от вироида, причиняващ вретеновидна деформация на клубените, и от Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (по-нататък наричан „Clavibacter michiganensis“).
По отношение на Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita и Epitrix tuberis картофите за посев са били почистени с четка с цел физическо отстраняване на вредителите, ако има такива, и почистване на клубените от пръстта.
3. Зоната обхваща:
а)
полета, притежавани или наети от поне три различни производителя на картофи; или
б)
площ от поне четири квадратни километра, напълно оградена от вода или от полета, на която в рамките на трите предходни години не са били открити вредителите, посочени в параграф 2.
4. Всички произведени в зоната картофи са първо пряко поколение на картофи за посев от категория „Pre-elite“, „Elite I“, „Elite II“, „Elite III“ или „Elite IV“, произведени в предприятия, квалифицирани за производството на картофи за посев от категориите „Pre-elite“ или „Elite I“, които са официални предприятия или официално определени и контролирани за тази цел предприятия.
5. Площта, разпределена за производството на картофи за посев, които не са окончателно сертифицирани като картофи за посев, не бива да надвишава една пета от общата площ, разпределена за сертифициране.
6. Съответните официални органи на Канада трябва да са извършвали ежегодно систематични и представителни проучвания, най-малко в продължение на последните пет години, при подходящи условия, за откриване наличието на вироида, причиняващ вретеновидна деформация при клубените, или на Clavibacter michiganensis, върху всички полета с картофени насаждения, разположени в зоната, както и върху картофите, събрани на тях, включително подходящи лабораторни изследвания, и тези изследвания да не са довели до утвърдителна констатация или друг елемент, който би попречил на обявяването на тази зона за зона, свободна от вредители.
7. Непосредствено преди износа, по време на съответно официално изследване за картофите за посев е установено, че са свободни от Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita и Epitrix tuberis, както и от симптомите за тяхното наличие, и са почистени от пръстта.
8. Приети са законодателни, административни или други мерки с цел да се гарантира, че:
а)
в зоната не могат да бъдат внасяни картофи от зони в Канада, различни от обявените за свободни от причиняващ вретеновидна деформация на клубените вироид и от Clavibacter michiganensis, нито от държави, за които е известно, че са засегнати от тези вредители;
б)
картофите с произход от зоната и контейнерите, опаковъчните материали, превозните средства, оборудването за окачествяване и обработка, използвани в тази зона, не могат да влизат в контакт с картофи с произход от зони, различни от обявените за свободни от вредители, нито с контейнери, опаковъчни материали или превозни средства или оборудване за окачествяване и обработка, използвани в зони, различни от обявените за свободни от вредители.
9. Преди въвеждането на картофи за посев в Съюза Канадската агенция за инспекция на храните следва да предостави на Комисията пълен списък на зоните, обявени за свободни от вредителите, посочени в параграф 2, придружен от технически доклад, който се актуализира всяка година, за фитосанитарното състояние на производството на картофи за посев през предходната година.
Член 3
Картофите за посев трябва да са официално сертифицирани от съответните канадски органи като картофи за посев, отговарящи поне на условията, определени за категория „Foundation“.
Член 4
1. От всяка партида от 25 тона или по-малко, предназначена за износ за Съюза, се взема официално пробa, състояща се от най-малко 200 клубена картофи за посев.
2. Дадена партида може да се състои само от клубените на един сорт и клас, които са произведени от едно-единствено предприятие и носят същия референтен номер.
3. Пробите се изследват в официалните лаборатории, с цел да се открие евентуално наличие на Clavibacter michiganensis. Изследванията се извършват върху целия обем на пробата, като се използва методът за откриване и диагностика на Clavibacter michiganensis върху партиди от клубени на картофи за посев, както е посочено в Директива 93/85/ЕИО (3).
Член 5
Картофите за посев, предназначени за износ за Съюза, са предмет на законодателни, административни и други мерки, за да се гарантира:
а)
прекият надзор и контрол на Канадската агенция за инспекция на храните върху:
i)
процеса на вземане на проби, т.е. събирането, маркирането и запечатването;
ii)
системата за етикетиране, посредством подходящи процедури за отчетност по отношение на етикетите, така че за всяка партида картофи за посев в рамките на всяка пратка, изпратена за Съюза, се използва и прикрепя за торбите номериран етикет, отделно от етикетите за серитифициране;
iii)
съответния цветови код, отговарящ на определен вносител в държавата-членка на вноса;
б)
че по време на натоварването на кораба две запечатани торби с картофи за посев от всяка партида, изпратена за Съюза, се пазят отделно и съхраняват под надзора и контрола на Канадската агенция за инспекция на храните, поне до получаване на резултатите от изследванията, упоменати в член 10;
в)
че партидите се съхраняват поотделно при всички операции, включително при превоза, поне до доставката до обектите на вносителите, упоменати в член 7.
Член 6
1. Изискваният фитосанитарен сертификат се изготвя поотделно за всяка пратка и само ако е установено от участващите учени, че изследванията, упоменати в член 4, не пораждат съмнения или не са установили наличие на Clavibacter michiganensis в пратката и, по-специално, че е доказано, че няма заразяване.
2. Фитосанитарният сертификат съдържа следната информация в рубриката „Допълнителна декларация“:
а)
потвърждение за съответствие с условията, определени в членове 2, 3 и 4, включително и, когато се прилага втората алинея на член 2, параграф 2, изрично потвърждение, че картофите за посев са били почистени с четка в съответствие с тази разпоредба;
б)
наименованието на предприятието или предприятията, които са произвели партидите картофи за посев;
в)
съответните партидни номера на сертифициране на съответните картофи за посев;
г)
наименованието на зоната, упомената в член 2;
д)
наименованието на предприятието, упоменато в член 2, параграф 4; както и
е)
броя на торбите.
3. Във фитосанитарния сертификат се посочва, в графа „Отличителни белези“, цветовият код, съответстващ на определен вносител във внасящата държава-членка, както и подробности относно номерирания етикет, използван за всяка партида картофи за посев в рамките на всяка пратка.
4. Документите, прикрепени към фитосанитарния сертификат като неделима част от сертификата, се отнасят именно за този сертификат, както по отношение на описанието, така и по отношение на количеството на картофите за посев.
Член 7
1. Вносителят предоставя на отговорните официални органи в съответната държава-членка предварително уведомление за въвеждането на всяка пратка, достатъчно време преди въвеждането ѝ в Съюза, както е посочено в член 2, параграф 1, буква ж) от Директива 2000/29/ЕО, като предоставя подробна информация за следното:
а)
сорта на картофите за посев;
б)
количеството;
в)
декларираната дата на внос;
г)
наименованията и адресите на обектите на вносителите на картофите за посев и производителите, колективните складове или спедиторските центрове, вписани в съответствие с член 1 от Директива 93/50/ЕИО на Комисията (4).
Съответната държава-членка незабавно предава тези данни и последващите им изменения на Комисията.
2. Към момента на вноса вносителят предоставя потвърждение на данните, съдържащи се в предварителното уведомление, упоменато в параграф 1, на отговорните официални органи в съответната държава-членка.
Член 8
В рамките на Съюза могат да бъдат внасяни картофи за посев само през следните пристанища:
а)
Авейро;
б)
Лисабон;
в)
Порто;
г)
Генуа;
д)
Ла Специя;
е)
Ливорно;
ж)
Неапол;
з)
Равена;
и)
Салерно;
й)
Савона;
к)
Лемесос;
л)
Ларнака;
м)
Марсашлок;
н)
Валета;
о)
Синес;
п)
Пиреус.
Член 9
Проверките, изисквани съгласно член 13, параграф 1 от Директива 2000/29/ЕО, се извършват от официални отговорни органи.
Комисията определя до каква степен проверките, упоменати в третото тире на член 21, параграф 3 от същата директива, следва да бъдат интегрирани в програмата за инспекции в съответствие с петата алинея на член 21, параграф 5 от посочената директива.
Отговорните официални органи и, по целесъобразност, експертите, посочени в първата алинея на член 21, параграф 1, проверяват обектите на вносителите, за да потвърдят подробните данни за количествата картофи за посев, внесени от Канада, цветовия код, номерираните етикети и местоназначенията за засаждане на обектите, вписани в съответствие с член 1 от Директива 93/50/ЕИО.
Член 10
1. Отговорните официални органи на държавите-членки на вноса вземат проба от най-малко от 200 клубена на партида от 25 тона или по-малко от всяка от пакетираните партиди картофи за посев, предназначени за внос съгласно настоящото решение, за официално изследване за наличие на Clavibacter michiganensis в съответствие с метода за откриване и диагностика на Clavibacter michiganensis, описан в Директива 93/85/ЕИО.
2. Партидите картофи за посев трябва да останат изолирани и под официален контрол и не могат да бъдат продавани или използвани, докато не бъде установено, че при изследванията, упоменати в параграф 1, не е било заподозряно или открито наличие на Clavibacter michiganensis. Внесените количества не могат да превишават подходящото за провеждането на изследванията количество, като се вземат предвид наличните за тази цел съоръжения.
3. Пробите, упоменати в параграф 1, се съхраняват на разположение за последващо изследване от останалите държави-членки. Отговорните официални органи на държавата-членка, която се ползва от тази дерогация, са длъжни, най-късно до 15 април на всяка календарна година, в която е осъществен вносът, да уведомят Комисията с оглед на организирането на това изследване и на записването на резултатите от него.
4. За Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita и Epitrix tuberis всяка пратка трябва да бъде проверена, за да се потвърди, че посадъчният материал от картофи не е засегнат от тези вредители, от техните симптоми и от почвата.
Член 11
Картофите за посев се засаждат само на обекти в държавата-членка на вноса, за които е възможно да бъдат проследени имената и адресите на засегнатите обекти. Това ограничение обаче не се прилага за крайни потребители, които засаждат внесените картофи за посев и потребители, които продават само на местния пазар.
За тези обекти картофите, произведени от такива картофи за посев, трябва да бъдат съответно опаковани и етикетирани и върху тях да е посочен номерът на обектите, вписани в съответствие с Директива 93/50/ЕИО, както и канадският произход на използваните картофи за посев. Тези картофи могат да бъдат пренасяни в рамките на държавите-членки само след одобрение от отговорните официални органи, като се вземат предвид резултатите от инспекцията, упомената в член 12.
Член 12
По време на вегетативния период, следващ въвеждането, подходящ дял от растенията се подлага на инспекция от отговорните официални органи в подходящо време, на обектите, изброени в съответствие с Директива 93/50/ЕИО, или на обектите, упоменати в член 11.
Член 13
Картофите, произведени от картофи за посев, въведени съгласно настоящото решение:
а)
не се сертифицират като картофи за посев; и
б)
трябва да се използват единствено като картофи за консумация.
Член 14
Държавите-членки на вноса уведомяват останалите държави-членки и Комисията съгласно процедурата за предварително уведомяване, посочена в член 7, параграф 1, за всяко използване на разрешението за предвиждане на дерогации съгласно настоящото решение.
Държавата-членка на вноса предоставя на Комисията и на останалите държави-членки до 1 юни на всяка календарна година, в която вносът се осъществява, информация за сумите (партиди от картофи за посев/пратки), внесени съгласно настоящото решение, и подробен технически доклад от официалното изследване, упоменато в член 10.
В случаите, в които държавите-членки са извършили официални изследвания на пробите, упоменати в член 10, подробните технически доклади от тези изследвания се представят на другите държави-членки и на Комисията преди 1 юни на всяка календарна година.
На Комисията следва да бъдат предоставени копия от всички фитосанитарни удостоверения.
Член 15
Разрешението за предвиждане на дерогации, посочено в член 1, се отнема преди 31 март 2014 г., ако:
а)
разпоредбите, определени в членове 2-13;
i)
се окажат недостатъчни за предотвратяване на въвеждането в рамките на Съюза на вредителите, посочени в член 2, или
ii)
не са били спазени;
б)
налице са елементи, които са в ущърб на правилното функциониране на „зоната, свободна от вредители“ в Канада.
Член 16
Адресати на настоящото решение са Република Гърция, Кралство Испания, Италианската република, Република Кипър, Република Малта и Португалската република.
Съставено в Брюксел на 28 ноември 2011 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 28 novembre 2011
autorisant certains États membres à prévoir des dérogations temporaires à certaines dispositions de la directive 2000/29/CE du Conseil en ce qui concerne les plants de pommes de terre originaires de certaines provinces du Canada
[notifiée sous le numéro C(2011) 8633]
(Les textes en langues espagnole, grecque, italienne, maltaise et portugaise sont les seuls faisant foi.)
(2011/778/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2000/29/CE du Conseil du 8 mai 2000 concernant les mesures de protection contre l’introduction dans la Communauté d’organismes nuisibles aux végétaux ou aux produits végétaux et contre leur propagation dans la Communauté (1), et notamment son article 15, paragraphe 1,
considérant ce qui suit:
(1)
En vertu de la directive 2000/29/CE, les plants de pommes de terre originaires du continent américain ne doivent pas être introduits dans l’Union. Toutefois, ladite directive permet des dérogations à cette règle, à condition qu’il n’y ait aucun risque de propagation d’organismes nuisibles.
(2)
La décision 2003/61/CE de la Commission du 27 janvier 2003 autorisant certains États membres à prévoir des dérogations temporaires à certaines dispositions de la directive 2000/29/CE du Conseil en ce qui concerne les plants de pommes de terre originaires de certaines provinces du Canada (2) a été modifiée de façon substantielle à plusieurs reprises. Étant donné que le Portugal a demandé une nouvelle prolongation de ces dérogations et que d’autres modifications sont nécessaires, il convient de remplacer cette décision.
(3)
Le Canada est actuellement considéré comme exempt du viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre, mais il n’est pas encore totalement indemne de Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (ci-après dénommé «Clavibacter michiganensis»).
(4)
Les informations fournies par le Canada ont montré que ce pays a développé son programme d’éradication de Clavibacter michiganensis dans les provinces du Nouveau-Brunswick et de l’Île-du-Prince-Édouard, et il est raisonnable de penser que ce programme s’est révélé efficace dans certaines zones desdites provinces. Il peut dès lors être établi qu’il n’y a aucun risque de propagation de Clavibacter michiganensis si certaines conditions techniques sont remplies.
(5)
De récentes notifications au titre de la directive 2000/29/CE ont fait état des premières observations d’Epitrix similaris dans l’Union, à savoir au Portugal et dans une région de l’Espagne. Une analyse ultérieure du risque phytosanitaire effectuée pour Epitrix spp. a démontré que certaines espèces d’Epitrix (Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita et Epitrix tuberis) causaient des dommages aux tubercules de pommes de terre. Elle a également mis en évidence que la présence de certaines espèces d’Epitrix au Canada était établie.
(6)
Compte tenu de la situation inchangée en ce qui concerne le viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre et Clavibacter michiganensis, et malgré la présence d’Epitrix spp. au Canada, l’autorisation de prévoir des dérogations reste justifiée. Il y a toutefois lieu d’ajouter des dispositions relatives aux espèces d’Epitrix causant des dommages aux tubercules de pommes de terre.
(7)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité phytosanitaire permanent,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. La Grèce, l’Espagne, l’Italie, Chypre, Malte et le Portugal sont autorisés à prévoir des dérogations:
a)
à l’article 4, paragraphe 1, de la directive 2000/29/CE, en ce qui concerne l’interdiction visée à l’annexe III, partie A, point 10, de ladite directive;
b)
à l’article 5, paragraphe 1, et à l’article 13, paragraphe 1, point i), troisième tiret, de la directive 2000/29/CE, en ce qui concerne les exigences particulières prévues aux points 25.2 et 25.3 de l’annexe IV, partie A, chapitre I, de ladite directive.
2. L’autorisation de prévoir les dérogations visées au paragraphe 1 s’applique:
a)
aux plants de pommes de terre des variétés «Atlantic», «Donna», «Kennebec», «Russet Burbank», «Sebago» et «Shepody» originaires des provinces canadiennes du Nouveau-Brunswick et de l’Île-du-Prince-Édouard (ci-après dénommés «plants de pommes de terre»);
b)
aux plants de pommes de terre qui remplissent les conditions prévues aux articles 2 à 13, en plus des exigences visées aux annexes I, II et IV de la directive 2000/29/CE;
c)
pendant les campagnes de commercialisation des pommes de terre se déroulant du 1er décembre au 31 mars, chaque année jusqu’au 31 mars 2014.
Article 2
1. Dans les provinces du Nouveau-Brunswick ou de l’Île-du-Prince-Édouard, les plants de pommes de terre ont été produits sur des parcelles situées dans une zone qui, indépendamment de la question de savoir si les producteurs qui exploitent ces parcelles sont établis à l’intérieur ou à l’extérieur de cette zone, satisfait aux conditions fixées aux paragraphes 2 à 9.
2. Cette zone a été déclarée officiellement exempte du viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre et de Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. (ci-après dénommé «Clavibacter michiganensis») par l’Agence canadienne d’inspection des aliments.
En ce qui concerne Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita et Epitrix tuberis, les plants de pommes de terre ont été brossés afin d’éliminer physiquement toute présence éventuelle de ces organismes nuisibles et de débarrasser les tubercules de toute trace de terre.
3. La zone:
a)
est composée de parcelles que possèdent ou louent au moins trois producteurs de pommes de terre différents; ou
b)
couvre une superficie d’au moins quatre kilomètres carrés, entièrement entourée d’eaux ou de parcelles où la présence des organismes nuisibles mentionnés au paragraphe 2 n’a pas été constatée au cours des trois années précédentes.
4. Toutes les pommes de terre produites dans la zone sont la première descendance directe de plants des catégories «Pré-élite», «Élite I», «Élite II», «Élite III» ou «Élite IV» produits dans des établissements qualifiés pour la production de plants des catégories «Pré-élite» ou «Élite I» et qui sont soit des établissements officiels, soit des établissements officiellement désignés et contrôlés à cette fin.
5. La superficie destinée à la production de plants de pommes de terre qui ne sont finalement pas certifiés comme plants de pommes de terre ne dépasse pas le cinquième de la superficie totale affectée à la production de plants certifiés.
6. Des contrôles annuels systématiques et représentatifs ont été effectués par les autorités officielles canadiennes compétentes au cours des cinq années précédentes au moins, dans des conditions permettant de détecter le viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre et Clavibacter michiganensis, sur toutes les parcelles de pommes de terre situées dans la zone et sur les pommes de terre qui y sont récoltées, y compris des essais de laboratoire appropriés, et n’ont pas fait apparaître de résultats positifs ou d’autres éléments pouvant s’opposer à ce que cette zone soit déclarée exempte de parasites.
7. Immédiatement avant l’exportation, il a été constaté, au cours d’un examen officiel approprié, que les plants de pommes de terre étaient exempts d’Epitrix cucumeris, d’Epitrix similaris, d’Epitrix subcrinita et d’Epitrix tuberis, ainsi que de leurs symptômes, et débarrassés de toute trace de terre.
8. Des dispositions législatives, administratives ou autres ont été adoptées en vue de garantir:
a)
qu’aucune pomme de terre originaire de zones du Canada autres que celles qui sont déclarées exemptes du viroïde des tubercules en fuseau de la pomme de terre et de Clavibacter michiganensis, ou de pays où la présence de ces organismes nuisibles est établie, ne puisse être introduite dans cette zone;
b)
que ni les pommes de terre originaires de cette zone, ni les conteneurs, matériaux d’emballage, véhicules et appareils de manutention, de triage et de préparation qui sont utilisés dans cette zone ne puissent entrer en contact avec les pommes de terre originaires de zones autres que celles qui sont déclarées exemptes de parasites ou avec les conteneurs, matériaux d’emballage, véhicules et appareils de manutention, de triage et de préparation qui sont utilisés dans lesdites zones.
9. Avant l’introduction des plants de pommes de terre dans l’Union, l’Agence canadienne d’inspection des aliments fournit à la Commission une liste complète des zones déclarées exemptes des organismes nuisibles mentionnés au paragraphe 2, accompagnée d’un rapport technique, mis à jour annuellement, sur la situation phytosanitaire de la production de plants de pommes de terre de l’année précédente.
Article 3
Les plants de pommes de terre ont été certifiés officiellement par les autorités canadiennes compétentes comme plants de pommes de terre remplissant au moins les conditions fixées pour la catégorie «Fondation».
Article 4
1. Des échantillons d’au moins 200 tubercules par lot de poids inférieur ou égal à 25 tonnes sont prélevés officiellement sur chaque lot destiné à l’exportation vers l’Union.
2. Un lot n’est composé que de tubercules de plants de pommes de terre d’une seule variété et d’une seule classe, produits dans un seul établissement et portant le même numéro de référence.
3. Les laboratoires officiels examinent les échantillons en vue de détecter la présence éventuelle de Clavibacter michiganensis. Les examens sont effectués sur des échantillons entiers, selon la méthode de détection et de diagnostic de Clavibacter michiganensis dans les lots de tubercules de plants de pommes de terre qui est décrite dans la directive 93/85/CEE du Conseil (3).
Article 5
Les plants de pommes de terre destinés à être exportés vers l’Union ont donné lieu à l’adoption de dispositions législatives, administratives ou autres en vue de garantir:
a)
une surveillance et un contrôle directs par l’Agence canadienne d’inspection des aliments:
i)
du processus d’échantillonnage, c’est-à-dire de la collecte, du marquage et du scellement des échantillons;
ii)
du système d’étiquetage par des procédures appropriées d’imputation des étiquettes, faisant en sorte qu’une étiquette numérotée soit utilisée et fixée, séparément de l’étiquette de certification, sur les sacs composant chaque lot de plants de pommes de terre d’un envoi expédié vers l’Union;
iii)
du code couleur correspondant à un importateur particulier de l’État membre d’importation;
b)
que, au moment du chargement du bateau, deux sacs scellés de plants de pommes de terre de chacun des lots expédiés vers l’Union soient mis de côté et stockés sous la surveillance et le contrôle de l’Agence canadienne d’inspection des aliments, au moins jusqu’à ce que les résultats des examens visés à l’article 10 soient disponibles;
c)
que les lots soient maintenus isolés pendant toutes les opérations, y compris le transport, au moins jusqu’à leur livraison dans les locaux des importateurs visés à l’article 7.
Article 6
1. Le certificat phytosanitaire requis est établi séparément pour chaque envoi et uniquement s’il a été démontré par les chercheurs concernés que les examens visés à l’article 4 n’ont pas permis de soupçonner ou de déceler la présence de Clavibacter michiganensis dans l’envoi et que, en particulier, le test IF s’est révélé négatif.
2. Dans la case «Déclaration supplémentaire» du certificat phytosanitaire figurent les informations suivantes:
a)
la confirmation du respect des conditions prévues aux articles 2, 3 et 4, y compris, lorsque le second alinéa de l’article 2, paragraphe 2, s’applique, la confirmation expresse que les plants de pommes de terre ont été brossés conformément à cette dernière disposition;
b)
le nom de l’établissement ou des établissements ayant produit les lots de plants de pommes de terre;
c)
les numéros de certification correspondants des lots de plants de pommes de terre;
d)
le nom de la zone visée à l’article 2;
e)
le nom de l’établissement visé à l’article 2, paragraphe 4;
f)
le nombre de sacs.
3. Dans la case «Caractéristiques» du certificat phytosanitaire figurent le code couleur correspondant à un importateur particulier de l’État membre d’importation ainsi que le contenu détaillé de l’étiquette numérotée utilisée pour chaque lot de plants de pommes de terre composant chaque envoi.
4. Les documents joints au certificat phytosanitaire, dont ils font partie intégrante, se rapportent précisément à celui-ci en ce qui concerne tant la description que la quantité des plants de pommes de terre.
Article 7
1. Avant toute introduction dans l’Union, l’importateur adresse, pour chaque envoi, une notification préalable, suffisamment à l’avance, aux organismes officiels responsables de l’État membre concerné visés à l’article 2, paragraphe 1, point g), de la directive 2000/29/CE, en précisant les éléments suivants:
a)
la variété des plants de pommes de terre;
b)
la quantité;
c)
la date d’importation déclarée;
d)
les noms et adresses des établissements d’importation des plants de pommes de terre, ainsi que des producteurs, des magasins collectifs ou des centres d’expédition répertoriés conformément à l’article 1er de la directive 93/50/CEE de la Commission (4).
L’État membre concerné transmet immédiatement ces informations ainsi que toute modification ultérieure à la Commission.
2. Au moment de l’introduction dans l’Union, l’importateur donne aux organismes officiels responsables de l’État membre concerné confirmation des informations contenues dans la notification préalable visée au paragraphe 1.
Article 8
Les plants de pommes de terre ne peuvent être introduits dans l’Union que par les ports suivants:
a)
Aveiro
b)
Lisbonne
c)
Porto
d)
Gênes
e)
La Spezia
f)
Livourne
g)
Naples
h)
Ravenne
i)
Salerne
j)
Savone
k)
Limassol
l)
Larnaca
m)
Marsaxlokk
n)
La Valette
o)
Sines
p)
Le Pirée.
Article 9
Les inspections prescrites en vertu de l’article 13, paragraphe 1, de la directive 2000/29/CE sont effectuées par les organismes officiels responsables.
La Commission détermine dans quelle mesure les inspections visées à l’article 21, paragraphe 3, troisième tiret, de ladite directive doivent être intégrées dans le programme d’inspection conformément à l’article 21, paragraphe 5, cinquième alinéa, de cette même directive.
Les organismes officiels responsables et, le cas échéant, les experts visés à l’article 21, paragraphe 1, premier alinéa, inspectent les établissements des importateurs afin de confirmer les informations relatives aux quantités de plants de pommes de terre importés du Canada, au codage des couleurs, aux étiquettes numérotées et aux lieux de plantation répertoriés conformément à l’article 1er de la directive 93/50/CEE.
Article 10
1. Les organismes officiels responsables des États membres importateurs prélèvent un échantillon d’au moins 200 tubercules par lot de poids inférieur ou égal à 25 tonnes sur chacun des lots en vrac de plants de pommes de terre destinés à être importés au titre de la présente décision, en vue d’effectuer les examens officiels relatifs à Clavibacter michiganensis selon la méthode de détection et de diagnostic de cet organisme nuisible décrite dans la directive 93/85/CEE.
2. Les lots de plants de pommes de terre restent isolés et sous contrôle officiel, sans être ni commercialisés ni utilisés tant qu’il n’a pas été établi que la présence de Clavibacter michiganensis n’a été ni suspectée ni décelée au cours des examens visés au paragraphe 1. Les quantités importées ne doivent pas excéder un volume approprié pour effectuer les examens, compte tenu des moyens disponibles à cette fin.
3. Les échantillons visés au paragraphe 1 sont gardés à la disposition des autres États membres en vue d’examens ultérieurs. Les organismes officiels responsables d’un État membre faisant usage de la dérogation en informent la Commission, au plus tard le 15 avril de chaque année civile au cours de laquelle l’importation a lieu, en vue de l’organisation de ces examens et de l’établissement du procès-verbal y afférent.
4. En ce qui concerne Epitrix cucumeris, Epitrix similaris, Epitrix subcrinita et Epitrix tuberis, chaque envoi est inspecté afin de confirmer que les plants de pommes de terre sont exempts de ces organismes nuisibles, ainsi que de leurs symptômes, et débarrassés de toute trace de terre.
Article 11
Les plants de pommes de terre sont plantés uniquement dans des établissements qui sont situés dans l’État membre d’importation et dont les noms et adresses peuvent être identifiés. Cette restriction ne s’applique toutefois ni aux utilisateurs finaux plantant les plants de pommes de terre importés, ni aux utilisateurs vendant exclusivement sur le marché local.
En ce qui concerne ces établissements, les pommes de terre issues de ces plants sont emballées et étiquetées de manière adéquate et portent le numéro d’enregistrement des établissements répertoriés conformément à la directive 93/50/CEE, ainsi que l’origine canadienne des plants de pommes de terre utilisés. Ces pommes de terre ne peuvent être déplacées à l’intérieur des États membres qu’avec l’autorisation des organismes officiels responsables, en tenant compte des résultats des inspections visées à l’article 12.
Article 12
Au cours de la période de croissance suivant l’introduction, une proportion appropriée des plants est inspectée par les organismes officiels responsables, à des moments opportuns, dans les établissements répertoriés conformément à la directive 93/50/CEE ou dans ceux visés à l’article 11.
Article 13
Les pommes de terre issues de plants introduits en vertu de la présente décision:
a)
ne sont pas certifiées comme plants de pommes de terre; et
b)
ne sont destinées qu’à la consommation.
Article 14
Les États membres d’importation informent les autres États membres et la Commission, au moyen de la notification préalable prévue à l’article 7, paragraphe 1, de tout usage qu’ils font de l’autorisation de prévoir des dérogations en vertu de la présente décision.
Les États membres d’importation fournissent à la Commission et aux autres États membres, avant le 1er juin de chaque année civile au cours de laquelle l’importation a lieu, des informations relatives aux quantités importées (lots de plants de pommes de terre/envois) en vertu de la présente décision, ainsi qu’un rapport technique détaillé sur les examens officiels visés à l’article 10.
Lorsque les États membres ont procédé à des examens officiels des échantillons conformément à l’article 10, les rapports techniques détaillés établis à cette occasion sont également présentés aux autres États membres et à la Commission avant le 1er juin de chaque année civile.
Des copies de chaque certificat phytosanitaire sont transmises à la Commission.
Article 15
L’autorisation de prévoir les dérogations visées à l’article 1er est retirée avant le 31 mars 2014:
a)
si les dispositions prévues aux articles 2 à 13:
i)
se révèlent insuffisantes pour empêcher l’introduction dans l’Union des organismes nuisibles mentionnés à l’article 2; ou
ii)
ne sont pas respectées;
b)
s'il existe des éléments qui pourraient faire douter du bon fonctionnement du concept de «zone exempte de pesticides» au Canada.
Article 16
La République hellénique, le Royaume d’Espagne, la République italienne, la République de Chypre, la République de Malte et la République portugaise sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 28 novembre 2011.