РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 520/2011 НА КОМИСИЯТА
от 25 май 2011 година
за изменение на приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на максимално допустимите граници на остатъчни вещества от беналаксил, боскалид, бупрофезин, карбофуран, карбосулфан, циперметрин, флуопиколид, хекситиазокс, индоксакарб, метафлумизон, метоксифенозид, паракват, прохлораз, спиродиклофен, протиоконазол и зоксамид във или върху определени продукти
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 396/2005 на Европейския парламент и на Съвета от 23 февруари 2005 г. относно максимално допустимите граници на остатъчни вещества от пестициди във и върху храни или фуражи от растителен или животински произход и за изменение на Директива 91/414/ЕИО на Съвета (1), и по-специално член 14, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
Максимално допустимите граници на остатъчни вещества (МДГОВ) за беналаксил, карбофуран, карбосулфан, циперметрин, индоксакарб, метоксифенозид, паракват, прохлораз и зоксамид са установени в приложение II и в част Б на приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. МДГОВ за боскалид, бупрофезин, флуопиколид, хекситиазокс, метафлумизон, протиоконазол и спиродиклофен са установени в част А на приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005.
(2)
В съответствие с член 6, параграфи 2 и 4 от Регламент (ЕО) № 396/2005 беше представено заявление за изменение на съществуващите МДГОВ за боскалид в голям брой растителни култури. Разрешеното използване на боскалид в държавите от Северноамериканското споразумение за свободна търговия (NAFTA) доведе до по-високи стойности на остатъчните вещества, отколкото МДГОВ в приложение III към Регламент (ЕО) № 396/2005. За да се избегнат търговските пречки при вноса на череши, лук, зелен лук, домати, патладжан, краставици, пъпеши, броколи, главесто зеле, босилек, сушен фасул, сушен грах, слънчогледово семе и рапично семе, е налице необходимост от по-високи МДГОВ.
(3)
В съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 396/2005 посоченото заявление бе подложено на оценка от съответната държава-членка и докладът за оценка бе изпратен на Комисията.
(4)
Европейският орган за безопасност на храните (наричан по-долу „органът“) направи оценка на заявлението и на доклада за оценка, като обърна специално внимание на рисковете за потребителите, а където е приложимо - и за животните, и даде аргументирано становище по предложените МДГОВ (2). Той изпрати становището си до Комисията и до държавите-членки, като го направи и обществено достъпно.
(5)
В своето аргументирано становище органът стигна до заключението, че са спазени всички изисквания по отношение на данните и че препоръчаните от органа изменения на МДГОВ са приемливи от гледна точка на безопасността на потребителите, което се основава на оценка на експозицията на потребителите от 27 конкретни европейски потребителски групи. Той взе предвид най-актуалната информация относно токсикологичните свойства на веществата. Нито дългогодишната експозиция на посочените вещества чрез консумация на всички хранителни продукти, които биха могли да ги съдържат, нито краткотрайната експозиция, дължаща се на прекомерна консумация на съответните култури, показаха, че има риск от превишаване на допустимата дневна доза (ДДД) или острата референтна доза (ОРД).
(6)
На 9 юли 2010 г. комисията на Codex Alimentarius (CAC) прие допустими стойности по Codex (CXL) за беналаксил, боскалид, бупрофезин, карбофуран, карбосулфан, циперметрин, флуопиколид, хекситиазокс, индоксакарб, метафлумизон, метоксифенозид, паракват, прохлораз, спиродиклофен, протиоконазол и зоксамид. Посочените CXL следва да бъдат включени в Регламент (ЕО) № 396/2005 като МДГОВ, с изключение на тези от тях, които не са безопасни за европейска група потребители и по отношение на които Съюзът е направил резерва пред Комисията на Codex Alimentarius (3), въз основа на научен доклад на органа.
(7)
Въз основа на мотивираното становище на органа и като се вземат под внимание факторите, които са от значение във връзка с разглеждания въпрос, съответните изменения на МДГОВ отговарят на изискванията на член 14, параграф 2, букви а)-д) от Регламент (ЕО) № 396/2005.
(8)
Поради това приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 следва да бъдат съответно изменени.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и срещу тях не изказаха възражения нито Европейският парламент, нито Съветът,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложения II и III към Регламент (ЕО) № 396/2005 се изменят в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 25 май 2011 година.
RÈGLEMENT (UE) No 520/2011 DE LA COMMISSION
du 25 mai 2011
modifiant les annexes II et III du règlement (CE) no 396/2005 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne les limites maximales applicables aux résidus de bénalaxyl, de boscalid, de buprofézine, de carbofuran, de carbosulfan, de cyperméthrine, de fluopicolide, d'hexythiazox, d'indoxacarbe, de metaflumizone, de méthoxyfénozide, de paraquat, de prochloraz, de spirodiclofen, de prothioconazole et de zoxamide présents dans ou sur certains produits
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 396/2005 du Parlement européen et du Conseil du 23 février 2005 concernant les limites maximales applicables aux résidus de pesticides présents dans ou sur les denrées alimentaires et les aliments pour animaux d’origine végétale et animale et modifiant la directive 91/414/CEE du Conseil (1), et notamment son article 14, paragraphe 1, point a),
considérant ce qui suit:
(1)
Les limites maximales applicables aux résidus (LMR) de benalaxyl, de carbofuran, de carbosulfan, de cyperméthrine, d'indoxacarbe, de méthoxyfénozide, de paraquat, de prochloraz et de zoxamide ont été fixées dans l’annexe II et dans la partie B de l’annexe III du règlement (CE) no 396/2005. Pour ce qui est des résidus de boscalid, de buprofézine, de fluopicolide, d'hexythiazox, de metaflumizone, de prothioconazole et de spirodiclofen, les limites maximales ont été fixées dans la partie A de l’annexe III du règlement (CE) no 396/2005.
(2)
En vertu de l’article 6, paragraphes 2 et 4, du règlement (CE) no 396/2005, une demande de modification des LMR applicables au boscalid a été introduite pour une grande variété de cultures. L’utilisation autorisée du boscalid dans l'ALENA (accord de libre-échange nord-américain) entraîne un niveau de résidus plus élevé que les LMR définies à l’annexe III du règlement (CE) no 396/2005. Pour éviter des barrières commerciales à l'importation de cerises, d'oignons, d'oignons de printemps, de tomates, d'aubergines, de concombres, de melons, de broccoli, de chou pommé, de basilic, de haricots secs, de pois secs, de graines de tournesol et de graines de colza, il convient de relever les LMR applicables.
(3)
Conformément à l’article 8 du règlement (CE) no 396/2005, cette demande a été évaluée par l'État membre concerné et le rapport d’évaluation a été transmis à la Commission.
(4)
L’Autorité européenne de sécurité des aliments, ci-après «l’Autorité», a examiné la demande et le rapport d’évaluation, notamment du point de vue des risques pour le consommateur et, le cas échéant, pour les animaux, et elle a émis un avis motivé sur les LMR proposées (2). Elle a transmis cet avis à la Commission et aux États membres et l'a rendu public.
(5)
L’Autorité a conclu dans son avis motivé que toutes les exigences relatives aux données étaient satisfaites et que, d’après une évaluation de l’exposition des consommateurs réalisée à partir de vingt-sept groupes de consommateurs européens spécifiques, la modification des LMR recommandées par l'Autorité était acceptable au regard de la sécurité des consommateurs. Elle a pris en compte les informations les plus récentes sur les propriétés toxicologiques des substances concernées. Ni l’exposition pendant toute la durée de la vie résultant de la consommation de toutes les denrées alimentaires qui peuvent contenir ces substances, ni l’exposition à court terme liée à une consommation excessive des produits concernés n’indiquent un risque de dépassement de la dose journalière admissible (DJA) ou de la dose aiguë de référence (DARf).
(6)
Le 9 juillet 2010, la commission du Codex alimentarius (CCA) a adopté les valeurs limites (CXL) pour les résidus de bénalaxyl, de boscalid, de buprofézine, de carbofuran, de carbosulfan, de cyperméthrine, de fluopicolide, d'hexythiazox, d'indoxacarbe, de metaflumizone, de méthoxyfénozide, de paraquat, de prochloraz, de spirodiclofen, de prothioconazole et de zoxamide. Il convient d’ajouter ces CXL dans le règlement (CE) no 396/2005 en tant que LMR, à l’exception de celles dont l’innocuité pour un groupe donné de consommateurs européens n’est pas garantie et pour lesquelles l’Union a fait part de ses réserves à la CAC (3) sur la base d'un rapport scientifique de l'Autorité.
(7)
Eu égard à l'avis motivé de l’Autorité et aux facteurs pertinents en la matière, la modification des LMR satisfait aux exigences de l’article 14, paragraphe 2, points a) à e) du règlement (CE) no 396/2005.
(8)
Les annexes II et III du règlement (CE) no 396/2005 doivent donc être modifiées en conséquence.
(9)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale et n’ont soulevé l’opposition ni du Parlement européen ni du Conseil,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Les annexes II et III du règlement (CE) no 396/2005 sont modifiées conformément à l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 25 mai 2011.