РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 януари 2011 година
относно пускането на пазара с цел употреба от съществено значение на биоциди, съдържащи темефос, във френските отвъдморски департаменти
(нотифицирано под номер C(2011) 167)
(само текстът на френски език е автентичен)
(2011/48/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1451/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (1), и по-специално член 5, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 16, параграф 2, първа алинея от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (2) се предвижда Комисията да започне 14-годишна работна програма за системно проучване на всички активни вещества, които са на пазара към 14 май 2000 г. (наричана по-долу „Програмата за преразглеждане“).
(2)
За веществото темефос бе установено, че е пуснато на пазара преди 14 май 2000 г. като активно вещество в състава на биоциди за цели, различни от посочените в член 2, параграф 2, букви в) и г) от Директива 98/8/ЕО. В рамките на определения срок не бе представено досие в подкрепа на включването на веществото темефос в приложение I, IA или IБ към посочената директива.
(3)
В съответствие с член 4, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 2032/2003 на Комисията (3) държавите-членки бяха задължени да отменят от 1 септември 2006 г. съществуващите разрешения или регистрации за биоциди, съдържащи темефос. Съгласно член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 биоциди, съдържащи темефос, не могат да бъдат предлагани повече на пазара.
(4)
В член 5 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 са определени условията, при които държавите-членки могат да поискат от Комисията дерогация от разпоредбите, определени в член 4, параграф 1 от същия регламент, както и условията за предоставяне на подобна дерогация.
(5)
С Решение 2007/226/ЕО на Комисията (4) последната предостави такава дерогация за биоциди, съдържащи темефос за целите на борбата срещу комарите, пренасящи сериозни болести във френските отвъдморски департаменти, до 14 май 2009 г. С Решение 2009/395/ЕО на Комисията (5) дерогацията беше продължена до 14 май 2010 г. На 4 март 2010 г. Франция внесе в Комисията доклад относно употребата на темефос.
(6)
Франция подаде заявление до Комисията за продължаване на дерогацията до 14 май 2014 г. Заявлението съдържа информация за най-новите случаи на значими епидемии, разпространявани от комари, във френските отвъдморски департаменти. В него се обяснява необходимостта от използване на набор инсектициди за борба с епидемиите и се представят подробно мерките, предприети за заместване на веществото темефос, както и финансираните от френските органи текущи научни изследвания за намиране на алтернативни методи. На 1 август 2010 г. с помощта на електронни средства Комисията подложи заявлението на Франция на 60-дневно обществено допитване. В рамките на посочения период не бяха изразени възражения срещу исканата дерогация.
(7)
Предвид мащаба на епидемиите от болести, пренасяни от комари във френските отвъдморски департаменти, е уместно да бъде продължено разрешението за употреба на веществото темефос. Поради това е необходимо преходният период за извеждане на веществото от употреба да бъде продължен отново. Продължението следва да влезе в сила след изтичането на предходната дерогация,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Чрез дерогация от член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 Франция може да разреши пускането на пазара на биоциди, съдържащи темефос (ЕС № 222-191-1; CAS № 3383-96-8), за целите на контрола върху комарите, пренасящи сериозни болести във френските отвъдморски департаменти, до 14 май 2014 г.
Член 2
1. При издаване на разрешение за пускане на пазара на биоциди, съдържащи темефос, в съответствие с член 1 Франция е длъжна да осигури спазването на следните условия:
а)
продължаването на употребата е възможно единствено при условие че биоцидите, съдържащи темефос, са одобрени за планираната употреба от съществено значение;
б)
продължаването на употребата се приема само доколкото тя няма неблагоприятни последици за здравето на човека или на животните или за околната среда;
в)
при даване на одобрение се прилагат всички целесъобразни мерки за намаляване на риска;
г)
биоцидите, останали на пазара след 1 септември 2006 г., се етикетират отново, за да съответстват на условията за ограничена употреба;
д)
в случаите, при които това е възможно, притежателите на разрешения или Франция се опитват да намерят алтернативи на подобни употреби.
2. Франция уведомява Комисията ежегодно за прилагането на параграф 1, и по-специално за действията, предприети съгласно буква д) от него.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Член 4
Настоящото решение поражда действие от 15 май 2010 г.
Съставено в Брюксел на 24 януари 2011 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 24 janvier 2011
relatif à la mise sur le marché de produits biocides contenant du téméphos, en vue d’une utilisation essentielle, dans les départements français d’Outre-Mer
[notifiée sous le numéro C(2011) 167]
(Le texte en langue française est le seul faisant foi.)
(2011/48/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1451/2007 de la Commission du 4 décembre 2007 concernant la seconde phase du programme de travail de 14 ans visé à l’article 16, paragraphe 2, de la directive 98/8/CE du Parlement européen et du Conseil concernant la mise sur le marché des produits biocides (1), et notamment son article 5, paragraphe 3,
considérant ce qui suit:
(1)
L’article 16, paragraphe 2, premier alinéa, de la directive 98/8/CE du Parlement européen et du Conseil (2) prévoit que la Commission entame un programme de travail de quatorze ans pour l’examen systématique de toutes les substances actives qui sont déjà sur le marché à la date du 14 mai 2000 (ci-après dénommé «le programme de réexamen»).
(2)
Le téméphos a été recensé comme disponible sur le marché avant le 14 mai 2000 en tant que substance active de produits biocides à d’autres fins que celles visées à l’article 2, paragraphe 2, points c) et d), de la directive 98/8/CE. Aucun dossier n’a été soumis dans les délais prescrits en vue de l’inclusion du téméphos à l’annexe I, IA ou IB de la directive.
(3)
Conformément à l’article 4, paragraphe 2, premier alinéa, du règlement (CE) no 2032/2003 de la Commission (3), les États membres étaient tenus d’annuler les autorisations et enregistrements existants de produits biocides contenant du téméphos, cette mesure devant prendre effet le 1er septembre 2006. Conformément aux dispositions de l’article 4, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1451/2007, les produits biocides contenant du téméphos ne sont plus mis sur le marché.
(4)
L’article 5 du règlement (CE) no 1451/2007 fixe les conditions selon lesquelles les États membres peuvent demander à la Commission une dérogation à la disposition prévue à l’article 4, paragraphe 1, du règlement ainsi que les conditions d’octroi d’une telle dérogation.
(5)
La Commission a, par la décision 2007/226/CE (4), octroyé une telle dérogation pour les produits biocides contenant du téméphos utilisés pour la lutte contre les moustiques vecteurs dans les départements français d’outre-mer jusqu’au 14 mai 2009. Par la décision 2009/395/CE de la Commission (5), la dérogation a été prolongée jusqu’au 14 mai 2010. Le 4 mars 2010, la France a présenté un rapport à la Commission concernant l’utilisation du téméphos.
(6)
La France a soumis à la Commission une demande d’extension de cette dérogation jusqu’au 14 mai 2014. La demande contient des informations relatives aux récentes et importantes flambées épidémiques répandues par les moustiques dans les départements français d’outre-mer. Cette demande explique la nécessité d’utiliser divers insecticides pour combattre l’épidémie et apporte des précisions sur les mesures prises pour remplacer le téméphos ainsi que sur les recherches en cours relatives aux méthodes de substitution subventionnées par les autorités françaises. La Commission a publié par voie électronique la demande de la France, le 1er août 2010, pour une période de consultation publique de soixante jours. Aucune objection n’a été formulée à l’encontre de cette dérogation durant cette période.
(7)
Étant donné l’ampleur de l’épidémie répandue par les moustiques dans les départements français d’outre-mer, il convient de continuer à autoriser l’utilisation du téméphos. Il est donc nécessaire de prolonger à nouveau le délai de retrait progressif de cette substance. La prolongation devrait prendre effet à compter de la fin de la précédente dérogation,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Par dérogation à l’article 4, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1451/2007, la France peut autoriser la mise sur le marché de produits biocides contenant du téméphos (CE no 222-191-1; CAS No 3383-96-8), pour la lutte contre les moustiques vecteurs dans les départements français d’outre-mer jusqu’au 14 mai 2014.
Article 2
1. Lorsqu’elle autorise la mise sur le marché de produits biocides contenant du téméphos conformément à l’article 1er, la France est tenue de veiller à ce que les conditions suivantes soient remplies:
a)
le téméphos ne peut continuer à être utilisé qu’à la condition que les produits biocides contenant cette substance soient autorisés pour l’utilisation essentielle prévue;
b)
la prolongation de l’utilisation n’est acceptée que dans la mesure où elle n’a aucun effet inacceptable sur la santé humaine ou animale ni sur l’environnement;
c)
toutes les mesures de réduction des risques qui s’imposent sont prises lorsqu’une autorisation est accordée;
d)
les produits biocides considérés qui restent sur le marché après le 1er septembre 2006 sont réétiquetés de manière à satisfaire aux restrictions d’utilisation;
e)
le cas échéant, les titulaires de l’autorisation ou la France cherchent des produits de substitution pour la même utilisation.
2. La France informe la Commission annuellement de l’application du paragraphe 1 et en particulier des mesures prises en application du point e).
Article 3
La République française est destinataire de la présente décision.
Article 4
La présente décision prend effet à partir du 15 mai 2010.
Fait à Bruxelles, le 24 janvier 2011.