РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 744/2010 НА КОМИСИЯТА
от 18 август 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1005/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно вещества, които нарушават озоновия слой, по отношение на употребата на халони за критични нужди
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1005/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 16 септември 2009 г. относно вещества, които нарушават озоновия слой (1), и по-специално член 13, параграф 2 от него,
като има предвид, че:
(1)
Веществата халон 1301, халон 1211 и халон 2402 (наричани по-долу „халони“) са нарушаващи озоновия слой вещества, включени като контролирани вещества от група III в приложение I към Регламент (ЕО) № 1005/2009. От 1994 г. насам тяхното производство в държавите-членки е забранено в съответствие с изискванията на Монреалския протокол. Употребата им обаче продължава да бъде разрешена за някои критични нужди, посочени в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009.
(2)
Съгласно изискванията, посочени в член 4, параграф 4, подточка iv) от Регламент (ЕО) № 2037/2000 на Европейския парламент и на Съвета от 29 юни 2000 г. относно веществата, които нарушават озоновия слой (2), Комисията направи преглед на приложение VII към посочения регламент. За тази цел Комисията извърши оценка на настоящите употреби на халоните и на наличието и реализацията на технически и икономически осъществими алтернативи или технологии, които са приемливи от гледна точка на околната среда и на здравето (наричани по-долу „алтернативи“). Междувременно Регламент (ЕО) № 2037/2000 бе заменен с Регламент (ЕО) № 1005/2009, а приложение VII към Регламент (ЕО) № 2037/2000 се превърна, без никакво изменение, в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009.
(3)
При прегледа бяха установени някои несъответствия между държавите-членки в интерпретацията на въпроса кои употреби на халоните са за критични нужди съгласно посоченото в приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009. Следователно е необходимо всеки вид употреба на халоните да бъде описан по-подробно, като се посочат категорията на съответното съоръжение или инсталация, предназначението на употребата, видът на халоносъдържащия пожарогасител и видът халон.
(4)
Освен това прегледът показа, че с много редки изключения халоните вече не са необходими за осигуряване на противопожарната защита при нови проекти на съоръжения и нови инсталации и че понастоящем вече рутинно се инсталират алтернативи. От друга страна обаче халоновите пожарогасители и противопожарни системи продължават да са необходими в някои съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани съгласно съществуващи проекти.
(5)
Също така прегледът показа, че халоните биват замествани или могат да бъдат заместени, в течение на времето и на разумна цена, при по-голямата част от техните употреби за противопожарна защита, било в рамките на съществуващи съоръжения и инсталации или в съоръжения, които се произвеждат по съществуващи проекти.
(6)
Ето защо е уместно, в светлината на нарасналата разполагаемост и реализация на алтернативи, да бъдат определени за всеки вид употреба гранични дати (cut-off dates), след които използването на халони за нови съоръжения и нови инсталации няма да представлява употреба за критични нужди и следователно няма да е разрешено инсталирането на халонов пожарогасител или противопожарна система. При определянето на термините „нови съоръжения“ и „нови инсталации“ следва да се обърне съответно внимание на следния въпрос - в кой етап от жизнения цикъл на съоръженията или инсталациите реално се определя проектът на съответното място, за което е необходима противопожарна защита.
(7)
Също така е уместно да се определят за всички видове употреби крайни дати (end dates), след които използването на халони в пожарогасители или противопожарни системи на всякакви съоръжения и инсталации - включително в съществуващи съоръжения и съществуващи инсталации, както и в съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани по съществуващи проекти - ще престане да представлява употреба за критични нужди. При това положение използването на халони вече няма да е разрешено и съгласно член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1005/2009 всички халоносъдържащи пожарогасители и противопожарни системи ще трябва до съответната крайна дата да бъдат заменени, конвертирани или изведени от експлоатация.
(8)
При определянето на гранични дати следва да бъде взето под внимание наличието на алтернативи, които да се използват в новите съоръжения и новите инсталации, както и съществуващите препятствия за тяхната реализация. Също така тези дати трябва да осигуряват достатъчно време за разработването на алтернативи за случаите, при които това е необходимо, като в същото време да представляват и стимул за такова разработване. По отношение на летателните апарати, тъй като гражданската авиация се регулира на международно равнище, следва да се обърне надлежно внимание на инициативите на Международната организация за гражданска авиация (ICAO) относно инсталирането и употребата на халони в пожарогасителите на летателни апарати.
(9)
Освен това крайните дати следва да осигуряват достатъчно време за изпълнение на дейностите за замяна на халоните или за конверсия, в рамките на рутинни или планови ремонти или програми за модернизация, без да се причиняват неоправдани смущения на експлоатацията на съответните съоръжения или инсталации и без това да води до прекомерни разходи. Освен това датите следва да бъдат съобразени с необходимото време за получаване на всички видове сертификати, разрешения или одобрения, необходими за инсталирането на алтернативи в съответните съоръжения или инсталации.
(10)
За болшинството от употребите в нови съоръжения и нови инсталации, при които вече не са необходими или не се инсталират халоносъдържащи пожарогасители и противопожарни системи, е уместно като гранична дата да бъде определена 2010 г. От друга страна обаче е уместно 2011 г. да е граничната дата за някои употреби във военни сухопътни машини и летателни апарати, за които се смята, че вече са налични алтернативи, но те засега не са реализирани в развойни програми в стадий, близък до окончателно изпълнение и по отношение на които употреби съответните изменения вече не са технически и икономически осъществими. Уместно е да се определи 2014 г. като гранична дата за употребите в двигателните гондоли и преносимите кабинни пожарогасители в летателните апарати, което би съответствало на очаквания момент на въвеждане на еквивалентно ограничение от страна на Международната организация за гражданска авиация (ICAO). Също така е уместно да се определи 2018 г. като гранична дата за употребите в товарните отделения на летателни апарати, за които още не са намерени алтернативи, но за които може разумно да се очаква, че в резултат от допълнителни научно-изследователски и развойни работи до тази дата ще съществуват алтернативи за инсталиране в нови летателни апарати, които да бъдат предложени за типово сертифициране.
(11)
За много видове употреби е уместно да бъдат определени крайни дати в периода между 2013 и 2025 г., в зависимост от степента на техническите и икономическите трудности при замяната на халоните или конверсията. Тези крайни дати следва да осигуряват достатъчно време за замяна на халоните в рамките на програмите за рутинна поддръжка и ремонт в по-голямата част от съществуващите съоръжения и инсталации, за които вече съществуват алтернативи. Уместно е да бъде определена 2030 или 2035 г. като крайна дата за някои употреби в сухопътни военни машини и военни кораби, при които замяната на халоните вероятно би била технически и икономически осъществима само в рамките на програми за планови модернизации и реконструкции на съоръженията и за които е възможно да бъдат необходими допълнителни научно-изследователски и развойни работи в някои държави-членки, за да бъде определено доколко са подходящи съответните алтернативи.
(12)
За някои видове употреби - на съществуващи военни сухопътни машини, съществуващи военни надводни кораби, съществуващи военни подводници, съществуващи военни летателни апарати, както и на тези видове съоръжения, които се произвеждат или ще бъдат произвеждани по съществуващи проекти - все още не са намерени технически и икономически осъществими алтернативи на халоните. От друга страна обаче може основателно да се очаква, че до 2040 г. голяма част от съответните съоръжения и инсталации ще са достигнали края на своя експлоатационен период или че дотогава ще съществуват вече алтернативи на халоните, в резултат от допълнителни научни изследвания и развойна дейност. Ето защо е уместно да бъде определена 2040 г. като една разумна крайна дата за тези употреби.
(13)
За противопожарните системи на товарните отделения, двигателните гондоли и спомагателните силови установки на съществуващи граждански летателни апарати или на такива, които се произвеждат съгласно съществуваща типова сертификация, алтернативи също все още не са намерени. Нещо повече, в предвидимо бъдеще значителен брой граждански летателни апарати ще продължат да бъдат произвеждани с включване в тях или с разчитане на халони за този вид употреби. Макар и да се приема, че съществуват значителни технически, икономически и регулаторни ограничения по отношение на замяната на халоните при тези техни употреби, и в този случай е уместно да бъде определена 2040 г. като една разумна крайна дата - като се има предвид липсата на сигурност във връзка с дългосрочната разполагаемост на рециклирани халони и необходимостта от допълнителни научно-изследователски и развойни работи за намиране и разработване на подходящи алтернативи.
(14)
Приложение VI, включително времевите периоди за постепенно преустановяване на видовете употреба с критично значение, ще подлежи на преразглеждане, за да бъдат взети предвид продължаващите научни изследвания и разработки на алтернативи, както и евентуална нова информация за тяхното наличие. Също така е възможно да се предоставят дерогации във връзка с крайните дати и граничните дати за конкретни случаи, по отношение на които е установено, че липсва алтернатива.
(15)
По тези причини Регламент (ЕО) № 1005/2009 следва да бъде съответно изменен.
(16)
Предвидените в настоящия регламент мерки са в съответствие със становището на Комитета, учреден по силата на член 25, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1005/2009,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложение VI към Регламент (ЕО) № 1005/2009 се заменя с приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 август 2010 година.
RÈGLEMENT (UE) No 744/2010 DE LA COMMISSION
du 18 août 2010
modifiant le règlement (CE) no 1005/2009 du Parlement européen et du Conseil relatif à des substances qui appauvrissent la couche d’ozone pour ce qui concerne les utilisations critiques des halons
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1005/2009 du Parlement européen et du Conseil du 16 septembre 2009 relatif à des substances qui appauvrissent la couche d’ozone (1), et notamment son article 13, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
Le halon 1301, le halon 1211 et le halon 2402 (ci-après dénommés «les halons») sont des substances qui appauvrissent l’ozone répertoriées dans le groupe III de l’annexe I du règlement (CE) no 1005/2009 en tant que substances réglementées. Leur production dans les États membres est interdite depuis 1994, conformément aux dispositions du protocole de Montréal. Leur utilisation reste pourtant autorisée pour certaines utilisations critiques définies à l’annexe VI du règlement (CE) no 1005/2009.
(2)
Conformément à l’article 4, paragraphe 4, point iv), du règlement (CE) no 2037/2000 du Parlement européen et du Conseil du 29 juin 2000 relatif à des substances qui appauvrissent la couche d’ozone (2), la Commission a réexaminé l’annexe VII dudit règlement. À cette fin, elle a évalué les utilisations actuelles des halons, ainsi que la disponibilité et l’application de technologies ou de produits de remplacement techniquement et économiquement envisageables qui soient acceptables du point de vue de l’environnement et de la santé (ci-après dénommés les «substituts»). Entre-temps, le règlement (CE) no 2037/2000 a été remplacé par le règlement (CE) no 1005/2009, l’annexe VII du règlement (CE) no 2037/2000 devenant l’annexe VI du règlement (CE) no 1005/2009, sans autre modification.
(3)
Le réexamen a révélé des divergences d’interprétation entre États membres concernant les utilisations des halons décrites comme critiques à l’annexe VI du règlement (CE) no 1005/2009. Il convient donc de décrire plus précisément chaque application des halons, en mentionnant la catégorie d’équipements ou d’installations visée, le but de l’application, le type d’extincteur à halon visé et le type de halon visé.
(4)
Le réexamen a également révélé que, à quelques exceptions près, les halons ne sont plus nécessaires dans les nouveaux types d’équipements et les nouvelles installations pour répondre aux besoins de protection contre les incendies et que, aujourd’hui, des substituts sont couramment mis en place. Les extincteurs et les systèmes de protection contre les incendies utilisant des halons restent toutefois nécessaires dans certains équipements qui sont ou seront produits suivant les spécifications des types existants.
(5)
Le réexamen a également montré que, pour la majorité des systèmes de protection contre les incendies, qu’ils soient intégrés dans des installations et équipements existants ou dans des équipements produits suivant les spécifications des types existants, les halons sont remplacés ou pourraient être remplacés par des substituts, au fil du temps et à un coût raisonnable.
(6)
Il est dès lors approprié, compte tenu de la disponibilité et de la mise en œuvre croissantes de substituts, de fixer, pour chaque application, la date butoir au-delà de laquelle l’utilisation des halons dans les nouveaux équipements et installations ne constituera plus une utilisation critique et où l’installation d’un extincteur ou d’un système de protection contre les incendies utilisant des halons ne sera donc plus autorisée. Dans la définition des «nouveaux équipements» et «nouvelles installations», il convient de prendre dûment en considération la phase du cycle de vie des équipements et des installations durant laquelle la conception de l’espace nécessitant une protection contre les incendies est effectivement arrêtée.
(7)
Il importe également d’établir, pour chaque application, une date limite au-delà de laquelle l’utilisation des halons pour les extincteurs et les systèmes de protection contre les incendies dans tous les équipements et installations, qu’il s’agisse d’équipements ou d’installations existants ou d’équipements qui sont ou seront produits suivant les spécifications des types existants, cessera d’être considérée comme critique. L’utilisation des halons ne sera donc plus autorisée et tous les extincteurs et systèmes de protection contre les incendies contenant des halons seront remplacés, convertis ou mis hors service à la date limite, conformément à l’article 13, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1005/2009.
(8)
Il convient de tenir compte, dans la fixation des dates butoirs, de la disponibilité de substituts pour les nouveaux équipements et installations, ainsi que des obstacles à leur mise en œuvre. Il y a lieu également d’accorder suffisamment de temps pour l’élaboration de substituts, dans les cas où cela se révèle nécessaire, tout en prévoyant une incitation à entreprendre cette élaboration. Dans le secteur de l’aviation, l’aviation civile étant réglementée à l’échelle internationale, il convient de tenir dûment compte des initiatives de l’Organisation de l’aviation civile internationale (OACI) relatives à l’installation et l’utilisation des halons dans les extincteurs à bord des avions.
(9)
Il convient en outre, pour la fixation des dates limites, de prévoir suffisamment de temps pour que les activités de remplacement et de conversion des halons puissent se dérouler dans le cadre des programmes courants ou planifiés de maintenance ou de modernisation des équipements ou installations, sans que cela ne perturbe trop le fonctionnement des équipements ou installations concernés et sans entraîner de coûts excessifs. De même, il y a lieu de prendre en considération le temps nécessaire pour obtenir toute certification, autorisation ou approbation requise pour l’installation de substituts dans les équipements ou installations concernés.
(10)
En ce qui concerne la majorité des applications pour les nouveaux équipements et installations dans lesquels les extincteurs et les systèmes de protection contre les incendies contenant des halons ne sont plus nécessaires ou ne sont plus installés, il y a lieu de choisir l’année 2010 comme date butoir. Il convient toutefois de fixer l’année 2011 comme date butoir pour certaines applications à bord de véhicules terrestres et d’aéronefs militaires pour lesquelles des substituts sont aujourd’hui considérés comme disponibles, mais n’ont pas été mis en œuvre durant les programmes de développement qui touchent à leur fin et pour lesquelles des modifications pourraient ne plus être techniquement et économiquement réalisables. Il convient de fixer l’année 2014 comme date butoir pour les extincteurs des nacelles-moteur et les extincteurs portatifs de cabine d’avion, ce qui correspondrait au calendrier de mise en œuvre anticipée d’une restriction équivalente par l’OACI. Il y a lieu de fixer l’année 2018 comme date butoir pour l’application dans le compartiment de fret des aéronefs pour laquelle on ne dispose pas encore de substituts, mais pour laquelle on peut raisonnablement espérer que des travaux de recherche et de développement plus poussés permettront d’en proposer à cette date en vue de leur installation dans les nouveaux aéronefs qui feront l’objet d’une demande de certification de type.
(11)
Pour de nombreuses applications, il y a lieu de fixer des dates limites comprises entre 2013 et 2025, selon le degré de difficulté technique et économique que présente le remplacement ou la conversion des halons. Ces dates limites doivent laisser un délai suffisant pour permettre le remplacement des halons dans le cadre des programmes de maintenance de routine de la plupart des équipements et installations pour lesquels des substituts sont actuellement disponibles. Il convient de fixer l’année 2030 ou l’année 2035 comme date limite pour certaines applications à bord de véhicules terrestres et de navires militaires pour lesquelles le remplacement des halons n’est techniquement et économiquement envisageable que dans le cadre de programmes planifiés de modernisation ou d’adaptation des équipements et pour lesquelles des travaux de recherche et de développement supplémentaires pour vérifier le caractère approprié des substituts peuvent se révéler nécessaires dans certains États membres.
(12)
Pour certaines applications à bord de véhicules militaires existants, de navires militaires de surface existants, de sous-marins militaires existants, d’aéronefs militaires existants, et de ceux qui sont ou seront fabriqués suivant les spécifications des types existants, des substituts n’ont pas encore été trouvés. Toutefois, on peut raisonnablement s’attendre à ce que, d’ici à 2040, une grande partie des équipements concernés soient arrivés au terme de leur durée de vie utile, ou que des substituts soient disponibles à cette date grâce aux travaux de recherche et développement menés entre-temps. En conséquence, il est approprié de fixer l’année 2040 comme date limite raisonnable pour ces applications.
(13)
En ce qui concerne les systèmes de protection contre les incendies dans les compartiments de fret, les nacelles-moteur et les unités de puissance auxiliaires, à bord des aéronefs civils existants ou de ceux qui sont fabriqués conformément à une certification de type existante, des substituts n’ont pas non plus été trouvés. De plus, un grand nombre d’aéronefs civils continueront d’être fabriqués et de dépendre des halons pour ces applications dans un avenir prévisible. S’il est admis qu’il existe des entraves techniques, économiques et réglementaires importantes au remplacement des halons dans ces applications, il est également approprié, compte tenu de l’incertitude relative à la disponibilité à long terme de halons recyclés et de la nécessité de travaux de recherche et de développement supplémentaires pour recenser et développer des substituts adéquats, de fixer l’année 2040 comme date limite raisonnable.
(14)
L’annexe VI, y compris les délais pour l’élimination progressive des utilisations critiques, continuera à être réexaminée pour tenir compte des travaux ultérieurs de recherche et de développement de substituts et des nouvelles informations relatives à leur disponibilité. De plus, des dérogations aux dates limites et aux dates butoirs peuvent être octroyées dans des cas particuliers, lorsqu’il est démontré qu’aucun substitut n’est disponible.
(15)
Il convient dès lors de modifier le règlement (CE) no 1005/2009 en conséquence.
(16)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité institué par l’article 25, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1005/2009,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
L’annexe VI du règlement (CE) no 1005/2009 est remplacée par l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 18 août 2010.