РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 февруари 2011 година
относно държавна помощ C 48/08 (ex NN 61/08), предоставена от Гърция на Ellinikos Xrysos SA
(нотифицирано под номер C(2011) 1006)
(само текстът на гръцки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/452/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като взе предвид решението, с което Комисията реши да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, (1) по отношение на мярка за помощ № C 48/2008 (ex NN 61/2008) (2),
като прикани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с цитираните по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I ПРОЦЕДУРА
(1)
На 9 юли 2007 г. Комисията получи жалба, в която се твърди, че Гърция е предприела две мерки за предоставяне на държавна помощ на Ellinikos Xrysos SA (наричано по-долу: „Ellinikos Xrysos“). След обмен на информация, на 10 декември 2008 г. Комисията откри официална процедура по разследване на предполагаемите мерки.
(2)
Гърция представи мненията си относно решението за откриване на Комисията на 23 февруари 2009 г.
(3)
Решението за откриване беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 10 март 2009 г. (3) Бяха получени мнения от четири заинтересовани страни: от Ellinikos Xrysos, получателят на предполагаемите мерки, на 10 април 2009 г.; от European Goldfields Ltd, основният акционер в Ellinikos Xrysos, на 10 април 2009 г.; от синдикатите на мини Cassandra на 2 април 2009 г.; от Hellenic Mining Watch, гръцко дружество с предмет на дейност „опазване на околната среда и обществеността от отрицателните въздействия на минното дело и опазване на националното богатство“ (4), на 6 април 2009 г.
(4)
Мненията бяха предадени на Гърция с писма от 6 май 2009 г. и 7 юли 2009 г. Гърция отговори на мненията на заинтересованите страни с писма от 3 юни 2009 г., 20 юли 2009 г. и 23 септември 2009 г.
(5)
Комисията изиска допълнителна информация от гръцките органи с писма от 19 юни 2009 г., 11 декември 2009 г. и 22 април 2010 г., на които Гърция и Ellinikos Xrysos отговориха с писма от 23 юли 2009 г., 29 юли 2009 г., 15 януари 2010 г., 11 февруари 2010 г., 12 февруари 2010 г., 4 май 2010 г. и 27 май 2010 г. Беше осъществен допълнителен неофициален обмен на информация по електронна поща през май 2010 г. между службите на Комисията и гръцките органи. Бяха проведени срещи между службите на Комисията и гръцките органи на 11 февруари 2009 г. и 24 юни 2010 г. и между службите на Комисията и предполагаемия получател на 2 февруари 2009 г. и 26 юни 2009 г.
II ПОДРОБНО ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩТА
II.а. ОСНОВНА ИНФОРМАЦИЯ ОТНОСНО ПРАВАТА И РАЗРЕШИТЕЛНИТЕ ЗА ЕКСПЛОАТАЦИЯ НА МИНИ
(6)
Право за експлоатация на мини е правото на влизане във владение и заемане на конкретен поземлен участък с цел обработването му или чрез подземни изкопни работи, или чрез открити минни работи за добиване на минерални руди от находища, които могат да се намират в този участък. Това право се прехвърля заедно с имота, на който ще бъдат извършвани минни работи, като неразделна част от него.
(7)
Правото за експлоатация на мини се различава от разрешителното за експлоатация на мини, което представлява лицензия за осъществяване на минни операции. Това разрешително се предоставя от компетентните органи след оценка на предоставените доклад за осъществимост и екологични изследвания. В разглеждания случай, към момента на продажбата от 2003 г., разрешителните за експлоатация на мини се предоставят от Министерството на развитието.
II.б. ПОЛУЧАТЕЛЯТ
(8)
Ellinikos Xrysos е голямо минодобивно дружество с предмет на дейност добив на злато, мед, олово, сребро и цинк. През 2009 г. то реализира оборот в размер на 44,7 млн. EUR (с доходи след данъчно облагане в размер на 1,7 млн. EUR) и в него работят около 350 служители. Към момента на предоставяне на разглежданите мерки за помощ (вж. параграфи 11 и 16-18) Ellinikos Xrysos е голямо предприятие, тъй като то е свързано с голямо предприятие. В съответствие с Препоръка 2003/361/ЕО на Комисията от 6 май 2003 г. относно определянето на микропредприятията и на малките и средни предприятия (5): a) категорията на микропредприятията и малките и средни предприятия (МСП) включва предприятия, в които работят по-малко от 250 лица, и които имат годишен оборот, ненадвишаващ 50 млн. EUR, и/или общ годишен баланс, който не надвишава 43 млн. EUR (приложение, дял 1, член 2, параграф 1); б) за да бъдат премахнати от категорията на МСП, групите от предприятия, чиято икономическа мощ може да надвишава мощта на истинските МСП, трябва да бъде направено разграничение между различните видове предприятия в зависимост от това дали те са автономни (параграф 9 от съображенията); в) „автономно предприятие“ е всяко едно предприятие, което не е класифицирано като свързано предприятие (приложение, дял 1, член 3, параграф 1); и г) „свързано предприятие“ е предприятие, в което значителна част от правата на глас на акционерите или членовете е собственост на друго предприятие (приложение, дял 1, член 3, параграф 3, буква а)). В разглеждания случай, през декември 2003 г. (моментът на продажбата от 2003 г.), 53.3 % от акциите в Ellinikos Xrysos (160 000 акции от общо 300 000) са собственост на дружеството Greek Mines SA, дъщерно дружество на дружеството Aktor SA. Размерите на най-скорошните годишни обороти, реализирани от Aktor, т.е. за 2001 и 2002 г., са 120,9 млн. EUR и съответно, 302,6 млн. EUR. Освен това, размерите на двете най-скорошни общи годишни баланси са 151,9 млн. EUR и съответно, 260 млн. EUR (6). Въз основа на тези данни, Aktor се определя като голямо дружество. Поради това, Ellinikos Xrysos представлява голямо дружество към момента на предоставяне на разглежданите мерки за помощ.
(9)
Настоящите акционери на Ellinikos Xrysos са European Goldfields Greece BV (65 % от акциите), Hellas Gold BV (30 % от акциите) и Aktor SA, гръцко строително и енергийно дружество (5 % от акциите). European Goldfields Greece BV и Hellas Gold BV са дъщерни предприятия на European Goldfields Ltd, канадско дружество, което се занимава с придобиване, проучване и разработване на имоти, в които се намират находища на полезни изкопаеми на Балканите.
(10)
Ellinikos Xrysos е собственик на и експлоатира мините Cassandra. То закупува тези мини и правата за тяхната експлоатация от гръцката държава през декември 2003 г. Мините Cassandra се намират в Северна Гърция. Те включват златните мини Olympias и Skouries и медно-цинковите мини Stratoni.
(11)
Преди 2003 г. мините Cassandra са собственост на дружеството TVX Hellas SA, което ги придобива през 1995 г. от гръцката държава чрез публичен търг за 11 млрд. GRD (приблизително 39,8 млн. EUR (7)).
(12)
През 2002 г. Държавният съвет на Гърция анулира разрешителните за експлоатация на мини и обогатяване на злато на мините Cassandra, по-специално на мините Olympias и Stratoni. Разрешителните за експлоатация на мини и обогатяване на злато на мините Olympias са анулирани поради екологични причини, които са били оценени като сериозни. Разрешителното за експлоатация на мини на мините Stratoni е анулирано, тъй като гръцката държава го е издала неправомерно, чрез орган, който не е бил упълномощен за това.
(13)
След споменатото анулиране от Държавния съвет, компетентното Министерство на развитието е издало два акта по отношение на Stratoni: 1) на 7 януари 2003 г., акт, постановяващ прекъсване на операциите в Stratoni; и 2) на 29 януари 2003 г., акт, постановяващ приемането на допълнителни мерки за сигурност в Stratoni. На 18 февруари 2003 г., в съответствие с решението за анулиране на Държавния съвет, Министерство на развитието издава още един акт, по силата на който се разрешава започване на операциите в Stratoni и анулиране на издадените от него в предходни периоди актове от 7 и 29 януари 2003 г. Актът от 18 февруари 2003 г. е валиден към момента на продажбата на мините на Ellinikos Xrysos.
(14)
Освен това, в резултат на споменатото анулиране на разрешителните за експлоатация на мини и обогатяване на злато на мините Cassandra, Kinross (канадско минодобивно дружество), собственик на TVX Hellas, преустановява своето финансиране, за да запази борсовата стойност на акциите. Това принуждава TVX Hellas да подаде молба за откриване на производство по несъстоятелност.
II.в. МЯРКА 1: ПРОДАЖНА ЦЕНА ПО-НИСКА ОТ ПАЗАРНАТА СТОЙНОСТ
(15)
На 12 декември 2003 г. мините Cassandra са прехвърлени от TVX Ellas на гръцката държава срещу цена от 11 млн. EUR при условията на извънсъдебно уреждане на спорове между тях, в контекста, на което се изчистват претенциите помежду им (претенцията, която TVX Hellas има към Гърция е в размер на 293,5 млн. EUR). На същия ден гръцката държава продава мините Cassandra на Ellinikos Xrysos за 11 млн. EUR без предварителна оценка на активите или открит търг. Продажбата включва: а) мините Stratoni, Skouries и Olympias, заедно със съответните права за експлоатация на мини; б) земя; в) запаси от полезни изкопаеми; и г) дълготрайни активи (оборудване за минодобив и преработка, къщи за работниците и промишлени сгради). Според гръцките органи целта на мярката е намиране на собственик, който желае да експлоатира мините като по този начин запазва трудовата заетост и опазва околната среда.
II.г. МЯРКА 2: ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ДАНЪЦИ И НАМАЛЯВАНЕ НА ХОНОРАРИТЕ ЗА ПРАВНИ УСЛУГИ
(16)
Мините Cassandra са продадени от Гърция на Ellinikos Xrysos посредством договор между двете страни, който е ратифициран по силата на Закон 3220/2004 (8). Съгласно този закон Ellinikos Xrysos е освободено от всякакъв вид данък. Освен това са намалени хонорарите за правни услуги и другите хонорари до размер от само 5 % от действителната сума, която обикновено е трябвало да бъде платена. По мнение на гръцките органи, целта на мярката е била създаване на стимул за потенциалните купувачи, тъй като стойността на мините е била отрицателна.
(17)
Съгласно гръцкото законодателство (9), данъкът върху прехвърлянето на недвижими имоти е 7 % от стойността на прехвърляния имот за първия транш от 15 000 EUR и 9 % за останалата сума. Освен това, съгласно гръцкия Кодекс за минодобива (10), специалният данък върху прехвърлянето на правата за експлоатация на мини е 5 % от стойността на прехвърляното право (т.е. стойността на мината).
(18)
В настоящото решение Комисията е изчислила, че общата стойност на помощта е в размер на 15,34 млн. EUR за мерки 1 и 2, като преди това тя е проверила:
а)
стойността на трите отделни мини (Stratoni, Olympias и Skouries), които съставляват мините Cassandra въз основа на икономически фактори, приложими към момента на продажбата, както и възможността тези мини да бъдат в експлоатация (вж. подробен анализ в параграфи 63-79);
б)
стойността на земята, на която се намират мините Cassandra, както е изчислена в доклада за оценка (вж. параграф 19) и потвърдена при отчитане на платената цена за по-голямата част от този имот в рамките на открит търг, проведен през 1995 г. (вж. подробен анализ в параграфи 80-90);
в)
стойността на запасите от полезни изкопаеми, придобити от Ellinikos Xrysos чрез продажбата от 2003 г. въз основа на същия доклад за оценка (вж. подробен анализ в параграфи 91-97);
г)
размера на дължимия данък, от който Ellinikos Xrysos е освободен по силата на договора за продажба (вж. подробен анализ в параграфи 118-124).
(19)
В решението за откриване от 10 декември 2008 г. Комисията запита дали мините Cassandra са били продадени от Гърция на Ellinikos Xrysos по тяхната пазарна стойност, тъй като продажбата е била осъществена без провеждането на открит търг или независима оценка на активите, както и дали тази продажба по цена по-ниска от пазарната стойност е била осъществена съгласно разпоредбите на ДФЕС. Беше направена справка с доклад за оценка на активите на мини Cassandra, издаден по искане на European Goldfields, акционер в Ellinikos Xrysos. Съгласно този доклад, справедливата пазарна стойност на активите на мините Cassandra е в размер на 500 млн. USD (равняващи се на 411 млн. EUR на 30 юни 2004 г. по обменния курс от 1,2155 USD/EUR (11)). Докладът (наричан по-долу „Докладът на Behre Dolbear“) е издаден от Behre Dolbear International Ltd, която, по мнение на European Goldfields (12) е „водеща международна консултантска фирма в сферата на минералната индустрия“.
(20)
Комисията освен това запита дали освобождаването от данъци и намаляването на хонорарите за правни услуги представлява облекчение от финансовите задължения към държавата, които са съвместими с ДФЕС.
III МНЕНИЯ НА ГЪРЦИЯ И ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
III.а. МНЕНИЯ НА ГЪРЦИЯ И ПОЛУЧАТЕЛЯ
(21)
Мненията на Гърция и получателя се препокриват до голяма степен и поради това Комисията ще ги представи заедно, в параграфи 22-31.
(22)
По мнение на гръцките органи и получателя, Гърция е действала в качеството на посредник по време на продажбата от 2003 г. само поради факта, че TVX Hellas, което се е намирало по средата на процедура по обявяване в несъстоятелност, не е могло да продаде директно мините на Ellinikos Xrysos. Освен това те заявяват, че Гърция никога не е била собственик на мините и не е получила каквито и да било парични средства от продажбата от 2003 г., тъй като сумата от 11 млн. EUR е била платена директно на TVX Hellas. Също така те твърдят, че през 1995 г. е била осъществена сделка по продажба между TVX Hellas и предходния собственик, частно дружество, което е било в процедура по ликвидация, както и че поради това, в продажбата от 2003 г. не участват каквито и да било държавни ресурси.
(23)
Освен това, гръцките органи и получателят заявяват, че към момента на продажбата, пазарната стойност на мините Cassandra е била намалена, или дори е била отрицателна поради продължителното прекъсване на дейността в мините и анулирането на разрешителните за експлоатация на мини. Отрицателната пазарна стойност на мините може да бъде доказана също така и от факта, че Kinross, собственик на TVX Hellas и оператор в условията на пазарна икономика, е обявило отрицателна стойност за мините, когато то е капитализирало значителни загуби от своята инвестиция. Те посочват, че положителната цена, платена от Ellinikos Xrysos, което също е частно дружество, е оправдана от клаузата за анулиране, съдържаща се в договора, която е премахнала риска за купувача. Освен това, те изтъкват, че земя, придобита от минодобивно дружество може да бъде използвана единствено за минодобивни дейности и тя няма пазарна стойност, тъй като гръцкото законодателство дава приоритет на минодобивните дейности в тези области. По тази причина те твърдят, че намаляването на стойността на правата за експлоатация на мини, което се дължи на продължителното прекъсване на дейността в мините и анулирането на разрешителните за експлоатация на мини, също така е довело до намаляване на стойността на земята. Накрая, по отношение на запасите от злато, които са били част от активите, продадени на Ellinikos Xrysos, те заявяват, че през 2003 г. тези запаси са имали отрицателна стойност поради относително ниската цена на златото и относително високите присъщи разходи, каквито са разходите за превоз и обогатяване.
(24)
В допълнение на изложеното по-горе и във връзка с критериите за пазарна икономика, които следва да бъдат взети предвид при дадена сделка, гръцките органи и получателят твърдят, че тези критерии включват също така и екологични и социални съображения, свързани с имиджа на дружеството и удовлетвореността на персонала. Това е подкрепено от факта, че TVX Hellas, оператор в условията на пазарна икономика, също е взел предвид трудовите и екологичните въпроси като е платил съответните компенсации. Освен това те твърдят, че ако мините не са били продадени, гръцката държава е трябвало да поеме съществени екологични разходи в размер на около 15,7 млн. EUR. Същевременно те изтъкват, че цената, платена от Ellinikos Xrysos също е била оправдана от критериите за пазарна икономика, тъй като тя се е равнявала на цената, поискана от TVX Hellas, което е частно дружество. По мнение на Гърция и получателя, TVX Hellas е щяла да поиска по-висока цена, ако е било в състояние да направи това. Освен това, те посочват, че цената, платена от Ellinikos Xrysos се е равнявала на балансовата стойност на активите, посочена във финансовите отчети на TVX Hellas. Накрая те изтъкват, че цената, платена по време на продажбата от 2003 г. е представлявала действителната стойност на мините, което означава стойността на мината Stratoni, тъй като тя е била единствената мина в експлоатация. По отношение на Skouries, Гърция и получателят заявяват, че в тази мина никога не е била осъществявана каквато и да било минодобивна дейност или инвестиция, освен научноизследователска дейност в областта на минодобива, извършвана от TVX Hellas преди продажбата от 2003 г. Освен това те твърдят, че е необходима значителна инвестиция за създаването на минно съоръжение в Skouries. Поради изложените по-горе причини, те заявяват, че продажбата от 2003 г. не е предоставила предимство на Ellinikos Xrysos.
(25)
По отношение на доклада на Behre Dolbear, нито Гърция, нито получателят подлагат на съмнение надеждността на Behre Dolbear. При все това, и двете страни изразяват възражения срещу доклада като посочват, че той не може да бъде взет предвид, тъй като неговата цел е да привлича вниманието на инвеститорите, а неговият отчетен период (юни 2004 г.) не е същият като периодът на продажбата (декември 2003 г.). Освен това те твърдят, че стойността на мините, изчислена от Behre Dolbear се отнася за активите, заедно със съответните разрешителни за експлоатация на мини, докато Ellinikos Xrysos е придобило само активите, при условие че разрешителни за експлоатация на мини ще бъдат предоставени на по-късен етап от гръцката държава. Освен това те твърдят, че докладът не се отнася за продадените активи, а за стойността на Ellinikos Xrysos като действащо предприятие, както и че поради това, той не е показателен за стойността на активите, продадени от гръцката държава през декември 2003 г. Накрая те изтъкват, че на страница 37 от доклада, в таблица 5.3, Behre Dolbear изчислява, че нетната текуща стойност на мините Cassandra, в които се извършват предпроизводствени операции е отрицателна, в размер на - 2,59 млн. USD; поради това действително платената цена (11 млн. EUR) е под пазарната стойност на мините.
(26)
Ако, все пак докладът на Behre Dolbear бъде използван, Гърция твърди, че от трите различни метода, изложени в доклада, може да бъде приет единствено приходният подход, тъй като той е основен, международно използван метод за оценка и може да бъде използван само по отношение на датата на заверяване на доклада и при условие че разрешителните за експлоатация на мини са предоставени и е направена значителна инвестиция.
(27)
Гръцките органи и получателят допускат, че Гърция е продала активите директно на Ellinikos Xrysos без открит търг или предварителна оценка поради наличието на времеви ограничения, свързани със запазването на трудовата заетост и опазването на околната среда. Освен това те посочват, че TVX Hellas има взимания в размер на 293,5 млн. EUR към Гърция, дължащи се на щетите, които произтичат от инвестициите в мините (които са спрели да бъдат в експлоатация след решенията за анулиране от 2002 г.) и разходите, направени за опазване на околната среда. Те твърдят, че в договора за продажба липсва каквато и да било клауза относно минималния брой работни места, тъй като минодобивната дейност изисква голям брой работници, но същевременно не е възможно да се определи в количествено отношение задължението за запазване на работните места. Накрая те посочват, че ако Комисията издаде нареждане за възстановяване, може да бъде подадено искане за анулиране на договора като в този случай от гръцката държава може да бъде изискано да възстанови 11 млн. EUR на дружеството, а активите могат да ѝ бъдат върнати.
(28)
Освен това гръцките органи твърдят, че е възможно да се направи позоваване на стойността, определена по време на открития търг от 1995 г., и че стойността на земята може да бъде считана за непроменена. Те посочват, че методът, използван в доклада на Behre Dolbear (методът на приходния подход) може да бъде приет, но само по отношение на датата на доклада (30 юни 2004 г.) и само при условие че разрешителните за експлоатация на мини са предоставени и е направена значителна инвестиция. Накрая гръцките органи приемат, че към момента на продажбата, мината Stratoni е притежавала валидни разрешителни за експлоатация на мини и поради това е била в експлоатация и е спазвала клаузата на доклада на Behre Dolbear за „предпроизводствено съоръжение“.
(29)
По отношение на освобождаването от данъци и намаляването на хонорарите за правни услуги, по мнение на получателя, законовият данък върху прехвърлянето на мини не е бил приложим в разглеждания случай. Освен това, по мнение на Гърция, стойността на мините е била отрицателна и поради това е бил необходим стимул за потенциалните купувачи. Гърция твърди също така, че член 173 от гръцкия Кодекс за минодобива предвижда данъчна ставка в размер на приблизително 5 %, но само за сделки „срещу възнаграждение“ („με επαχθή αιτία“), което, по мнение на Гърция означава сделки, осъществявани поради настъпване на нещастни случаи, например смърт на собственика; поради това тя не е била приложима в разглеждания случай. Освен това получателят твърди, че договорът за продажба все още не е окончателен поради наличието на клауза за анулиране и в резултат на това, налагането на какъвто и да било вид данък би било прибързано действие. Накрая получателят твърди, че намаляването на хонорарите за правни услуги не включва държавни ресурси, тъй като адвокатите са частни лица със свободни професии и данъците и налозите върху техните хонорари са били надлежно платени.
(30)
Гърция признава, че в действителност се налага данък в размер от 7 % до 9 % във всички случаи на продажба на земи независимо от това дали се продават активи на дружество или активи на частни лица.
(31)
Накрая и Гърция и получателят твърдят, че ори и продажбата от 2003 г. да е представлявала помощ в полза на Ellinikos Xrysos, последното е отговаряло на условията за помощ съгласно Насоките за регионална помощ от 1998 г. и Многосекторната рамка за регионална помощ за големи инвестиционни проекти от 2002 г. като и двата документа са били приложими към момента на продажбата, а дружеството се е намирало в област, която отговаря на условията за помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Получателят твърди също така, че той може да отговаря на условията за помощ съгласно Общия регламент за групово освобождаване, Насоките за държавна помощ за опазване на околната среда за 2008 г. и член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, тъй като въпросната инвестиция е свързана със сектор и област от жизненоважно национално значение. По отношение на освобождаването от данъци, по мнение на получателя, данъкът е бил в размер на 38 000 EUR; поради това той е бил по-нисък от прага de minimis (100 000 EUR за всеки период от три години) (13) и не е довел до каквато и да било полза за Ellinikos Xrysos.
III.б. МНЕНИЯ ОТ ДРУГИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(32)
Комисията също получи мнения относно решението за откриване и от Hellenic Mining Watch (14). Hellenic Mining Watch заявява, че активите на мините Cassandra включват също и съществени недвижими имоти, което в значителна степен увеличава общата стойност на мините, но не е взето предвид в доклада на Behre Dolbear. Hellenic Mining Watch отхвърля причините за безработица, изтъкнати за прехвърлянето на мините без спазване на правните процедури като посочва, че договорът за продажба не е включвал никакво задължение за Ellinikos Xrysos да наема конкретен или минимален брой работници.
(33)
Hellenic Mining Watch отхвърля по подобен начин и екологичните причини, изтъкнати за прехвърлянето на мините без спазване на правните процедури като заявява, че член 1 от договора за продажбата от 2003 г. освобождава Ellinikos Xrysos от каквато и да било отговорност за нанасяне на щети на околната среда, когато тези щети или причините за тези щети са възникнали преди публикуването на закон, ратифициращ договора за продажба. Накрая Hellenic Mining Watch твърди, че активите на мините са включвали също така и запаси от златосъдържащи минерали със значителна стойност в размер на 80 млн. EUR, които не са били посочени в договора за продажба, сключен с Ellinikos Xrysos.
(34)
В своята реакция на мненията на Hellenic Mining Watch, Гърция припомня становището, че Ellinikos Xrysos не е получило каквато и да било държавна помощ. По-специално Гърция заявява, че тя не е била нито собственикът, нито продавачът на мините, а просто посредник по сделка между две частни страни. Освен това Гърция заявява, че твърденията на Hellenic Mining Watch са неясни, неточни и противоречиви. Накрая Гърция заявява, че Hellenic Mining Watch се стреми към връщането на мините Cassandra на държавата, тъй като неговата крайна цел е опазването на околната среда.
(35)
Накрая Комисията получи мнения относно решението за откриване също така и от синдикатите на мините Cassandra (15), в които се изразяват съмнения за това, че мерките представляват неправомерна държавна помощ, и в които се споменава приносът на мините за икономиката и заетостта.
IV ОЦЕНКА НА ПОМОЩТА
(36)
Въз основа на изложените по-горе факти и доводите на Гърция и други трети страни, Комисията ще оцени въпросните мерки в следващия раздел. На първо място Комисията ще оцени наличието на помощ в обстойно разглежданите мерки, за да установи дали е налице помощ или не (подраздел IV.а). На второ място, когато дадена мярка действително включва помощ, Комисията ще оцени нейната съвместимост с вътрешния пазар (подраздел IV.б).
IV.а. НАЛИЧИЕ НА ПОМОЩ ПО СМИСЪЛА НА ЧЛЕН 107, ПАРАГРАФ 1 ОТ ДФЕС
(37)
За да констатира дали дадена мярка представлява помощ, Комисията трябва да прецени дали обжалваната мярка изпълнява условията на член 107, параграф 1 от ДФЕС, който предвижда, че: „Освен когато е предвидено друго в Договорите, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“.
(38)
В светлината на тази разпоредба Комисията ще прецени по-долу дали обжалваните мерки в полза на Ellinikos Xrysos представляват държавна помощ.
МЯРКА 1: ПРОДАЖНА ЦЕНА ПО-НИСКА ОТ ПАЗАРНАТА СТОЙНОСТ
a. Предимство
(39)
Когато държавата продава актив на цена по-ниска от пазарната стойност, това предоставя предимство на купувача (той получава актив на субсидирана цена), което може да представлява държавна помощ. Обратно, актив се продава по пазарна стойност (и следователно е изключена държавна помощ), когато цената се определя от независим оценител и съответства на продажната цена, или когато продажбата се осъществява чрез конкурентна, открита, прозрачна и безусловна тръжна процедура и е избрана най-високата оферта (16).
(40)
В разглеждания случай, мините Cassandra са продадени без открит търг или оценка от какъвто и да било вид. За да избегне предоставяне на държавна помощ, държавата трябва да действа като разумен, частен собственик, който се стреми към максимализиране на печалбите, т.е. „продавач в условията на пазарна икономика“ и да се старае да постигне най-добрият финансов резултат от всяка една печалба. Следователно, в разглеждания случай Комисията е преценила дали гръцката държава е действала като продавач в условията на пазарна икономика.
(41)
Гръцките органи и получателят твърдят, че екологичните и социалните въпроси също следва да бъдат считани за критерии за пазарна икономика, тъй като те са свързани с имиджа на дружеството и удовлетвореността на персонала. По тяхно мнение, доводът им е подкрепен от факта, че TVX Hellas, оператор в условията на пазарна икономика, също е взел предвид трудовите и екологичните въпроси, като е изплатил компенсации на своите служители, включително за екологични задължения за минали периоди (задължения преди продажбата през 2003 г.). Те заявяват, че по същия начин, продавач в условията на пазарна икономика би се съгласил на намалена цена, за да отговори на екологичните и социалните опасения.
(42)
Комисията не може да приеме изложеният по-горе довод. Екологичните и социалните опасения, по своя характер, са опасения от обществен интерес, по отношение на които публичните органи предприемат действия. Продавач в условията на пазарна икономика може да вземе предвид въпроси, свързани с безработицата и околната среда, в най-добрия случай, до ограничена степен, за да опази или подобри репутацията на предприятието като агент, който е отговорен за социални и екологични въпроси, като това не трябва да бъде в значителен ущърб на неговите финансови интереси. Във всеки случай, в контекста на всяка една продажба, един разумен продавач в условията на пазарна икономика следва да оценява и определя в количествено отношение всички плащания или разходи, произтичащи от тези въпроси, за да прецени как те могат да окажат влияние върху приемливата цена. В разглеждания случай Комисията отбелязва, че договорът не включва никакви финансови спецификации от този вид, а Гърция не е доказала, че към момента на продажбата тя е направила каквато и да било оценка на тези финансови разходи.
(43)
Гръцките органи и получателят също така заявяват, че мините са имали отрицателна пазарна стойност, което се доказва от факта, че дружество Kinross, собственикът на TVX Hellas и оператор в условията на пазарна икономика, е обявило отрицателна стойност за мините, когато то е капитализирало значителни загуби от своята инвестиция.
(44)
Комисията не може да приеме гореизложеният довод. TVX Hellas е преустановило своите стопански операции в мините Cassandra поради анулирането на разрешителните за експлоатация на мините от Държавния съвет. При все това, Stratoni е имала валидно разрешително за експлоатация на мини към момента на продажбата ѝ от TVX Hellas на Гърция (вж. параграф 13), докато разрешителното на Olympias е останало анулирано. Поради това Комисията счита, че решението на TVX Hellas за продажба на мините Cassandra е свързано с неуспеха на неговите значителни инвестиции в Olympias. Поради това поведението на TVX Hellas е било свързано със стойността на инвестициите в мината Olympias, а не със стойността на мината Stratoni.
(45)
Гръцките органи и получателят допускат, че Гърция е продала активите директно на Ellinikos Xrysos без открит търг или предварителна оценка поради наличието на времеви ограничения, свързани със запазването на трудовата заетост и опазването на околната среда. По отношение на последното те твърдят, че ако мините не са били продадени, гръцката държава е трябвало да поеме съществени екологични разходи в размер на около 15,7 млн. EUR. По отношение на заетостта, гръцките органи и получателят приемат, че в договора за продажба липсва каквато и да било клауза относно минималния брой работни места, но пък твърдят, че не е възможно да се определи в количествено отношение задължението за запазване на работните места, както и че минодобивната дейност изисква голям брой работници.
(46)
Във връзка с изложеното по-горе Комисията отбелязва, че стойността на продадените активи не е била оценена по какъвто и да било начин преди продажбата, както и че продажбата не е била осъществена посредством открита процедура, а чрез пряк контакт с купувача. По отношение на екологичните разходи, за които се предполага, че са били поети от Гърция, Комисията отбелязва, че тези разходи не са споменати в договора или в който и да било съвременен документ. Освен това Комисията отбелязва, че на купувача не са наложени никакви допълнителни задължения за опазване на околната среда, освен задълженията, предвидени в приложимото законодателство. Комисията счита, че ако занапред екологичните разходи ще бъдат считани за фактор при определянето на продажната цена, всеки частен продавач ще трябва внимателно да оценява и представя в количествено изражение тези разходи преди определяне на продажната цена. Гърция не е доказала, че, към момента на продажбата тя е направила такава оценка и представяне в количествено изражение, или пък че тя по друг начин е взела предвид всички екологични разходи.
(47)
Комисията отбелязва също, че договора за продажбата от 2003 г. не е включвал клауза, изискваща от купувача да поддържа или създава минимален брой работни места. Следователно Комисията не може да приеме довода, че купувачът е бил натоварен със задължение за поддържане на по-голям брой работни места, отколкото е необходимо от икономическа гледна точка, тъй като договорът за продажба не е съдържал каквото и да било задължение за поддържане на конкретен брой работни места. По тази причина Комисията счита, че от гледна точка на един частен продавач, нито един довод, свързан с броя на работните места или запазването на заетостта не може да бъде основание за продажна цена, която е по-ниска от пазарната стойност на мините.
(48)
Следователно, въз основа на параграфи 46 и 47, Комисията не може да приеме доводите на Гърция и получателя, изложени в параграф 45.
(49)
По въпроса за запазването на заетостта и опазването на околната среда (вж, параграф 45), Hellenic Mining Watch отхвърля причините за безработицата, изтъкнати за прехвърлянето на мините без спазване на правните процедури като заявява, че договорът за продажба не е включвал никакво задължение за Ellinikos Xrysos да наема конкретен или минимален брой работници. Hellenic Mining Watch освен това заявява, че Ellinikos Xrysos е получило предимство, тъй като член 1 от договора за продажбата от 2003 г. освобождава Ellinikos Xrysos от каквато и да било отговорност за нанасяне на щети на околната среда, когато тези щети или причините за тези щети са възникнали преди публикуването на закон, ратифициращ договора за продажба.
(50)
По отношение на втория довод на Hellenic Mining Watch, изложен по-горе, Комисията отбелязва, че договора за продажбата от 2003 г. освобождава Ellinikos Xrysos от каквато и да било отговорност за нанасяне на щети на околната среда, когато тези щети или причините за тези щети са възникнали преди публикуването на закон, ратифициращ договора за продажба. Комисията счита, че гореизложената разпоредба на договора не предоставя самостоятелно предимство на Ellinikos Xrysos, отделно от продажната цена. Клаузите за разпределяне на различни финансови задължения за минали периоди между продавач и купувач не са рядко срещани в договорите с частни лица. В крайна сметка страните по дадена продажба взимат предвид тези клаузи, когато определят продажната цена. По тази причина последният въпрос в настоящия случай е дали продажбата, при отчитане на условията, при които тя е извършена, е отразила пазарната стойност на мините.
(51)
Гръцките органи и получателят твърдят, че продажбата от 2003 г. не е предоставила предимство на Ellinikos Xrysos, тъй като цената, платена от Ellinikos Xrysos се е равнявала на балансовата стойност на активите, посочена във финансовите отчети на TVX Hellas, собственикът на мините Cassandra преди гръцката държава.
(52)
Комисията не приема гореизложения довод. Тя счита, че балансовата стойност на TVX Hellas не може да бъде взета предвид при оценката на стойността на активите, тъй като тя е резултат от обезценката на стойността в счетоводните отчети на дружеството за целите на данъчното облагане (17) и представя счетоводната стойност на активите. Съгласно установената съдебна практика (18), счетоводната стойност не винаги е еднаква с пазарната стойност, когато целта е оценяване на активите за определяне на тяхната продажна цена. Освен това, въпросните активи са били прехвърлени самостоятелно, а обезценката, извършена от предходния собственик е засягала само неговите собствени счетоводна отчетност и данъчно облагане.
(53)
Гръцките органи и получателят заявяват, че цената, платена от Ellinikos Xrysos е оправдана от критериите за пазарна икономика, тъй като тя се е равнявала на цената, поискана от TVX Hellas, което е частно дружество. Последното е щяло да поиска по-висока цена, ако е било в състояние да го направи.
(54)
Комисията не може да приеме гореизложения довод. Тя отбелязва, че цената, платена от Гърция на TVX Hellas е била резултат от изчистването на претенциите, които двете страни имат помежду си. Освен това Комисията отбелязва, че претенцията на TVX Hellas към Гърция е била в размер на 293,5 млн. EUR (вж. параграф 15). Следвайки тази логика, ако претенциите на двете страни са били различни, окончателният резултат от уреждането им е можел да бъде различен, макар че той е щял да бъде свързан с продажбата на едни и същи активи. По тази причина Комисията счита, че изчистването на претенциите не е отразявало стойността на продадените активи.
(55)
Същевременно Комисията отбелязва, че претенциите са се състояли от искания за обезщетение, предявени и от двете страни. По-специално претенцията на Гърция е била свързана с екологичните щети, които се предполага, че са били причинени от TVX Hellas. Претенцията на TVX Hellas е била свързана с екологичните разходи и загуби от инвестиции, които се предполага, че дружеството е претърпяло поради анулирането на разрешителните за експлоатация на мини през 2002 г. Освен това Комисията отбелязва, че стойността на активите не е била оценена по никакъв начин към момента на споменатото по-горе изчистване. По тази причина цената от 11 млн. EUR за продажбата на мините Cassandra на Гърция е била свързана с предполагаемите задължения на двете страни, а не със стойността на активите.
(56)
Накрая Комисията отбелязва, че решението на TVX Hellas за продажба на мините Cassandra е било свързано с неуспеха на неговата значителна инвестиция в Olympias и следователно, със стойността на инвестицията в Olympias, а не със стойността на мината Stratoni. Ellinikos Xrysos не е направило никаква такава инвестиция и следователно не е било засегнато от неуспеха на тази инвестиция. Поради тази причина Комисията счита, че цената от 11 млн. EUR за продажбата на мините Cassandra на Гърция е отразявала само търговското отношение между TVX Hellas и Гърция, както и конкретното състояние на TVX Hellas към момента на продажбата. Следователно тя не може да бъде показател за отделно търговско споразумение, като сключеното между Гърция и Ellinikos Xrysos.
(57)
В светлината на изложеното по-горе (параграфи 54-56), Комисията заключва, че не съществува каквато и да било връзка между изчистването на претенциите между Гърция и TVX Hellas и стойността на активите.
(58)
Въз основа на изложеното по-горе, и за да се установи дали продажната цена е отразявала пазарната стойност на активите, Комисията е разделила активите на три категории: а) мини; б) земя; и в) запаси от полезни изкопаеми. За изчисляване на пазарната стойност на активите, Комисията е използвала доклада на Behre Dolbear (вж. параграф 19). По отношение на земята Комисията е проверила стойността, посочена в доклада като е използвала цената, платена за въпросната земя в предходен търг, проведен през 1995 г. (вж. параграф 11).
(59)
Гърция и получателят твърдят, че доклада на Behre Dolbear не може да бъде взет предвид, тъй като неговата цел е да привлича вниманието на инвеститорите. Комисията не може да приеме този довод, тъй като привличането на вниманието на инвеститорите е съществено важна и законна цел на всеки един доклад за оценка, издаден по искане на оператори в условията на пазарна икономика, които се стремят към получаването на финансови средства от финансовите пазари. Проверката на валидността на всяка една оценка е от съществено значение, но самият факт, че даден доклад за оценка има за цел да привлича инвеститорите, не е достатъчно основание за неговото дискредитиране.
(60)
Гърция и получателят твърдят също така, че докладът не може да бъде взет предвид, тъй като неговият отчетен период (юни 2004 г.) не е същият като периодът на продажбата (декември 2003 г.).
(61)
Комисията не може да приеме гореизложения довод. Тя отбелязва, че датата на доклада на Behre Dolbear действително е 30 юни 2004 г., но неговото съдържание може да бъде считано за актуално към момента на продажбата от декември 2003 г., тъй като то се основава на колебанията на цените на металите през периода 1993-2003 г.
(62)
Гръцката държава и Ellinikos Xrysos твърдят, че докладът не се отнася за продадените активи, а за стойността на Ellinikos Xrysos като действащо предприятие, и че поради тази причина той не е показателен за стойността на активите, продадени от гръцката държава през декември 2003 г. Комисията не може да приеме този довод, тъй като, за да се изчисли общата стойност на дружеството, докладът предвижда подробна оценка на стойността на продадените активи с разбивка по отделни статии.
a.a Изчисляване на стойността на мините
a.a.1. Доводи, свързани със стойността на мините
(63)
Гръцките органи и получателят заявяват, че към момента на продажбата, пазарната стойност на мините Cassandra е била намалена или дори отрицателна поради продължителното прекъсване на дейностите и анулирането на разрешителните за експлоатация на мините. Те настояват също, че цената, платена при продажбата от 2003 г. отразява стойността на мината Stratoni, тъй като тя е била единствената мина в експлоатация. По-специално, Гърция приема, че към момента на продажбата, мината Stratoni е притежавала валидни разрешителни за експлоатация на мини и поради това е била в експлоатация и е спазвала клаузата на доклада на Behre Dolbear за „предпроизводствено съоръжение“.
(64)
Комисията отбелязва, че решенията за анулиране от 2002 г. са засегнали единствено стойността на Olympias, тъй като към момента на продажбата Stratoni е имала валидни разрешителни за експлоатация и следователно е имала стойност. По същото време TVX Hellas преустановява експлоатацията поради неуспех на инвестициите си в областта на добива на злато, когато разрешителните за експлоатация на мината Olympias са анулирани. Ето защо неговото поведение е свързано единствено със стойността на инвестициите в мината Olympias, а не със стойността на мината Stratoni.
(65)
По отношение на Skouries, гръцките органи и получателят заявяват, че в тази мина никога не е била осъществявана каквато и да било минодобивна дейност или инвестиция, освен научноизследователска дейност в областта на минодобива, извършвана от TVX Hellas преди продажбата от 2003 г. и че е необходима значителна инвестиция за създаването на минно съоръжение там.
(66)
Комисията отбелязва, че Skouries не е имала разрешителни за експлоатация на мини или изградена минна инфраструктура. При все това, гръцките органи и получателят не успяха да представят информация или съществени доводи, че експлоатацията на мината Skouries няма административни разрешителни или икономическа осъществимост. Също така, според доклада на Behre Dolbear, капиталовите разходи за разработването и изграждането на мината в Skouries са били 268 млн. USD през 2004 г., т.е. 220 млн. EUR. В своя доклад Behre Dolbear изразява своята гледна точка, че тези разходи са „разумни“. Комисията следователно счита, че не са съществували административни или икономически пречки пред предоставянето на разрешителни за експлоатация на мини или строителството на минна инфраструктура и извършването на минни операции в Skouries.
(67)
Въз основа на горното (параграфи 63-66) Комисията счита, че към момента на продажбата пазарната стойност на Olympias действително е била застрашена от решенията за анулиране от 2002 г., но пазарната стойност на Stratoni и Skouries не е била. Следователно, към момента на продажбата от 2003 г. е било възможно да се изчисли пазарната стойност на мините Cassandra.
а.а.2. Изчисляване на стойността на мините
(68)
За да изчисли стойността на мините Cassandra, Комисията проучи всяка от трите мини, които влизат в състава на мините Cassandra (Stratoni, Olympias и Skouries) по отношение на следните два въпроса: а) стойност на мината, която следва да се базира на икономическите фактори, приложими към момента на продажбата и б) възможност за експлоатация на мината, за да бъде реализирана горепосочената стойност. На базата на тези два фактора, Комисията стигна до заключението, че мините Stratoni и Skouries са имали определена стойност, която е можела да бъде реализирана, но е трудно да се установи стойността на Olympias към момента на продажбата от 2003 г.
(69)
За да изчисли стойността на мините Cassandra, Комисията използва доклада на Behre Dolbear. Докладът използва три метода за изчисляване на справедливата пазарна стойност на мините: а) оценка на приходния подход (19); б) оценка на свързаните сделки (сравними продажби) и в) подход на пазарната капитализация (20). Стойностите, получени в резултат на прилагането на тези три метода, са съответно следните: а) 130,3-402,5 млн. USD или 107,2-331,1 млн. EUR; б) 504,7 млн. USD или 415,2 млн. EUR и в) 614,9 USD млн. или 505,9 млн. EUR. Обхватът на оценката на приходния подход се дължи на различните сценарии за ценообразуване, използвани при него (вж. параграф 72). От тези три метода Комисията е следвала приходния подход. Основанията са представени в таблица по-долу:
Таблица
Основания за използване на приходния подход
Приходен Подход
Свързани Сделки
Пазарна Капитализация
Приходният подход осигурява подробни стойности за всяка от трите мини на базата на цените на метала, които са били известни към момента на продажбата на мините. Когато се изчислява стойността на актив в дадена сделка, могат да бъдат взети предвид единствено факторите, действали към момента на сделката.
Базата на оценката на свързаните акции е спорна, тъй като две различни мини не могат да бъдат идентични. Според Behre Dolbear, методът на свързаните сделки е противоречив поради факта, че всяко находище на полезни изкопаеми, дори на една и съща стока, се различава в някаква степен от останалите находища по отношение на минералогичен състав, условия на добив, металургия, аспекти на околната среда, наличие на социални проблеми, качество на рудата и др.
Докладът на Behre Dolbear съдържа също коментар на метода на пазарната капитализация, създаден от American Appraisal Associates, съгласно който пазарната капитализация се препоръчва като вторичен метод за оценка или като основно правило, подходящо за проверка на оценки, направени с първични методи.
Приходният подход е първичен метод за оценка и следователно е по-надежден метод. Освен това, в настоящия случай, методът на пазарната капитализация проверява само стойността, получена от пазарните капитализации през първото шестмесечие на 2004 г., които не са приемливи, тъй като информацията е получена след продажбата. Следователно методът на пазарната капитализация не може да се използва дори като вторичен метод за оценка.
Behre Dolbear изглежда счита за по-достоверна стойността, получена чрез приходния подход, тъй като посочва, че „С течение на годините Behre Dolbear обръща особено внимание на стойността, получена чрез приходния подход“ (обобщение на стойностите на стр. 43 от доклада на Behre Dolbear).
(70)
Гърция е съгласна, че ако се използва докладът на Behre Dolbear, може да бъде приет само приходният подход, тъй като той е основен и международно прилаган метод за оценяване, и само по отношение на датата на неговото заверяване (30 юни 2004 г.) и при условие че са предоставени разрешителни за експлоатация на мини и са направени значителни инвестиции.
(71)
На базата на приходния подход Комисията изчислява стойността на мините към момента на продажбата от 2003 г. както следва (вж. параграфи 72-79).
(72)
Приходният подход изчислява справедливата пазарна стойност на мините Cassandra на предпроизводствено ниво (21), както показват операциите на мините, с добре определени разходи и доказани и вероятни резерви (22). Докладът използва три различни сценария за определяне на стойността на базата на цените, приложими през следните периоди: а) средно ниво за 1993-2003 г.; б) само първото шестмесечие на 2004 г. и в) средно ниво за 1993-2003 г. плюс първо шестмесечие на 2004 г. (разделено на 2). Комисията счита, че може да вземе предвид единствено сценария със средното ниво за 1993-2003 г., без останалите два, тъй като той се базира на цените и разходите, които са били известни към момента на продажбата, осъществена през декември 2003 г. Освен това, историческите цени за периода 1993-2003 г., използвани от Behre Dolbear, не показват специална тенденция през целия период 1993-2003 г., т.е. те се колебаят през различните години и Комисията счита следователно, че средното ниво за периода 1993-2003 г. отразява по-добре историческото развитие на пазара на метали. Също така, цените през първото шестмесечие на 2004 г. не са представителни за стойността на мините, тъй като показват само моментното състояние и не вземат предвид колебанията. Счита се, че колебанията имат ключово значение за минимизиране на въздействието на необичайни промени или произволни събития и за получаване на надеждна представа за стойността на мините.
(73)
Гърция и получателят твърдят, че Behre Dolbear изчислява настоящата нетна стойност на мините Cassandra, в които се извършва предпроизводствена дейност с отрицателен знак - 2,59 млн. USD (страница 37, таблица 5.3 от доклада), така че действително платената цена (11 млн. EUR) превишава пазарната стойност на мините.
(74)
Комисията отбелязва, че на индивидуална основа, настоящата нетна стойност (на предпроизводствено ниво), приписана от приходния подход на всеки от трите минни проекта е: а) за Olympias - 28,79 млн. USD, т.е. - 23,7 млн. EUR; б) за Stratoni - 10,48 млн. USD, т.е. 8,6 млн. EUR и в) за Skouries - 15,72 млн. USD, т.е. 12,9 млн. EUR. Сумата от тези три стойности е отрицателна стойност - 2,59 млн. USD.
(75)
При все това, Комисията не приема горния довод на Гърция и получателя. Тя отбелязва, че на базата на горните стойности настоящата нетна стойност (на предпроизводствено ниво) на мината Olympias, към момента на продажбата, действително е била отрицателна. Независимо от това, тя счита, че отрицателната настояща нетна стойност на мината Olympias означава, че към момента на продажбата очакваната печалба, получена от експлоатацията на мината при ценовото ниво, наблюдавано през последните 11 години, би била отрицателна. Предвид цената на златото, всеки собственик на мината Olympias би избрал да не експлоатира мината и би потърсил начин за избягване на загубите доколкото е възможно. Както е показано, когато не експлоатира мината, купувачът би могъл да ограничи загубите до 5,5 млн. EUR, което представляват разходите, които той е трябвало да направи по договор с цел опазване на околната среда и поддръжка. При все това, не може единствено на тази база да се направи заключение, че стойността на мината Olympias следва да възлиза на 5,5 млн. EUR, тъй като, по принцип, притежаването на мина осигурява стойността на опция: собственикът може да експлоатира мината, когато условията са добри (цените на златото са достатъчно високи), и да избере да не я експлоатира, когато условията са не са добри (цените на златото не са достатъчно високи). По същия начин, Ellinikos Xrysos е можело да избере да придобие мината като част от пакета мини Cassandra или с цел по-късно да има възможност да извърши необходимите инвестиции в мината Olympias, за да поднови експлоатацията с печалба, ако цените на златото се повишат до нива (значително) над нивата, наблюдавани през предходния период 1993-2003 г.
(76)
Получаването на надеждна оценка на тази стойност по избор е доста сложно. Още по важно е, че всяка такава стойност би трябвало да бъде коригирана, за да се вземе предвид (вероятно високата) вероятността, че дори ако цените на златото са били достатъчно високи, за да гарантират печеливша експлоатация, може да не бъде получено разрешително за експлоатацията на тази мина. Както е посочено по-горе (вж. параграф 12), разрешителните за експлоатация на мината Olympias и добив на злато са били анулирани по екологични причини, които са определени като сериозни. Следователно би изглеждало подходящо да се счита, че мината Olympias има стойността на опция, която може консервативно да бъде изчислена като нула. По същия начин, нетната стойност на мина Olympias следва да бъде изчислена на - 5,5 млн. EUR.
(77)
От друга страна, Комисията счита, че индивидуалните стойности на мините Stratoni и Skouries възлизат на 21,5 млн. EUR, което е сборът от стойностите на двете мини според доклада на Behre Dolbear (8,6 млн. EUR плюс 12,9 млн. EUR съответно, вж. параграф 74), тъй като:
а.
мината Stratoni притежава валидно разрешително за експлоатация на мина, изградена минна инфраструктура и положителната стойност, получена от нейните дейности (положителна настояща нетна стойност), и следователно е била в експлоатация към момента на продажбата;
б.
по отношение на мината Skouries, Комисията счита, че не са били налице административни или икономически пречки пред предоставянето на разрешителни за експлоатация на мини или изграждането на минна инфраструктура и осъществяването на минни дейности; мината Skouries е имала също положителна стойност, получена от нейните дейности (положителна настояща нетна стойност).
(78)
Гърция и получателят твърдят, че стойността на мините, изчислена от Behre Dolbear, не може да бъде взета предвид, тъй като се отнася за активите заедно със съответните разрешителни за експлоатация на мини, докато Ellinikos Xrysos е придобило само активите, а разрешителните за експлоатация на мини са предоставени по-късно от гръцката държава. Комисията не приема този довод, тъй като, както бе демонстрирано по-горе, мината Stratoni е притежавала валидно разрешително за експлоатация на мини към момента на продажбата. Както бе демонстрирано също по-горе, не е имало административни пречки пред предоставянето на разрешително за експлоатация на мини за Skouries. Разходът за кандидатстване и получаване на разрешително за експлоатация на мини за мина Skouries е бил ограничен до таксите за геолози и други експерти за подготовката на проучванията, изисквани за разрешителното, както и таксите, свързани с гаранционно писмо, изисквано от компетентното министерство. Според информацията, представена от гръцките органи, горните разходи са еднократни и възлизат (съответно) приблизително на 5 000 EUR плюс 600 000 EUR най-много на година. Комисията счита, че тези суми са ниски в сравнение с общите капиталови разходи за разработване и изграждане на мината в Skouries, които са достигнали 268 млн. USD през 2004 г., т.е. 220 млн. EUR (вж. параграф 66). По тази причина, Комисията счита, че горните разходи за разрешителни за експлоатация на мини не са представлявали пречка за фирма, която желае да инвестира в Skouries. Комисията отбелязва също, че докладът на Behre Dolbear включва също „административни“ разходи при изчисляването на настоящата нетна стойност на мината. Комисията следователно счита, че горните разходи (за кандидатстване и получаване на разрешително за експлоатация на мини за мината Skouries) са взети предвид в доклада на Behre Dolbear.
(79)
На базата на предходното, стойността на мините се изчислява на 16 млн. EUR за всичките три мини (21,5 млн.EUR - 5,5 млн. EUR).
а.б Изчисляване на стойността на земята
(80)
Гръцките органи и получателят твърдят, че земята, придобита от минодобивно дружество може да бъде използвана единствено за минодобивни дейности и няма пазарна стойност тъй като гръцкото законодателство дава приоритет на минодобивните дейности в такива области. Следователно, намаляването на стойността на правата за експлоатация на мини поради продължителното прекъсване на дейностите и анулирането на разрешителните за експлоатация на мини е довело също до намаляване на стойността на земята.
(81)
По отношение на горния въпрос, Комисията счита въпросната земя за актив на минодобивно предприятие, а не за „недвижим имот“ в широкия смисъл на понятието, поради особеностите на минните операции (замърсяване, нарушаване на състоянието на околната среда и др.), които биха направили спорна възможността за търгуване с такъв актив отделно от мините.
(82)
При все това, Комисията счита също, че всеки стопански актив има стойност, тъй като допринася или може да допринася за дейностите на дружеството и реализирането на приходи. Мините Cassandra са представлявали предприятие, което е функционирало към момента на продажбата и Комисията следователно счита, че земята е можела да бъде използвана за дейностите на мините и по тази причина е имала стойност. Ето защо Комисията не може да приеме довода, изтъкнат от Гърция и Ellinikos Xrysos.
(83)
Hellenic Mining Watch заявява, че активите на мините Cassandra включват също и съществени недвижими имоти, което в значителна степен увеличава общата стойност на мините, но не е взето предвид в доклада на Behre Dolbear.
(84)
При все това, Комисията отбелязва, че докладът на Behre Dolbear не взема предвид земята отделно от мините. Докладът на Behre Dolbear счита земята за неминерален актив на мините Cassandra и го оценява на 6 млн. EUR (23), независимо от метода на приходния подход.
(85)
Но Behre Dolbear посочва в своя доклад, че стойността, приписана на земята, представлява стойността, докладвана от Ellinikos Xrysos, и че не е правило независима оценка на земята. По тази причина Комисията трябва да провери тази стойност.
(86)
За да направи това, Комисията е използвала цената, платена за земята на открития търг от 1995 г. за продажбата на мините Cassandra на TVX Hellas (вж. параграф 6). Това не е първично, а вторично изчисление, предназначено да провери валидността на стойността, дадена в доклада на Behre Dolbear (6 млн. EUR).
(87)
Гръцките органи са съгласни, че стойността, определена от открития търг от 1995 г., може да бъде взета предвид, и че стойността на земята може да се счита за непроменена. Комисията отбелязва, че в контекста на продажбата от 1995 г. на мините Cassandra на TVX Hellas, за земята е определена цена в размер на 1,2 млрд. GRD. Комисията подчертава факта, че не е имало валидни ценови референции или ценови индекси за земята на мините Cassandra, която се счита за актив на минодобивно предприятие, а не за „недвижим имот“ в широкия смисъл на понятието (вж. параграф 81). Ако е имало такива валидни ценови референции или ценови индекси, щяло е да бъде възможно изчисляването на актуализирана референтна стойност. При тяхното отсъствие Комисията счита цената от 1995 г. за най-добрата налична приблизителна оценка в настоящия случай. Следователно, Комисията приема като отправна стойност сумата 1,2 млрд. GRD или 3,5 млн. EUR (като използва обменния курс 340,75 GRD/EUR, при който Гърция е влязла в еврозоната през 2001 г.), като справедлива пазарна стойност на земята.
(88)
След 1995 г., TVX Hellas е придобила 70 допълнителни парцела (през периода 1997-2000 г., предимно през 1998 г. и 1999 г.). Комисията отбелязва, че стойността на придобиване на тези 70 допълнителни парцела възлиза на 1,1 млн. EUR, както е представено във финансовите отчети на TVX Hellas. Комисията счита, че тази стойност на придобиване е пазарно ориентирана, тъй като е определена от пазара. Чрез събиране на горните две стойности (3,5 млн. EUR плюс 1,1 млн. EUR) може да бъде получена общата справедлива пазарна стойност на земята, която възлиза на 4,6 млн. EUR.
(89)
Тази сума от 4,6 млн. EUR представлява номиналната стойност на земята през 2003 г. на базата на цените от 1995 г. и 1997-2000 г. Комисията счита, че тази стойност трябва да бъде коригирана в съответствие с общия гръцки индекс на цените на промишлената продукция за периодите 1995-2003 г. и 1998-2003 г. Използва се индексът на цените на промишлената продукция, защото въпросната земя представлява актив на промишлено дружество и корекцията трябва да представя ценовите промени в промишления сектор. Тази корекция на продажните цени от 1995 г. и 1997-2000 г. води до окончателната стойност от 5,9 млн. EUR през декември 2003 г.
(90)
Комисията отбелязва, че горната стойност от 5,9 млн. EUR е много близка до стойността 6 млн. EUR, дадена от Behre Dolbear в неговия доклад за оценка (вж. параграф 84). Комисията счита, че тази много близка стойност потвърждава надеждността на оценката на земята от Ellinikos Xrysos, използвана в доклада на Behre Dolbear и следователно оправдава приемането на стойността 6 млн. EUR като представителна за справедливата пазарна стойност през декември 2003 г.
a.в Изчисляване на стойността на запасите от полезни изкопаеми
(91)
Продажбата от 2003 г. е включвала също и количество запаси от полезни изкопаеми с концентрати от злато (24). Гръцките органи и получателят твърдят, че през 2003 г. горните запаси са имали отрицателна стойност поради относително ниската цена на златото и относително високите присъщи разходи.
(92)
Гръцките органи са представили изчисляване на прага на рентабилност на цената, при която търговията с горепосочените запаси да е доходна. Вземайки предвид концентрацията на злато в полезните изкопаеми, т.е. 0,7 унции злато за тон, и цената на златото към 12 декември 2003 г., т.е. 407 USD за унция, стойността на златото, концентрирано в златните запаси, е била в размер на 284,9 USD за тон. Гръцките органи също така са представили разходите, свързани с търговията на горепосочените запаси: разходи за преработка на стойност 245 USD за унция и 171,5 USD за тон; транспортни разходи на стойност 50 USD за тон; неустойки, свързани с почистването, на стойност 270 USD за тон; и такси за преработка на стойност 5 USD за унция и 4,1 USD за тон. Изчисляването на горепосочените резултати при отрицателна продажна цена от - 210.7 USD за тон.
(93)
Комисията е проверила горепосоченото изчисляване. Тя счита, че поради горните причини, свързани с цената и разхода, цената на запасите към момента на продажбата не е била доходна. Търговията със запаси от златна руда е можела да бъде доходна, ако са се били променили транспортните разходи или ако са се очаквали промени в тях, но това не е могло да се предвиди. Също така, в доклада на Behre Dolbear не се посочва стойността на запасите от златна руда. Поради това Комисията счита, че стойността на тези запаси не може да се изчисли.
(94)
Hellenic Mining Watch твърди, че златосъдържащите запаси от полезни изкопаеми имат значителна стойност, възлизаща на 80 млн. EUR. Комисията отбелязва, че посочената стойност от 80 млн. EUR не се подкрепя от никакви данни или доказателства, предоставени от Hellenic Mining Watch. Въз основа на това и предвид горното изчисление, от което е видно, че стойността на тези запаси не може да се изчисли, Комисията отхвърля твърденията на Hellenic Mining Watch.
(95)
Комисията отбелязва, че активите, продадени през декември 2003 г., са включвали и две находища на олово и цинк. Докладът на Behre Dolbear включва оценка на стойността на съществуващите концентрати на олово и цинк към 30 юни 2004 г. (25). Тази оценка се извършва отделно от изчисляването на нетната текуща стойност на мините и не представлява част от оценката по приходния метод. Тя показва нетната възвръщаемост от металургичното предприятие (26) за собственика на мината: първо се изчислява стойността на съдържанието на метали (олово, сребро и цинк) въз основа на текущи цени и налични количества; след това се прилага „график за плащане на разходите на металургичното предприятие“ (разходи за допълнителна преработка, начислявани от купувача на полезните изкопаеми на техния производител), като се вземат предвид специалните условия за приспадане на този разход (конкретните проценти на обезценка, таксите по преработката и рафинирането и разходите за транспорт); и най-накрая, разходите по графика за плащане на разходите на металургичното предприятие се приспада от горната стойност на съдържането на метал (27).
(96)
Комисията отбелязва, че горният метод е стандартният метод за изчисляване на плащания за метали. Затова Комисията ще използва горния метод, за да оцени пазарната стойност на находищата на полезни изкопаеми, придобити от Ellinikos Xrysos през декември 2003 г., въз основа на количествата находища на полезни изкопаеми и цените на метала през декември 2003 г. (28). Чрез прилагане на горния метод за количествата полезни изкопаеми, цените на металите през декември 2003 г. и специалните условия на графика на Ellinikos Xrysos за плащане на разходите на металургичното предприятие, Комисията решава, че пазарната стойност на находищата на полезни изкопаеми, придобити от Ellinikos Xrysos през декември 2003 г., възлиза на 3,7 млн. USD или 3 млн. EUR (при обменен курс от 1,2254 USD/EUR към датата, на която полезните изкопаеми са продадени на Ellinikos Xrysos, а именно 12 декември 2003 г.).
(97)
Комисията отбелязва, че според информацията, предоставена от получателя, находищата на олово и цинк, придобити през декември 2003 г., са били продадени през декември 2004 г. (1 декември 2004 г. и 31 декември 2004 г.), т.е. след съставяне на доклада на Behre Dolbear. Затова Комисията счита, че специфичните условия, приложими за горния метод (изчисляване на стойността на находищата през юни 2004 г., вж. параграф 95) се прилагат и за изчисляване на стойността на находищата на полезни изкопаеми към декември 2003 г., тъй като е нямало други продажби на полезни изкопаеми в периода декември 2003 г.-юни 2004 г., които да поставят нови условия.
a.г Заключение относно предимството
(98)
Горното изчисление посочва обща стойност на мините Cassandra в размер на 25 млн. EUR, като това е сборът от стойността на мините (16 млн. EUR), земята (6 млн. EUR) и запасите от полезни изкопаеми (3 млн. EUR).
(99)
Тази обща сума е значително по-ниска от стойността, представена от доклада на Behre Dolbear като справедлива пазарна стойност на активите на мините Cassandra (500 млн. USD или 411 млн. EUR, вж. параграф 19). Стойността, представена в доклада на Behre Dolbear е спомената в решението на Комисията от 10 декември 2008 г. за откриване на официална процедура по разследване като показател за това, че продажната цена е била по-ниска от пазарната стойност на мините.
(100)
Причината за отклоняване от стойността в доклада на Behre Dolbear (500 млн. USD) е че тя е получена от два метода за остойностяване, които не съответстват на дадения случай (вж. таблица 1 по-горе), а именно методите на „свързаните сделки“ и „пазарната капитализация“, които не могат да се приемат, защото: a) основата на остойностяването на свързаните сделки е съмнителна, тъй като две отделни мини не могат да са идентични: всяко находище на полезни изкопаеми, дори и на един и същ ресурс, се различава до известна степен от останалите находища; б) пазарната капитализация се препоръчва като вторичен метод за остойностяване или като практическо правило, подходящо за проверяване на оценки, направени чрез основни методи като приходния подход; за дадения случай методът на пазарната капитализация не може да се използва дори и като вторичен метод за остойностяване, защото той потвърждава само стойността на приходния подход, произтичаща от пазарните капитализации през първото шестмесечие на 2004 г., което не може да се приеме, защото тази информация е последваща спрямо датата на продажбата и в) Behre Dolbear приписва по-голяма достоверност на стойността, получена от приходния подход.
(101)
Общата стойност, изчислена от Комисията (25 млн. EUR) е също много по-ниска от диапазона на цените, получени от приходния подход (107,2 млн. EUR-331,1 млн. EUR, вж. параграф 69). Причината за това е, че последната цена включва: a) стойностите на активите, които не са били прехвърлени през декември 2003 г., напр. вземания, парични потоци и запаси от полезни изкопаеми (стойностите от юни 2004 г. се различават от тези от декември 2003 г., вж. изчисляването в параграфи 91-97); и б) минералните ресурси, характеризирани в доклада на Behre Dolbear като спекулативни и несигурни (29) (материал, който може да се добива в мина или потенциал за проучване). Последните не са включени в паричните потоци за определяне на нетната текуща стойност, съгласно приходния подход (вж. параграф 72), която се получава само от доказани и вероятни запаси, изключвайки всички останали запаси. В допълнение, горният диапазон от стойности също включва различни стойности за Olympias по три различни сценария за ценообразуване. Комисията не приема тези стойности (вж. параграфи 72-76). И най-накрая, горният диапазон от стойности е повлиян от различните сценарии за ценообразуване, от които Комисията приема само един (вж. параграф 72).
(102)
Комисията заключава, че пазарната стойност на активите на мините Cassandra е в размер на 25 млн. EUR към момента на тяхната продажба на Ellinikos Xrysos.
(103)
Комисията счита, че стойността на предимството, от което Ellinikos Xrysos се е възползвало, възлиза на 14 млн. EUR, като това е разликата между общата справедлива пазарна цена на активите на мините Cassandra (25 млн. EUR) и цената, платена при продажбата (11 млн. EUR).
(104)
Въз основа на горния анализ на доводите, изложени от Гърция и получателя и предвид изчисляването на пазарната стойност на продадените активи и сравнението на тази пазарна стойност с цената, която действително е платена от Ellinikos Xrysos, Комисията счита, че критерият за предимство е изпълнен.
б. Държавни ресурси
(105)
Гръцките органи и получателят твърдят, че Гърция е действала само в качеството си на посредник по време на продажбата от 2003 г. и никога не е притежавала мините. Освен това те твърдят, че Гърция не е получила каквито и да било парични средства от продажбата от 2003 г., тъй като сумата от 11 млн. EUR е била платена директно на TVX Hellas. Накрая гръцките органи и получателят твърдят, че сделката по продажба от 1995 г. е била осъществена между TVX Hellas и предходния собственик, частно дружество, което е било в процедура по ликвидация.
(106)
Комисията отбелязва, че Гърция е била активна страна и в двете сделки, които са били осъществени посредством два различни договора. Във втория договор Гърция е поела задълженията на продавач, но освен това е имала право да получи прихода от продажбата. Този приход е бил платен директно на TVX Hellas с цел покриване на конкретно задължение на гръцката държава, което още веднъж демонстрира ролята на Гърция като продавач, а не само като посредник. По отношение на твърдението, че продажбата от 1995 г. е била осъществена между TVX Hellas и частно дружество, Комисията счита, че това твърдение няма връзка с въпроса за държавните ресурси в разглеждания случай, тъй като този критерий се разглежда единствено във връзка с продажбата от 2003 г.
(107)
Поради това Комисията не приема доводите, изложени от гръцките органи и получателя и счита, че критерият за държавните ресурси е изпълнен.
в. Селективност
(108)
Мините Cassandra са били продадени на Ellinikos Xrysos, а Ellinikos Xrysos следователно се е възползвало селективно от разликата между продажната цена и пазарната стойност на продадените активи. Поради тази причина Комисията счита, че мярката е селективна, тъй като тя поставя в по-благоприятно положение само това конкретно дружество.
(109)
Този въпрос не е бил оспорен нито от Гърция, нито от получателя.
г. Нарушаване на конкуренцията и отражение върху търговията между държавите-членки
(110)
Ellinikos Xrysos осъществява дейност в сектор, чиито продукти се търгуват в значителна степен между държавите-членки. Добив на цинк, мед, олово, злато и сребро се осъществява в единадесет държави-членки, освен Гърция, а именно в Обединеното кралство, Италия, Финландия, Полша, Словакия, Румъния, България, Испания, Ирландия, Португалия и Швеция (30). Цинк, мед, олово, злато и сребро се търгуват във всички държави-членки (31). Освен това въпросните мерки за помощ са предоставили на Ellinikos Xrysos предимство пред неговите конкуренти (вж. параграфи 39-104). Когато държавна помощ укрепва положението на едно предприятие в сравнение с други предприятия, които се конкурират в областта на търговията между държавите-членки, тези други предприятия трябва да се считат за засегнати от въпросната помощ. Следователно критерият за нарушаване на конкуренцията и въздействие върху търговията между държавите-членки е изпълнен.
(111)
Този въпрос не е бил оспорен нито от Гърция, нито от получателя.
д. Заключение относно наличието на помощ в мярка 1
(112)
В светлината на изложеното по-горе Комисията заключва, че продажбата на мините Cassandra на Ellinikos Xrysos, осъществена през 2003 г. представлява държавна помощ в полза на Ellinikos Xrysos по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Размерът на помощта е 14 млн. EUR като тази стойност представлява разликата между цената, платена при продажбата от 2003 г., а именно 11 млн. EUR и пазарната стойност на активите, продадени към момента на продажбата, а именно 25 млн. EUR.
МЯРКА 2: ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ДАНЪЦИ И НАМАЛЯВАНЕ НА ХОНОРАРИ ЗА ПРАВНИ УСЛУГИ
а. Държавни ресурси
(113)
По мнение на Гърция и получателя намаляването на хонорарите за правни услуги не включва държавни ресурси, тъй като адвокатите са частни лица със свободни професии и данъците и налозите върху техните хонорари са били надлежно платени. Освен това, по мнение на Гърция, хонорарите за правни услуги не са били платени от държавата. Независимо от това, намаляването на хонорарите за правни услуги е предвидено в член 5 от договора за продажба, който предвижда, че законните права и хонорарите за правни услуги „следва да бъдат намалени до 5 % от минималния размер на таксите, както е посочено в съответното законодателство“.
(114)
Комисията се съгласява със становището, че адвокатите не са държавни служители. От друга страна, Комисията отбелязва, че в действителност нотариусите са държавни длъжностни лица. При все това, нотариусите не получават заплата; източник на доходите им са изключително техните клиенти, а не държавният бюджет.
(115)
Освен това Комисията отбелязва, че при сключването на договори за продажба, разходите за хонорарите за правни услуги се поемат от страните. В разглеждания случай Комисията приема твърдението на гръцките органи, че държавата не е платила гореспоменатите хонорари вместо купувача.
(116)
По тази причина Комисията счита, че намаляването на хонорарите за правни услуги не включва държавни ресурси и следователно не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(117)
По отношение на освобождаването от данъци, целта на данъците е финансиране на държавния бюджет. Следователно несъбирането на данъци лишава държавата от ресурси. По тази причина Комисията счита, че освобождаването от данъци действително включва държавни ресурси.
б. Предимство
(118)
Комисията отбелязва, че продажбата на мините Cassandra е подлежала на облагане с два данъка: 1) данък върху прехвърлянето на мините, по ставка от 5 %; и 2) данък върху прехвърлянето на земята, по ставка от 7 % до 9 %.
(119)
Ellinikos Xrysos твърди, че налагането на какъвто и да било данък върху продажбата от 2003 г. е щяло да бъде прибързано действие, тъй като договорът за продажба не е бил окончателен поради наличието на клауза за анулиране. Комисията не приема този довод, тъй като тази конкретна клауза за анулиране предвижда анулирането на продажбата само в случаи, в които страните не успеят да изпълнят конкретни задължения, за да се гарантира нейния ефект; това е стандартна клауза в повечето договори и наличието ѝ не означава, че тези договори не са окончателни. Освен това, в договора се предвижда начина, по който той влиза в сила: член 9 от него предвижда, че договорът следва да влезне в сила на датата на публикуването на закона, който го ратифицира в Държавен вестник на Република Гърция. Накрая, в договора не се споменава какъвто и да било вид неокончателен статус. Поради това Комисията счита, че в действителност договорът е окончателен, както и че е трябвало да бъдат наложени подходящите данъци.
(120)
Гръцките органи и получателят твърдят, че стойността на мините е била отрицателна, и че по тази причина е бил необходим стимул за потенциалните купувачи. Във връзка с този довод Комисията отбелязва, че стойността на мините към момента на продажбата не е била отрицателна, а положителна като тя е била в размер на 16 млн. EUR (както е изчислено в параграфи 68-79).
(121)
Комисията отбелязва, че съгласно гръцкия Кодекс за минодобива, прехвърлянията на мини се облагат с данъчна ставка от 5 % въз основа на тяхната стойност, както и че това е приложимо по отношение на сделки „срещу възнаграждение“ („με επαχθή αιτία“). Гръцките органи твърдят, че сделките „срещу възнаграждение“ са сделки, осъществявани поради настъпване на нещастни случаи, например смърт на собственика, така че данъкът в размер на 5 % се прилага само по отношение на такива сделки и той не е приложим в разглеждания случай. Комисията не може да приеме този довод тъй като, въз основа на данни от нейно проучване, сделки „срещу възнаграждение“ са онези сделки, при които лицето, придобиващо актив дава някакъв вид отплата като възнаграждение, и в по-общ план, сделки, при които е налице някакъв вид възнаграждение за придобиването. Това е добре установеното и прието тълкувание (32).
(122)
През 2003 г. пазарната стойност на мините е била 16 млн. EUR (както е изчислено в параграфи 68-79). Поради това Комисията счита, че съответният данък за мините, продадени през 2003 г. е трябвало да бъде в размер на 0,8 млн. EUR.
(123)
В допълнение Гърция признава, че в действителност се налага данък в размер от 7 % до 9 % във всички случаи на продажба на земи независимо от това дали се продават активи на дружество или активи на частни лица. Комисията е получила две различни писма по този въпрос, едно от Министерството на финансите и едно от Министерството на околната среда, енергетиката и климатичните промени (компетентен орган по въпроси, свързани с минодобивната дейност), които съдържат противоречиви твърдения. Комисията е подчертала това противоречие пред гръцките органи, но не е получила писмо с окончателно становище. По тази причина Комисията приема информацията, предоставена от Министерството на финансите, което е ведомството, отговорно по въпроси, свързани с данъчното облагане.
(124)
През 2003 г. пазарната стойност на земята е била в размер на 6 млн. EUR (както е изчислено в параграфи 80-90). По тази причина Комисията счита, че продажбата на земята от 2003 г. е трябвало да бъде обложена с данък в размер на 0,54 млн. EUR (33).
(125)
Тъй като договора за продажбата от 2003 г. е предвиждал нулева ставка за прехвърлянето, Комисията счита, че горепосочените суми (в общ размер на 1,34 млн. EUR) са представлявали предимството, от което се е възползвало дружеството Ellinikos Xrysos.
(126)
Гърция и получателят заявяват, че освобождаването от данъци е било извършено за данък в размер на 38 000 EUR и следователно е било извършено за данък по-нисък от прага de minimis (34) и не е предоставило предимство на купувача. Комисията не може да приеме този довод, тъй като прагът de minimis, който е бил в размер на 100 000 EUR към момента на продажбата от 2003 г., се прилага независимо от формата на помощта или преследваната цел. По тази причина не могат първо да бъдат разделяни различните разглеждани мерки за помощ, т.е. мерки 1 и 2, а след това да бъде разглеждана само част от мярка 2, т.е. освобождаването от данъци. Комисията е разгледала и двете мерки за помощ в разглеждания случай и е установила, че взети заедно, те включват размери на помощ, които превишават прага de minimis в размер на 100 000 EUR и съобразно с това, тя е преценила, че предоставената помощ не успява да изпълни условията за помощ de minimis. Въз основа на изложеното по-горе, Комисията поддържа заключението, до което тя е достигнала в параграф 125.
в. Селективност
(127)
Критерият за селективност е изпълнен по същия начин, както в параграф 108.
г. Нарушаване на конкуренцията и отражение върху търговията между държавите-членки
(128)
Накрая критерият за нарушаване на конкуренцията и отражение върху търговията между държавите-членки е изпълнен по същия начин, както в параграф 110.
д. Заключение относно наличието на помощ в мярка 2
(129)
В светлината на изложеното по-горе, Комисията заключва, че освобождаването от данъци представлява държавна помощ в размер на 1,34 млн. EUR в полза на Ellinikos Xrysos по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. От друга страна, Комисията счита, че намаляването на хонорарите за правни услуги представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
IV.б. СЪВМЕСТИМОСТ НА ПОМОЩТА С ВЪТРЕШНИЯ ПАЗАР
(130)
Доколкото мерките представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, тяхната съвместимост трябва да бъде оценена в светлината на изключенията, предвидени в параграфи 2 и 3 от този член.
(131)
Членове 107, параграф 2 и 107, параграф 3 от ДФЕС предвиждат изключения от общото правило, че държавната помощ е несъвместима с вътрешния пазар, както е предвидено в член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(132)
В настоящия подраздел Комисията ще оцени съвместимостта на мерките като вземе предвид тези изключения.
(133)
Изключенията, предвидени в член 107 параграф 2 от ДФЕС не са приложими в настоящия случай: тази мярка не е със социален характер, тя не е била предоставена на отделни потребители, тя не е предназначена за отстраняване на щети, причинени от природни бедствия или други извънредни събития и не е била предоставена на икономиката в отделни региони на Федерална република Германия, които са засегнати от разделението на Германия.
(134)
Допълнителни изключения са предвидени в член 107, параграф 3 от ДФЕС. Изключенията, предвидени в член 107, параграф 3 от ДФЕС, букви б), г) и д) очевидно не са приложими и не са били изтъкнати от гръцките органи. В настоящия подраздел Комисията ще оцени потенциалната съвместимост на мерките съгласно член 107, параграф 3, букви а) и в).
(135)
Член 107, параграф 3, буква а) гласи, че „помощите за насърчаване на икономическото развитие на региони, където жизненото равнище е необичайно ниско или където има високо равнище на непълна заетост“ могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар. Мините Cassandra се намират в област, която отговаря на условията за предоставяне на помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и следователно Ellinikos Xrysos теоретично може да отговаря на условията за регионална помощ.
(136)
В Насоките за национална регионална помощ, приложими към момента на продажбата от 2003 г. („Насоките за регионална помощ от 1998 г.“ (35)) са изложени условията за одобряване на регионална инвестиционна помощ.
(137)
Съгласно Насоките за регионална помощ от 1998 г., предметът на една регионална помощ е или да осигури продуктивна инвестиция (първоначална инвестиция), или да създаде работни места, което е свързано с инвестицията.
(138)
По отношение на възможността за разглеждане на мерките като помощ за създаване на работни места, следва да бъде подчертано, че за целите на регионалните помощи, създаване на работни места означава нетно увеличение на броя на работните места в предприятието, което е обект на обстоен преглед, спрямо средния брой на работните места за определен период от време, както и че всички работни места, изгубени в рамките на този период трябва следователно да бъдат извадени от очевидния брой работни места, създадени в рамките на същия период. Освен това размерът на помощта трябва да бъде изчислен въз основа на разходите за заплати; по-специално, той не трябва да надвишава определен процент от разходите за заплати на наето лице, изчислени за период от две години.
(139)
Във връзка с тези изисквания Комисията посочва, че договорът за продажба е включвал само една неясна клауза, по силата на която на дружество Ellinikos Xrysos се предоставя възможност за лична преценка за наемане на такъв брой служители, какъвто му е необходим, както и че следователно горепосочените условия не са изпълнени. Поради тази причина Комисията преценя, че по смисъла на насоките, не е предвидено създаване на работни места.
(140)
Насоките за регионална помощ от 1998 г. определят първоначалната инвестиция като инвестиция в основен капитал, свързана със създаването на ново предприятие, с разширяването на съществуващо предприятие или със започването на дейност, която води до съществена промяна в продукта или в производствения процес на съществуващо предприятие (чрез рационализация, диверсификация или модернизация)) (36).
(141)
Комисията приема, че придобиването на мина Skouries отговаря на критериите за първоначална инвестиция въз основа на изложеното по-горе определение, дадено в насоките. Към момента на продажбата от 2003 г., в Skouries не е имало нито една изградена минна инфраструктура и е имало необходимост от инвестиция в основен капитал с оглед пускането в експлоатация на новата мина (вж. параграф 66).
(142)
По отношение на мина Stratoni, Комисията има съмнения за това дали продажбата на активите може да бъде считана за първоначална инвестиция по смисъла на насоките (37).
(143)
При все това, съгласно Насоките за регионална помощ от 1998 г., инвестирането в основен капитал под формата на закупуване на предприятие, което е било закрито, или което би било закрито, ако не е било закупено, също може да бъде считана за първоначална инвестиция.
(144)
В това отношение Комисията отбелязва, че Гърция действително е доказала, че мините са били закрити или биха били закрити, ако не са били закупени от Ellinikos Xrysos (38). Поради това тази инвестиция може да бъде считана за първоначална инвестиция.
(145)
Независимо от това, фактът, че продажбата на мините Cassandra ще бъде считана за първоначална инвестиция не означава, че тази инвестиция е съвместима съгласно Насоките за регионална помощ от 1998 г. Не са изпълнени две условия, определени от тези насоки, както е посочено в параграфи 146-152 по-долу:
(146)
На първо място, продажбата на мините Cassandra е ad hoc мярка. В това отношение, Насоките за регионална помощ от 1998 г. изрично предвиждат следното: „Дерогация от принципа на несъвместимост, установен в член [107, параграф 1] от Договора може да бъде предоставена по отношение на регионална помощ, само ако може да бъде гарантиран балансът между произтичащите нарушения на конкуренцията и предимствата, които помощта предоставя за развитието на регион, намиращ се в по-неблагоприятно положение … Индивидуална ad hoc помощ, предоставена на едно дружество или ограничена в една област на дейност, може да окаже силно въздействие върху конкуренцията на съответния пазар, като се очаква, че въздействието ѝ върху регионалното развитие ще бъде силно ограничено. Подобна помощ се предоставя обикновено в обхвата на специфични секторни индустриални политики и не е в унисон с духа на политиката за регионални помощи. Тази политика трябва да остане неутрална по отношение на разпределението на производствени ресурси между отделните икономически сектори и дейности. Комисията счита, че освен ако може да бъде доказано обратното, тази помощ не изпълнява изискванията, изложени в предходния параграф“ (втори параграф на точка 2 от насоките).
(147)
Въпреки, че към момента на издаване на Решението за откриване на Комисията от 10 декември 2008 г., от Гърция е било поискано да изрази становище относно съвместимостта на помощта съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС и Насоките за регионална помощ от 1998 г., Комисията отбелязва, че Гърция не е успяла да докаже по никакъв начин, че продажбата на мините Cassandra е била извършена при съблюдаване на изискването за баланс между произтичащите нарушения на конкуренцията и предимствата, които помощта предоставя за развитието на регион, намиращ се в по-неблагоприятно положение.
(148)
На второ място, регионалната помощ трябва да има стимулиращ ефект, т.е. тя трябва да предоставя истински стимул за инвестиране, което в противен случай не би било извършено в подпомаганите области. В този дух, насоките гласят, че „схемите за помощи трябва да предвиждат заявлението за получаване на помощ да бъде представено преди започване на изпълнението на проектите“ (39). Това условие е валидно също така и за ad hoc мерките за помощ (40). Гърция не е доказала, че получателят е спазил горепосоченото изискване, нито пък че той е предоставил заявление за получаване на помощ преди започването на проекта.
(149)
Освен това, по отношение стимулиращия ефект на помощта, Гърция не е провела открит и безусловен търг за продажбата на мините Cassandra. Комисията счита, че този открит и безусловен търг е щял да бъде изпитание, посредством което да се провери дали на пазара е имало лица, които са имали желание да инвестират в мините. Тъй като такъв търг не е бил проведен, Комисията преценя, че Гърция не е проверила пазарното равнище на лицата, които желаят да инвестират в мините Cassandra, и следователно, не е проверила необходимостта от помощ със стимулиращ ефект.
(150)
В допълнение Комисията отбелязва, че придобиването на мините Cassandra е представлявало инвестиция в минодобивния сектор. Секторът е отрасъл, интензивно използващ капитали, в който се изискват значителни инвестиции за развитие на предприятията и стопанските операции. В разглеждания случай, съгласно доклада на Behre Dolbear, капиталовите разходи за разработване и изграждане на мина в Skouries са били в размер на 220 млн. EUR (вж. параграф 66). Комисията отбелязва, че тази сума е значително по-висока от въпросния размер на помощта, а именно 15,34 млн. EUR (вж. комбинирани суми в параграфи 111 и 124). По-специално, горепосоченият размер на помощ представлява само 7 % от инвестицията, изисквана в една от мините. Освен това, Комисията не е получила каквито и да било доказателства, които да демонстрират, че Ellinikos Xrysos не е било в състояние да осъществи инвестицията без помощ. Тъкмо напротив, Гърция и Ellinikos Xrysos са се споразумели, че последното дружество действително ще осъществи капитални инвестиции с цел разработване на мините (41). По тази причина Комисията счита, че въпросната помощ не е имала стимулиращ ефект и не е била необходима на инвеститорите, които са имали желание да придобият мините Cassandra.
(151)
Накрая Гърция не е успяла да докаже по никакъв начин стимулиращия ефект на въпросната помощ.
(152)
Въз основа на изложеното по-горе Комисията счита, че продажбата на мините Cassandra не спазва критериите на Насоките за регионална помощ от 1998 г. за обявяване на помощта за съвместима като първоначална инвестиционна помощ.
(153)
Освен това може да се обсъди дали помощта може да бъде обявена за съвместима като оперативна помощ съгласно Насоките за регионална помощ от 1998 г. В насоките оперативната помощ се определя като помощ, с която се цели намаляване на текущите разходи на дадена фирма. В съответствие с насоките, оперативните помощи могат да бъдат предоставяни по изключение в региони, които отговарят на условията съгласно дерогацията, посочена в член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС.
(154)
При все това, съгласно насоките, оперативна помощ е помощ „която има за цел да намали текущите разходи на дадена фирма“ (точка 4.15). Текущите разходи са некапиталови и обикновено периодични разходи, необходими за функционирането на дадено предприятие. В този смисъл въпросната помощ не предоставя финансови средства за покриване на текущите разходи, а за инвестиции в основен капитал (придобиване на мини и земя), както и освобождаване от дължимия данък за гореспоменатата инвестиция (данък върху прехвърлянето). Следователно въпросната помощ не предоставя финансови средства за покриване на текущите разходи. Поради това Комисията счита, че въпросната помощ не отговаря на определението за оперативна помощ по смисъла на насоките.
(155)
Освен това, съгласно насоките, оперативна помощ може да бъде предоставена в региони, отговарящи на условията за предоставяне на помощ, при условие че размерът ѝ е пропорционален на затрудненията, към чието облекчаване е насочена и държавата-членка е тази, която трябва да докаже наличието на евентуалните затруднения и да ги степенува по важност. В разглеждания случай Гърция не е предоставила каквато и да било оценка или изчисление на затрудненията в региона, както и на размера на помощта, за да докаже, че размерът на помощта е пропорционален на размера на затрудненията.
(156)
Накрая, съгласно насоките, оперативната помощ трябва да бъде ограничена във времето и прогресивно да намалява. Комисията отбелязва, че въпросната продажба не е била предмет на какъвто и да било вид времево ограничение или прогресивно намаляване. В действителност, както продажната цена, така и освобождаването от данъци, посочени в договора за продажба, са били определени и одобрени без споменаване на какъвто и да било вид времево ограничение или намаляване.
(157)
Поради това Комисията преценя, че помощта не може да бъде обявена за съвместима съгласно разпоредбите на насоките.
(158)
Комисията заключва, че помощта не може да бъде обявена за съвместима съгласно Насоките за регионална помощ от 1998 г.
(159)
По отношение на съвместимостта на помощта съгласно Общия регламент за групово освобождаване относно деклариране на определени категории помощи за съвместими с общия пазар в приложение на членове 107 и 108 от ДФЕС (42), Комисията счита, че въз основа на финансовите данни, представени от гръцките органи, Ellinikos Xrysos е голямо предприятие, както е посочено в параграф 12 по-горе. В съответствие с член 1, параграф 5 от Общия регламент за групово освобождаване, ad hoc помощите, предоставяно на големи дружества се изключват от приложното поле на регламента.
(160)
Освен това, в съответствие с член 8, параграф 3 от Общия регламент за групово освобождаване, когато помощ, попадаща в обхвата на регламента се предоставя на голямо предприятие, държавата-членка следва да потвърди съществения стимулиращ ефект на помощта въз основа на документ, който анализира жизнеспособността на проекта или дейността на получателя с и без помощта. На Комисията не са били предоставени такива доказателства.
(161)
Накрая, в съответствие с Общия регламент за групово освобождаване, разходите по придобиването на капиталови активи като действие, пряко свързано с предприятие, което е било закрито, или което би било закрито, ако не е било закупено, се считат за допустими разходи, при условие че сделката е била осъществена при пазарни условия. Гръцките органи допускат, че сделката е била осъществена без открита, безусловна и прозрачна тръжна процедура или независима оценка на пазарната стойност на активите на мините Cassandra. Поради това Комисията счита, че въпросната продажба не е била осъществена при пазарни условия.
(162)
В заключение, помощта, предоставена на Ellinikos Xrysos не е съвместима съгласно Общия регламент за групово освобождаване.
(163)
Член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС гласи, че „помощите, които имат за цел да улеснят развитието на някои икономически дейности или на някои икономически региони, доколкото тези помощи не засягат по неблагоприятен начин условията на търговия до степен, която противоречи на общия интерес“ могат да бъдат обявени за съвместими с вътрешния пазар.
(164)
Комисията счита, че изключението, посочено в член 107, параграф 3, буква в) не е приложимо по отношение на разглеждания случай, и че Ellinikos Xrysos не отговаря на условията за помощ за оздравяване и/или преструктуриране. В съответствие с точка 7 от Насоките на Общността от 1999 г. за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение, приложими към момента на продажбата от 2003 г. (43), „едно новосъздадено предприятие не е приемливо за помощ за оздравяване или преструктуриране, дори и ако първоначалното му финансово положение е несигурно. Такъв например е случаят, когато новото предприятие възниква в резултат на ликвидация на предишното или просто поема активите на ликвидираното предприятие“. Ellinikos Xrysos е дружество, което е било създадено три дни преди придобиването на мините Cassandra. Освен това, предоставянето на помощ за преструктуриране зависи от наличието на добър план за преструктуриране, а Гърция не е представила такъв план за преструктуриране. В заключение, помощта, предоставена на Ellinikos Xrysos не е съвместима съгласно правилата за помощ за оздравяване и/или преструктуриране.
(165)
Накрая, по отношение на помощ за опазване на околната среда, Ellinikos Xrysos е било задължено да съблюдава приложимите екологични стандарти. По-специално то е било задължено да осъществява инвестиции за опазване на околната среда и да извършва своите минодобивни операции в съответствие със законодателството в областта на околната среда на Гърция и ЕС. Тъй като последните дейности са задължителни по закон, не е било необходимо на Ellinikos Xrysos да се предостави помощ, посредством която тя да спази закона.
(166)
В светлината на изложеното по-горе, Комисията заключва, че въпросните мерки за помощ са несъвместими с ДФЕС.
(167)
По-специално Комисията счита, че разликата между пазарната стойност на активите на мините Cassandra и цената, по която те са били продадени на Ellinikos Xrysos представлява несъвместима помощ в полза на Ellinikos Xrysos. Освен това Комисията счита, че размерът на данъка, който е трябвало да бъде платен от Ellinikos Xrysos за придобиването на мините и земята, представлява несъвместима помощ в полза на Ellinikos Xrysos.
V ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(168)
Въз основа на изложеното по-горе Комисията заключава, че разгледаните мерки представляват държавна помощ в полза на Ellinikos Xrysos по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. По-специално Комисията счита, че разликата между пазарната стойност на активите на мините Cassandra и цената, по която те са били продадени на Ellinikos Xrysos, представлява помощ в полза на Ellinikos Xrysos, както и че размерът на данъка, който е трябвало да бъде платен от Ellinikos Xrysos за придобиването на мините и земята, също представлява помощ в полза на Ellinikos Xrysos.
(169)
Освен това Комисията заключава, че разглежданите мерки за помощ са несъвместими с вътрешния пазар. По-специално Комисията счита, че разликата между пазарната стойност на активите на мините Cassandra и цената, по която те са били продадени на Ellinikos Xrysos представлява несъвместима помощ в полза на Ellinikos Xrysos, както и че размерът на данъка, който е трябвало да бъде платен от Ellinikos Xrysos за придобиването на мините и земята, също представлява несъвместима помощ в полза на Ellinikos Xrysos.
(170)
В съответствие с ДФЕС и установената съдебна практика на Съда на Европейския съюз, Комисията е компетентна да реши дали съответната държава трябва да отмени или да измени помощта, когато се установи, че тя е несъвместима с общия пазар (44). Съдът също така нееднократно е постановявал, че задължението на дадена държава да отмени помощ, счетена от Комисията за несъвместима с общия пазар, цели да възстанови съществувалата преди това ситуация (45). В този контекст Съдът е постановил, че целта е постигната, когато получателят е изплатил сумите, предоставени чрез неправомерна помощ, като така се е отказал от преимуществото, което е имал над конкурентите си на пазара, и ситуацията от преди плащането на помощта е възстановена (46).
(171)
Съгласно горепосочената съдебна практика, член 14 от Регламент (ЕО) № 659/99 на Съвета (47) предвижда, че „когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя.“
(172)
Поради това, като се има предвид, че разглежданите мерки се считат за неправомерна и несъвместима помощ, размерите на помощта трябва да бъдат възстановени, за да се възстанови ситуацията, която е съществувала на пазара преди предоставянето на помощта. Началният момент за възстановяването на сумата следва да бъде датата на предоставяне на предимството на получателя, т.е. датата, на която помощта е предоставена на разположение на получателя, който трябва да плати лихва за възстановяване до датата на нейното действително възстановяване.
(173)
Елементът на несъвместима помощ, който се съдържа в мерките е съчетание от а) разликата между пазарната стойност на активите на мините Cassandra и цената, по която те са били продадени на Ellinikos Xrysos (14 млн. EUR) и б) размерът на данъка, който е трябвало да бъде платен от Ellinikos Xrysos за придобиването на активите, т.е. мините и земята (1,34 млн. EUR). Сумата от посочените по-горе стойности е 15,34 млн. EUR.
(174)
Освен това, по отношение на възстановяването Комисията отбелязва, че член 4 от договора за продажба от 2003 г. е включвал две разпоредби за анулиране, които предвиждат, че Ellinikos Xrysos може да анулира продажбата в случай на: а) издаване на административен или правен акт от гръцките органи за промяна на статута на разрешителните за експлоатация на мини; или б) съдебно решение (свързано със статута на разрешителните за експлоатация на мини) за спиране на операциите или реализиране на инвестиционния план. И в двата случая дружество Ellinikos Xrysos е трябвало да върне активите на гръцката държава и да му бъде възстановена общата сума в размер на 11 млн. EUR с възможност за плащане на допълнително възнаграждение.
(175)
Гръцките органи са изтъкнали, че тези две разпоредби могат да бъдат приведени в действие посредством решение на Комисията относно възстановяването на несъвместима помощ. Определя се дали случаят е такъв от начина на тълкуване на договора и националното законодателство. Ако, при все това, разпоредбите бъдат приведени в действие, това не следва да окаже никакво въздействие върху задължението на Гърция за възстановяване на размера на помощта, посочен в настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ в размер на 15,34 млн. EUR, предоставена неправомерно от Гърция на Ellinikos Xrysos SA в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз посредством продажба на активи и земя по стойност по-ниска от тяхната стойност и освобождаване от свързаните с продажбата данъци, с цел запазване на заетостта, опазване на околната среда и създаване на стимул за потенциалните купувачи на мините Cassandra, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Гърция ще възстанови от получателя помощта, посочена в член 1.
2. В сумите, които трябва да бъдат възстановени, ще се включват и лихвите от датата, на която сумите са били предоставени на разположение на получателя, до тази на тяхното реално възстановяване.
3. Лихвите ще се изчисляват на база, съставена в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (48) и Регламент (ЕО) № 271/2008 на Комисията (49) за изменение на Регламент (ЕО) № 794/2004.
4. Гърция ще прекрати всички неизвършени плащания по посочената в член 1, параграф 1 помощ, считано от датата на приемане на настоящото решение.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1 ще се извърши незабавно и ефективно.
2. Гърция ще осигури прилагането на настоящото решение в срок от четири месеца от датата на уведомяване за него.
Член 4
1. В срок от два месеца от уведомяването за настоящото решение, Гърция ще предостави на Комисията следната информация:
а)
общата сума (основна сума и лихви) за възстановяване от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Гърция ще информира редовно Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за прилагане на настоящото решение, до окончателното възстановяване на помощта, посочена в член 1. При поискване от страна на Комисията, Гърция ще предоставя незабавно информация за вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Освен това тя ще предоставя подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Гърция.
Съставено в Брюксел на 23 февруари 2011 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 23 février 2011
concernant l’aide d’État C 48/08 (ex NN 61/08) octroyée par la Grèce en faveur d’Ellinikos Xrysos SA
[notifiée sous le numéro C(2011) 1006]
(Le texte en langue grecque est le seul faisant foi.)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2011/452/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne et notamment son article 108, paragraphe 2, premier alinéa,
vu l’accord sur l’Espace économique européen et notamment son article 62, paragraphe 1, point a),
vu la décision de la Commission concernant le recours à la procédure prévue à l’article 108, paragraphe 2, du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne (1) en rapport avec l’aide d’État C 48/2008 (ex NN 61/2008) (2),
après avoir invité les parties intéressées à présenter leurs observations conformément aux dispositions précitées et compte tenu de ces dernières,
considérant ce qui suit:
I PROCÉDURE
(1)
Le 9 juillet 2007, la Commission a reçu une plainte selon laquelle la Grèce avait octroyé deux mesures d’aide d’État en faveur de la société Ellinikos Xrysos S.A. (ci-après «Εllinikos Xrysos»). À la suite d’un échange d’informations, la Commission a ouvert, le 10 décembre 2008, une procédure formelle d’examen concernant les mesures présumées.
(2)
Le 23 février 2009, la Grèce a présenté ses observations concernant la décision de la Commission d’ouvrir la procédure formelle d’examen.
(3)
La décision d’ouvrir la procédure formelle d’examen a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne du 10 mars 2009 (3). Des observations ont été présentées par les quatre parties intéressées suivantes: Ellinikos Xrysos, le bénéficiaire des mesures présumées, le 10 avril 2009; European Goldfields Ltd, principal actionnaire d’Ellinikos Xrysos, le 10 avril 2009; les organisations syndicales des mines de Kassandra, le 2 avril 2009 et l’Observatoire grec des activités minières, une organisation grecque dont l’objet est de «protéger l’environnement et le public contre l’impact négatif des activités minières et préserver les richesses nationales» (4), le 6 avril 2009.
(4)
Les observations ont été transmises à la Grèce par lettres datées du 6 mai 2009 et du 7 juillet 2009. La Grèce y a répondu par les lettres datées du 3 juin 2009, du 20 juillet 2009 et du 23 septembre 2009.
(5)
La Commission a demandé un complément d’informations aux autorités grecques le 19 juin 2009, le 11 décembre 2009 et le 22 avril 2010. La Grèce et Ellinikos Xrysos ont alors répondu par des lettres datées du 23 et du 29 juillet 2009, du 15 janvier 2010, du 11 et du 12 février 2010, ainsi que du 4 et du 27 mai 2010. En mai 2010, cet échange d’informations entre services de la Commission et autorités grecques s’est poursuivi de manière informelle, par courrier électronique. Par ailleurs, des rencontres ont eu lieu entre des représentants des services de la Commission, d’une part, et des autorités grecques, d’autre part, le 11 février 2009 et le 24 juin 2010, ainsi qu’entre des représentants des services de la Commission, d’une part, et du bénéficiaire présumé, d’autre part, le 2 février 2009 et le 26 juin 2009.
II DESCRIPTION DÉTAILLÉE DE L’AIDE
II.a. INFORMATIONS GÉNÉRALES CONCERNANT LES DROITS ET PERMIS MINIERS
(6)
Le droit minier est le droit d’entrer dans une superficie précise et de s’y établir pour y effectuer des activités, soit par des excavations souterraines, soit par des travaux à ciel ouvert, d’extraction des substances minérales qui s’y trouvent vraisemblablement. Le droit minier se transmet en même temps que la propriété minière, dont il fait partie intégrante.
(7)
Le droit minier diffère du permis minier, qui est l’autorisation de mener des activités minières. Ce permis est délivré par les autorités compétentes, après évaluation des études de faisabilité et environnementales soumises. En l’occurrence, lors de la vente de 2003, les permis miniers ont été délivrés par le ministère du développement.
ΙΙ.b. LE BÉNÉFICIAIRE
(8)
Ellinikos Xrysos est une grande société minière grecque, active dans le secteur de l’extraction d’or, de cuivre, de plomb, d’argent et de zinc. En 2009, son chiffre d’affaires s’élevait à 44,7 millions d’euros (et ses bénéfices après impôts se chiffraient à 1,7 million d’euros) tandis qu’elle occupait environ 350 personnes. À l’époque où les mesures contestées ont été octroyées (v. considérants 11 et 16-18, ci-dessous), Ellinikos Xrysos était une grande entreprise puisqu’elle était liée à une grande entreprise. En effet, conformément à la recommandation de la Commission 2003/361/CE du 6 mai 2003 concernant la définition des micro, petites et moyennes entreprises (5): a) la catégorie des micro, petites et moyennes entreprises (ΡΜΕ) est constituée des entreprises qui occupent moins de 250 personnes et/ou dont le chiffre d’affaires annuel n’excède pas 50 millions d’euros ou dont le total du bilan annuel n’excède pas 43 millions d’euros (annexe, titre 1, article 2, paragraphe 1); b) afin de mieux appréhender la réalité économique des PME et d’exclure de cette qualification les groupes d’entreprises dont le pouvoir économique excéderait celui d’une PME, il convient de distinguer les différents types d’entreprises, selon qu’elles sont autonomes, qu’elles ont des participations qui n’impliquent pas de position de contrôle (entreprises partenaires), ou qu’elles sont liées à d’autres entreprises (introduction, paragraphe 9); c) est une «entreprise autonome» toute entreprise qui n’est pas qualifiée comme entreprise liée (annexe, titre 1, article 3, paragraphe 1); et d) est une «entreprise liée» toute entreprise dont la majorité des droits de vote des actionnaires ou associés sont détenus par une autre entreprise (annexe, titre 1, article 3, paragraphe 3, point a). Dans l’affaire examinée, en décembre 2003 (c’est-à-dire au moment de la vente de 2003), les actions d’Ellinikos Xrysos appartenaient pour 53,3 % (soit 160 000 actions sur un total de 300 000) à la société «Ellinika Metallia S.A.», filiale de la société «ΑΚΤΟR S.A.». Le chiffre d’affaires d’ΑΚΤΟR S.A. au cours des deux derniers exercices, c’est-à-dire en 2001 et 2002, s’élevait à 120,9 millions d’euros et à 302,6 millions d’euros respectivement. En outre, le total de ses bilans annuels pour ces deux derniers exercices s’élevait à 151,9 millions d’euros et à 260 millions d’euros respectivement (6). Sur la base de ces chiffres, ΑΚΤΟR S.A. peut effectivement être considérée comme une grande entreprise. En conséquence, Ellinikos Xrysos était une grande entreprise à l’époque de la mise en œuvre des mesures examinées.
(9)
Actuellement, les actionnaires d’Ellinikos Xrysos sont la société European Goldfields Greece BV (qui détient 65 % des actions), Hellas Gold BV (avec 30 % des actions) et ΑΚΤΟR S.A. (possédant 5 % des actions), société grecque active dans le secteur de la construction et de l’énergie. European Goldfields Greece BV et Hellas Gold BV sont des filiales de European Goldfields Ltd, une société canadienne spécialisée dans les secteurs de l’achat, de la prospection et du développement de sites miniers dans les Βalkans.
(10)
Ellinikos Xrysos possède et gère les mines de Κassandra. Elle a acheté ces mines ainsi que les droits miniers auprès de l’État grec, en décembre 2003. Les mines de Kassandra se situent en Grèce du Nord. Elles comprennent les mines d’or des sites d’Οlympiada et de Skouries ainsi que la mine de cuivre et de zinc du site de Stratoni.
(11)
Avant 2003, les mines de Kassandra appartenaient à la société TVX Hellas S.A. qui les avait achetées auprès de l’État grec en 1995, à la suite d’un appel d’offres public, pour le prix de 11 milliards de drachmes (approximativement 39,8 millions d’euros) (7).
(12)
En 2002, le Conseil d’État grec a annulé les permis miniers et les permis de traiter l’or des mines de Kassandra et plus particulièrement des sites d’Olympiada et de Stratoni. D’une part, pour le site d’Olympiada, les permis miniers et les permis de traiter l’or ont été annulés pour des raisons environnementales jugées graves. D’autre part, le permis minier de la mine de Stratoni a été annulé car il a été constaté que l’État grec l’avait délivré de manière irrégulière puisqu’il avait été initialement émis par un service qui n’en avait pas la compétence.
(13)
À la suite de cette annulation décidée par le Conseil d’État grec, le ministère du développement, compétent en la matière, a procédé à l’adoption des deux actes suivants concernant la mine de Stratoni, à savoir: 1) le 7 janvier 2003, il a ordonné l’interruption des activités et 2) le 29 janvier 2003, il a ordonné la prise de mesures de sécurité supplémentaires. Le 18 février 2003, toujours en vertu de la décision d’annulation du Conseil d’État, ce même ministère a adopté un nouvel acte par lequel, d’une part, il autorisait le début des activités à Stratoni et, d’autre part, il annulait ses deux actes précédents des 7 et 29 janvier 2003. Ce dernier acte, adopté le 18 février 2003, était en application au moment de la vente des mines à Ellinikos Xrysos.
(14)
Toujours en conséquence de l’annulation des permis miniers et des permis de traiter l’or des mines de Kassandra, la société Kinross (une entreprise minière canadienne), propriétaire de TVX Hellas, a cessé de financer l’entreprise afin de préserver la valeur de son capital. Cette dernière décision a conduit TVX Hellas au dépôt de bilan.
ΙΙ.c. ΜESURE 1: PRIX DE VENTE INFÉRIEUR À LA VALEUR DE MARCHÉ
(15)
Le 12 décembre 2003, les mines de Kassandra ont été cédées par la société TVX Hellas à l’État grec pour la somme de 11 millions d’euros, dans le cadre d’un arrangement extrajudiciaire prévoyant l’échange de créances réciproques (les créances de la société TVX Hellas vis-à-vis de l’État grec s’élevaient à 293,5 millions d’euros). Le même jour, l’État grec a revendu les mines de Kassandra à la société Ellinikos Xrysos pour la somme de 11 millions d’euros, sans évaluation préalable des actifs ni adjudication publique. La vente portait sur: a) les mines de Stratoni, de Skouries et d’Olympiada ainsi que les droits miniers s’y rapportant, b) des terrains, c) la réserve de minerais et d) les actifs fixes (équipement d’extraction-de traitement, logements de travailleurs et bâtiments industriels). D’après les autorités grecques, la mesure visait à trouver un propriétaire désireux de maintenir les mines en activité, aux fins de sauvegarder l’emploi et l’environnement.
ΙΙ.d. ΜESURE 2: EXEMPTION DE L’OBLIGATION D’ACQUITTER LES DROITS D’ENREGISTREMENT OU AUTRES TAXES ET RÉDUCTION DES FRAIS DE PROCÉDURE
(16)
La vente des mines de Kassandra par l’État grec à la société Ellinikos Xrysos a été conclue aux termes d’un contrat entre les deux parties, entériné par la loi no 3220/2004 (8). Selon cette loi, Ellinikos Xrysos a été exemptée de l’obligation d’acquitter des taxes, quelles qu’elles soient. Par ailleurs, les frais de procédure et autres charges ont aussi été réduits à seulement 5 % du montant qui aurait normalement dû être versé. Selon les autorités grecques, cette mesure visait à créer une incitation pour les candidats à l’achat étant donné que la valeur des mines était négative.
(17)
Conformément à la législation grecque (9), la taxe sur la vente d’un bien immobilier s’élève à 7 % de la valeur du bien vendu pour les premiers 15 000 euros et à 9 % sur le reste de la valeur du bien. De plus, selon le Code minier grec (10), la taxe spéciale sur la vente de droits miniers s’élève à 5 % de la valeur du droit cédé (c’est-à-dire de la valeur de la mine).
(18)
Pour les mesures 1 et 2, dans la présente décision, la Commission parvient à une aide d’un montant total de 15,34 millions d’euros, après avoir examiné les points suivants:
a)
la valeur des trois mines (les mines de Stratoni, d’Olympiada et de Skouries) qui constituent l’ensemble des mines de Kassandra, compte tenu des facteurs économiques en vigueur au moment de la vente, ainsi que la capacité de ces mines à être fonctionnelles (voir l’analyse détaillée, considérants 63-79 ci-dessous);
b)
la valeur des terrains des mines de Kassandra, telle qu’elle a été déterminée dans le rapport d’évaluation (voir considérant 19, ci-dessous) et telle qu’elle a été confirmée sur la base du prix qui a été payé pour la majeure partie de ces terrains lors d’un appel d’offres ouvert organisé en 1995 (voir l’analyse détaillée, considérants 80-90 ci-dessous);
c)
la valeur des réserves de minerais acquises par la société Ellinikos Xrysos par la vente de 2003, également déterminée compte tenu du rapport d’évaluation précité (voir l’analyse détaillée, considérants 91-97 ci-dessous) et
d)
le montant des taxes dues et dont la société Ellinikos Xrysos a été exemptée dans le contrat de vente (voir l’analyse détaillée, considérants 118-124 ci-dessous).
(19)
Dans sa décision d’ouvrir une procédure, datée du 10 décembre 2008, la Commission a émis des doutes, d’une part, concernant la mesure dans laquelle les mines de Kassandra ont été vendues par l’État grec à Ellinikos Xrysos à leur valeur de marché, puisque la vente a été effectuée sans l’organisation d’un appel d’offres ouvert ni évaluation des actifs par un expert indépendant et, d’autre part, concernant la mesure dans laquelle la vente, à un prix inférieur à la valeur de marché, est compatible avec le TFUE. Il a aussi été fait référence à un rapport d’évaluation des actifs des mines de Kassandra, publié pour le compte de la société European Goldfields, actionnaire d’Ellinikos Xrysos. Selon ce document, la juste valeur de marché des actifs des mines de Kassandra était de 500 millions de dollars US (somme qui équivalait à 411 millions d’euros au 30 juin 2004, compte tenu du taux de change de 1,2155 dollar US/euro à cette date (11)). Ce rapport a été publié par la société Behre Dolbear International Ltd (ci-après le «rapport Behre Dolbear»), «une entreprise de consultants internationale, spécialisée dans le secteur minier», selon la European Goldfields (12).
(20)
La Commission a aussi exprimé des doutes quant à la mesure dans laquelle l’exemption de l’obligation de payer les taxes et la réduction des frais de procédure constituent des dispenses d’obligations financières vis-à-vis du Trésor public qui sont compatibles avec le TFUE.
III OBSERVATIONS DE LA GRÈCE ET DES PARTIES INTÉRESSÉES
ΙΙΙ.a. OBSERVATIONS DE LA GRÈCE ET DU BÉNÉFICIAIRE
(21)
Les observations de la Grèce et du bénéficiaire coïncident dans une large mesure. De ce fait, la Commission les expose de manière synthétique dans les considérants 22-31 ci-dessous.
(22)
Selon les autorités grecques et le bénéficiaire, la Grèce n’a agi que comme intermédiaire dans la vente de 2003, étant donné que la société TVX Hellas - en pleine procédure de faillite - n’était pas en mesure de vendre les mines directement à la société Ellinikos Xrysos. En outre, toujours selon leurs affirmations, la Grèce n’a absolument jamais été propriétaire des mines, de même qu’elle n’a jamais reçu d’argent lors de la vente de 2003, puisque la somme de 11 millions d’euros a été versée directement à la société TVX Hellas. Les autorités grecques et le bénéficiaire ont aussi affirmé qu’en 1995, la transaction de vente avait été effectuée entre la société TVX Hellas et le propriétaire précédent, une entreprise privée en procédure de faillite. En conséquence, la vente qui a eu lieu en 2003 n’a pas impliqué de fonds publics.
(23)
De plus, les autorités grecques et le bénéficiaire affirment qu’au moment de la vente, la valeur de marché des mines de Kassandra était faible, voire négative, en raison de l’interruption prolongée des activités minières et de l’annulation des permis miniers. La valeur de marché négative des mines est attestée par le fait que la société Kinross, propriétaire de TVX Hellas et opérateur en économie de marché, a attribué une valeur négative aux mines lorsqu’elle a capitalisé des pertes importantes résultant de son investissement. Les observations mentionnent aussi que le prix payé par Ellinikos Xrysos, également société privée, se justifie par la clause d’annulation prévue dans le contrat et qui écarte le danger pour l’acquéreur. De surcroît, les observations soulignent que les terrains achetés par une entreprise minière ne peuvent être utilisés que pour mener des activités minières et n’ont pas de valeur de marché, puisque la législation grecque accorde la priorité aux activités minières dans ces régions. En conséquence, les autorités grecques et le bénéficiaire affirment que la diminution de la valeur des droits miniers, à la suite de l’interruption prolongée des activités et à l’annulation des permis miniers, a également entraîné une diminution de la valeur du terrain. Enfin, en ce qui concerne les réserves d’or faisant partie des actifs vendus à la société Ellinikos Xrysos, les autorités grecques soulignent qu’en 2003, elles avaient une valeur négative du fait, d’une part, du prix relativement bas de l’or et, d’autre part, des frais corrélés relativement importants, tels que les frais de transport et de traitement.
(24)
S’agissant des critères en vigueur dans l’économie de marché à prendre en compte lors d’une transaction, en sus de ceux mentionnés ci-dessus, les autorités grecques et le bénéficiaire affirment que ces critères comprennent également des questions environnementales et sociales liées à l’image de la société et à la satisfaction de son personnel. Ce point de vue est renforcé par le fait que TVX Hellas, un opérateur en économie de marché, a également pris en compte des questions relatives à l’emploi et à l’environnement en versant des indemnités pour ces motifs. Ils soutiennent aussi que si les mines étaient restées invendues, cela aurait entraîné de lourdes dépenses pour l’environnement - de l’ordre de 15,7 millions d’euros - qui auraient été à charge du budget de l’État grec. En parallèle, ils font remarquer que le prix payé par Ellinikos Xrysos se justifie par des critères d’économie de marché, puisque ce prix équivalait à celui que TVX Hellas - une société privée - avait demandé. D’après la Grèce, mais aussi d’après le bénéficiaire, si TVX Hellas avait pu, elle aurait demandé un prix supérieur. Il est aussi souligné que le prix payé par Ellinikos Xrysos équivalait à la valeur comptable des actifs figurant dans les états financiers de TVX Hellas. Enfin, les observations mentionnent que le prix payé lors de la vente de 2003 correspondait à la valeur réelle des mines, c’est-à-dire à la valeur de la mine de Stratoni, puisqu’il s’agissait de l’unique mine en activité. Concernant la mine de Skouries, la Grèce et le bénéficiaire affirment qu’elle n’a jamais été le cadre d’activités minières ou d’investissements, mais seulement de prospection minière, menée par TVX Hellas, préalablement à la vente de 2003. Ils maintiennent encore que la construction d’installations minières dans la mine de Skouries exige des investissements importants. Pour toutes les raisons susmentionnées, la Grèce et le bénéficiaire affirment que la vente conclue en 2003 n’a conféré aucun avantage à Ellinikos Xrysos.
(25)
S’agissant du rapport Behre Dolbear, ni la Grèce, ni le bénéficiaire ne mettent en doute la fiabilité de cette entreprise. Néanmoins, tous deux formulent des réserves concernant le rapport, en affirmant qu’il ne saurait être pris en compte car il visait à susciter l’intérêt des investisseurs, tandis que la période à laquelle il se réfère (juin 2004) ne correspond pas au moment de la vente (décembre 2003). Tant la Grèce que le bénéficiaire avancent l’argument selon lequel la valeur des mines, telle qu’elle a été estimée par Behre Dolbear, se fonde sur les actifs et les permis miniers y afférents. Toutefois, Ellinikos Xrysos a uniquement acheté les actifs, puisque les permis miniers devaient être délivrés ultérieurement par l’État grec. De plus, ils affirment que le rapport ne porte pas sur les actifs vendus mais bien sur la valeur d’Ellinikos Xrysos, en tant que société active et que, pour cette raison, il n’est pas représentatif de la valeur des actifs vendus par l’État grec en décembre 2003. Enfin, les observations mentionnent qu’à la page 37 du rapport, dans le tableau 5.3, Behre Dolbear évalue la valeur nette actuelle des mines de Kassandra à un niveau de quasi-production de -2,59 millions de dollars US et qu’en conséquence, le prix réellement payé (de 11 millions d’euros) était supérieur à la valeur de marché des mines.
(26)
Si, toutefois, le rapport Behre Dolbear est pris en compte, la Grèce affirme que seule l’approche du revenu (sur les trois différentes méthodes utilisées dans le rapport) peut être acceptée car il s’agit d’une méthode d’estimation utilisée à travers le monde, mais uniquement pour ce qui concerne la date de son approbation et à la condition que les permis miniers soient délivrés et que des investissements importants soient effectués.
(27)
Par ailleurs, les autorités grecques et le bénéficiaire reconnaissent que la Grèce a vendu les actifs directement à Ellinikos Xrysos, sans appel d’offres ouvert ni estimation préalable de leur valeur, en raison d’impératifs de temps, liés au maintien de l’emploi et à la protection de l’environnement. Il est également mentionné que TVX Hellas possédait des créances pour un montant de 293,5 millions d’euros vis-à-vis de l’État grec, en raison de pertes résultant des investissements effectués dans les mines (qui ont suspendu leurs activités suite aux décisions d’annulation adoptées en 2002) et de dépenses effectuées aux fins de sauvegarder l’environnement. En outre, l’État grec et le bénéficiaire avancent l’argument selon lequel le contrat de vente ne prévoyait aucune clause exigeant le maintien d’un nombre minimal d’emplois étant donné que les activités minières exigent un nombre important de travailleurs, mais qu’il n’est pas possible de lier l’obligation de conserver l’emploi à un chiffre précis. Enfin, ils affirment que, dans l’éventualité où la Commission ordonnerait la restitution des mines, elle pourrait soumettre une demande d’annulation du contrat et demander à l’État grec de rendre à la société la somme de 11 millions d’euros pour récupérer les actifs.
(28)
Par ailleurs, les autorités grecques déclarent que l’on pourrait tenir compte de la valeur définie sur la base de l’appel d’offres ouvert de 1995 et que la valeur des terrains pourrait être considérée comme inchangée. De plus, il est mentionné que la méthode utilisée dans le rapport Behre Dolbear peut effectivement être acceptée (la méthode suivant l’approche du revenu), mais uniquement pour la date à laquelle se réfère le rapport (le 30 juin 2004) et à la condition que les permis miniers soient délivrés et que des investissements importants soient consentis. Enfin, il est accepté que, à l’époque de la vente, la mine de Stratoni possédait des permis miniers en vigueur et était donc en activité; elle satisfaisait donc dans le même temps à la clause mentionnée dans le rapport Behre Dolbear d’«installation quasi-productive».
(29)
S’agissant de l’exemption de l’obligation de payer la taxe et de la réduction des frais de procédure, d’après le bénéficiaire, la taxe prévue pour la vente des mines n’était pas applicable en l’occurrence. De plus, d’après la Grèce, la valeur des mines était négative et il fallait donc fournir des mesures incitatives aux candidats acheteurs. L’État grec affirme aussi que l’article 173 du Code minier grec prévoit certes une taxe de l’ordre de 5 %, mais uniquement pour des transactions à titre onéreux effectuées, selon la Grèce, pour des raisons résultant d’événements malheureux («εξ επαχθούς αιτίας»), tels que le décès du propriétaire, et que, en conséquence, cette disposition n’était pas applicable en l’occurrence. Le bénéficiaire affirme en outre que le contrat de vente n’est pas encore définitif en raison d’une clause d’annulation et que, de ce fait, il serait prématuré d’imposer une quelconque taxe. Enfin, toujours selon le bénéficiaire, la réduction des frais de procédure ne concerne pas les finances de l’État puisque les avocats exercent une profession libérale et que les taxes et droits sur leurs honoraires ont été dûment payés.
(30)
La Grèce reconnaît qu’une taxe de 7 à 9 % est effectivement appliquée dans tous les cas de vente de terrains, qu’il s’agisse de la vente d’actifs d’une entreprise ou de biens appartenant à des particuliers.
(31)
Enfin, tant l’État grec que le bénéficiaire affirment que, même si la vente conclue en 2003 constitue une aide en faveur de la société Ellinikos Xrysos, cette dernière serait éligible au titre de l’aide conformément aux lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale et l’encadrement multisectoriel des aides à finalité régionale en faveur de grands projets d’investissement de 2002, applicables à l’époque de la vente, en tant que société établie dans une région pouvant bénéficier d’une aide en vertu de l’article 107, paragraphe 3, point a) du TFUE. Le bénéficiaire affirme par ailleurs que la société pourrait être éligible au titre de l’aide en vertu du règlement général d’exemption par catégorie, des lignes directrices de 2008 concernant les aides d’État à la protection de l’environnement et de l’article 107, paragraphe 3, point c), du TFUE, puisque l’investissement concernait un secteur et une région d’importance majeure pour le pays. S’agissant de l’exemption de l’obligation de payer la taxe, d’après le bénéficiaire, cette taxe équivalait à 38 000 euros et, donc, était inférieure au plafond prévu pour les aides de minimis (100 000 euros sur une période de trois ans) (13) et il n’en a résulté aucun bénéfice en faveur de la société Ellinikos Xrysos.
ΙΙΙ.b. OBSERVATIONS D’AUTRES PARTIES INTÉRESSÉES
(32)
La Commission a également reçu des observations sur la décision d’ouvrir la procédure, de la part de l’Observatoire grec des activités minières (ci-après l’«Observatoire») (14). L’Observatoire affirme que les actifs des mines de Kassandra comprennent un grand nombre de biens immobiliers qui augmentent de manière importante la valeur totale des mines mais qui n’ont pas été pris en compte dans le rapport Behre Dolbear. En outre, l’Observatoire rejette l’invocation des motifs de chômage pour expliquer que la vente des mines ait été effectuée sans respecter les procédures légales, affirmant que le contrat de vente ne prévoyait aucune obligation pour Ellinikos Xrysos de recruter un nombre précis ou minimal de travailleurs.
(33)
Ensuite, l’Observatoire rejette l’invocation de motifs environnementaux pour justifier que la vente des mines ait été effectuée sans respecter les procédures légales, affirmant que l’article 1er du contrat de vente de 2003 exonérait Ellinikos Xrysos de toute responsabilité concernant une quelconque dégradation de l’environnement, si cette dégradation ou la cause de cette dégradation survenait avant la publication de la loi entérinant la signature du contrat de vente. Enfin, l’Observatoire affirme que les mines possèdent notamment comme actifs des réserves de minerais aurifères de grande valeur - estimées à 80 millions d’euros - qui ne sont pas mentionnés dans le contrat de vente conclu avec Ellinikos Xrysos.
(34)
S’opposant aux objections de l’Observatoire, l’État grec réitère son point de vue selon lequel Ellinikos Xrysos n’a pas bénéficié d’une aide de l’État. Il affirme notamment qu’il n’a absolument jamais été le propriétaire ou le vendeur des mines, mais qu’il a uniquement joué le rôle d’intermédiaire dans la transaction entre les deux instances privées contractantes. L’État grec déclare en outre que les affirmations de l’Observatoire sont imprécises, inexactes et contradictoires. Enfin, il affirme que l’Observatoire cherche à faire revenir les mines de Kassandra à l’État grec parce que son but ultime consiste à protéger l’environnement.
(35)
Enfin, la Commission a aussi reçu des observations concernant sa décision d’ouvrir la procédure de la part des organisations syndicales (15) des mines de Kassandra qui doutent que les mesures constituent une aide d’État illégale et soulignent le rôle joué par les mines sur le plan de l’économie et de l’emploi.
IV ÉVALUATION DE L’AIDE
(36)
Dans la partie suivante, la Commission examine les mesures incriminées compte tenu des faits exposés ci-dessus et des arguments de la Grèce ainsi que des autres parties intéressées. Tout d’abord, elle examine si ces mesures comportent un élément d’aide d’État aux fins de décider si une telle aide a été accordée ou non (point IV.a). Ensuite, au cas où une mesure quelconque constituerait effectivement une aide, la Commission évalue si cette mesure est compatible avec le marché intérieur (point IV.b).
IV.a. EXISTENCE D’UNE AIDE AU SENS DE L’ARTICLE 107, PARAGRAPHE 1, DU TFUE
(37)
Pour définir si une mesure constitue une aide, la Commission doit évaluer si la mesure incriminée remplit les conditions prévues à l’article 107, paragraphe 1, du TFUE, qui dispose ce qui suit: «Sauf dérogations prévues par les traités, sont incompatibles avec le marché intérieur, dans la mesure où elles affectent les échanges entre États membres, les aides accordées par les États ou au moyen de ressources d’État sous quelque forme que ce soit qui faussent ou qui menacent de fausser la concurrence en favorisant certaines entreprises ou certaines productions».
(38)
La Commission évaluera ci-après si les mesures litigieuses en faveur de la société Ellinikos Xrysos constituent une aide d’État, compte tenu de cette disposition.
ΜESURE 1: PRIX DE VENTE INFÉRIEUR À LA VALEUR DE MARCHÉ
a. Avantage
(39)
Lorsqu’un État vend un bien à un prix inférieur à la valeur de marché, cet acte confère un avantage à l’acquéreur (qui acquiert le bien à un prix subventionné), fait susceptible de constituer une aide d’État. Αu contraire, un bien est vendu au prix de marché (et, partant, toute aide de l’État est exclue) lorsque ce prix est défini par un expert indépendant et qu’il correspond au prix de vente ou lorsque la vente est effectuée à la suite de un appel d’offres compétitif, ouvert, transparent et inconditionnel, permettant de sélectionner l’offre de prix la plus importante (16).
(40)
En l’occurrence, les mines de Kassandra ont été vendues sans l’organisation préalable d’un appel d’offres ouvert ni évaluation d’aucune sorte. Mais, pour éviter d’octroyer une aide publique, l’État se doit d’agir en tant que propriétaire particulier prudent qui veille à optimiser ses bénéfices, c’est-à-dire en tant que «vendeur dans une économie de marché» et de tenter d’obtenir le meilleur résultat financier d’une vente. En conséquence, la Commission a examiné en l’espèce si l’État grec s’est comporté comme un vendeur dans une économie de marché.
(41)
Les autorités grecques et le bénéficiaire affirment que les questions environnementales et sociales doivent aussi être considérées comme des critères d’économie de marché, car elles sont liées à l’image de l’entreprise et à la satisfaction du personnel. Selon eux, cet argument est renforcé par le fait que TVX Hellas, une entreprise opérant en économie de marché, a également tenu compte de questions sociales et environnementales lorsqu’elle a payé des indemnisations à son personnel, ainsi que des dédommagements pour d’anciens cas de non-respect de l’environnement (remontant à l’époque antérieure à la vente de 2003). Ils maintiennent que, de la même manière, dans une économie de marché, un vendeur accepterait un prix inférieur pour une vente s’il s’agissait de faire face à des problèmes environnementaux et sociaux.
(42)
La Commission ne saurait accepter cet argument. Les problèmes environnementaux et sociaux sont, de par leur nature, des questions de politique publique et relèvent de la compétence des autorités publiques. Dans une économie de marché, il est probable qu’un vendeur tienne compte de questions liées au chômage et à l’environnement, au mieux dans une mesure limitée, pour protéger ou pour cultiver sa réputation d’entreprise responsable sur le plan social ou environnemental, mais pas au point de léser fortement ses intérêts financiers. En tout état de cause, dans une économie de marché et dans le cadre d’une vente, un vendeur sage procéderait à une évaluation et quantifierait les paiements ou les dépenses entraînées par ces questions, afin de déterminer comment ils pourraient influencer le prix de vente acceptable. En l’occurrence, la Commission souligne que le contrat de vente ne contient aucune spécification semblable et la Grèce n’a pas prouvé qu’au moment de la vente, elle avait procédé à une quelconque évaluation de dépenses financières de ce genre.
(43)
Les autorités grecques et le bénéficiaire affirment aussi que les mines avaient une valeur de marché négative et que cette réalité a été confirmée par le fait que Kinross, propriétaire de TVX Hellas et entreprise privée, a donné une valeur négative aux mines lorsqu’elle a capitalisé des pertes importantes résultant de ses investissements.
(44)
À nouveau, la Commission ne saurait accepter cet argument. En effet, elle souligne que TVX Hellas a interrompu ses activités dans les mines de Kassandra en raison de l’annulation des permis miniers, décidée par le Conseil d’État. Cependant, le site de Stratoni avait un permis minier valable au moment où il a été vendu à l’État grec par la société (voir considérant 13, ci-dessus), tandis que le permis pour le site d’Olympiada était toujours annulé. C’est pourquoi la Commission considère que la décision de TVX Hellas de procéder à la vente des mines de Kassandra était liée aux mauvais résultats de l’investissement important qu’elle avait consenti à Olympiada. Par conséquent, l’attitude de TVX Hellas était liée à la valeur de l’investissement consenti à Olympiada, mais pas à la valeur de la mine du site de Stratoni.
(45)
Les autorités grecques et le bénéficiaire reconnaissent que l’État grec a vendu les actifs directement à Ellinikos Xrysos, sans lancer d’appel d’offres ouvert et sans avoir préalablement procédé à leur évaluation. Selon eux, l’État grec était pressé par le temps car il tenait à garantir les emplois et à sauvegarder l’environnement. Sur ce dernier point, les autorités grecques et le bénéficiaire affirment que, si la vente des mines n’avait pas eu lieu, l’État grec aurait dû faire face à des dépenses importantes en faveur de l’environnement, de l’ordre de 15,7 millions d’euros. Pour ce qui est de l’emploi, les autorités grecques et le bénéficiaire admettent que le contrat de vente ne prévoyait aucune clause garantissant un nombre minimal de postes de travail, mais soutiennent qu’il est impossible de lier l’obligation de conserver l’emploi à un chiffre précis et que les activités minières exigent un nombre important de travailleurs.
(46)
La Commission remarque, concernant ce qui a été mentionné ci-dessus, qu’en effet, la valeur des actifs vendus n’a été évaluée d’aucune manière que ce soit avant la vente, et que cette vente n’a pas eu lieu à la suite de une procédure d’appel d’offres ouvert, mais à la suite de des contacts directs avec l’acheteur. S’agissant des dépenses pour préserver l’environnement qui auraient prétendument incombé à la Grèce, la Commission remarque qu’aucune mention n’y est faite, que ce soit dans le contrat de vente ou dans un tout autre document datant de cette époque. La Commission souligne encore qu’aucune obligation d’ordre environnemental supplémentaire n’a été imposée à l’acheteur, en plus de celles qui sont prévues par la législation. Selon elle, si les dépenses pour l’environnement sont considérées comme un facteur à prendre en compte pour déterminer le prix d’une vente, un particulier estimerait et quantifierait ces dépenses avec circonspection, avant de fixer le prix de vente. La Grèce n’a pas prouvé que, au moment de la vente, elle a procédé à une telle estimation et quantification ou qu’elle a pris de telles dépenses en compte, fût-ce d’une autre manière.
(47)
La Commission note également que le contrat de vente de 2003 ne comportait effectivement aucune clause en vertu de laquelle l’acquéreur était tenu de maintenir ou de créer un nombre minimum d’emplois. De ce fait, elle ne peut accepter l’argument selon lequel une obligation était imposée à l’acheteur de conserver plus d’emplois que ce qui était nécessaire d’un point de vue économique, puisque le contrat de vente ne prévoyait aucune obligation de conserver un nombre précis d’emplois. Par conséquent, la Commission considère que, en se plaçant dans la perspective d’un particulier qui désirerait vendre, aucun argument quant au nombre d’emplois ou à la protection de l’environnement ne saurait justifier que les mines aient un prix de vente inférieur au prix de marché.
(48)
En conséquence, compte tenu des considérants 46-47 ci-dessus, la Commission ne peut accepter les arguments de la Grèce et du bénéficiaire, exposés au considérant 45 ci-dessus.
(49)
S’agissant de la question de l’emploi et de la protection de l’environnement (voir considérant 45), l’Observatoire grec des activités minières conteste l’argument de la perte d’emplois invoqué pour justifier la vente des mines sans respecter les procédures légales. Il maintient que le contrat de vente ne prévoyait aucune obligation pour la société Ellinikos Xrysos de recruter un nombre précis ou minimum de travailleurs. L’Observatoire grec des activités minières affirme encore que Ellinikos Xrysos a bénéficié d’un avantage, parce que l’article 1er du contrat de vente de 2003 exonérait l’entreprise de toute responsabilité concernant une quelconque dégradation de l’environnement, si cette dégradation ou la cause de cette dégradation survenait avant la publication de la loi entérinant la signature du contrat de vente.
(50)
S’agissant du deuxième argument de l’Observatoire, la Commission souligne que le contrat de vente de 2003 décharge effectivement la société Ellinikos Xrysos de toute responsabilité concernant une quelconque dégradation de l’environnement, si cette dégradation ou la cause de cette dégradation survenait avant la publication de la loi entérinant la signature du contrat de vente. La Commission considère que l’article 1er précité du contrat ne confère pas à Ellinikos Xrysos un avantage particulier ou distinct, autre que le prix de vente. Dans les contrats entre particuliers, il n’est pas rare que des clauses déterminent comment diverses obligations financières préexistantes seront réparties entre le vendeur et l’acheteur. Finalement, les parties contractantes à la vente prennent en compte ces clauses pour déterminer le prix de vente. C’est pourquoi la question à laquelle il convient finalement de répondre dans la présente affaire est si, compte tenu des conditions de la vente, celle-ci reflétait la valeur de marché des mines.
(51)
Les autorités grecques et le bénéficiaire affirment en outre que la vente de 2003 n’a conféré aucun avantage à Ellinikos Xrysos car le prix qu’elle a payé équivalait à la valeur comptable des actifs figurant dans les états financiers de TVX Hellas, la société qui possédait les mines de Kassandra avant qu’elles passent à l’État grec.
(52)
La Commission ne saurait accepter cet argument. En effet, selon elle, la valeur comptable de la société TVX Hellas ne peut être prise en compte dans l’estimation de la valeur des actifs, car elle résulte de l’amortissement de la valeur dans les registres de l’entreprise pour des raisons comptables (17), et que, partant, elle équivaut à la valeur comptable des actifs. Selon la jurisprudence constante (18), la valeur comptable n’équivaut pas toujours à la valeur de marché lorsqu’il s’agit d’estimer des actifs pour déterminer leur prix lors d’une vente. De plus, les actifs en question ont été transmis séparément et, ainsi, l’amortissement auquel avait procédé leur propriétaire précédent concernait uniquement ses propres registres comptables et sa propre imposition.
(53)
Les autorités grecques et le bénéficiaire affirment encore que le prix payé par Ellinikos Xrysos se justifie par des critères d’économie de marché, car ce prix correspondait à celui exigé par la société TVX Hellas, une entreprise privée. Si elle avait pu, cette entreprise aurait demandé un prix supérieur.
(54)
La Commission ne saurait accepter cet argument. En effet, elle souligne que le prix payé par l’État grec à TVX Hellas résultait de l’échange de créances réciproques entre les deux parties. La Commission fait aussi remarquer que les créances de TVX Hellas vis-à-vis de l’État grec s’élevaient à 293,5 millions d’euros (voir considérant 15, ci-dessus). En ce sens, si les créances des deux parties avaient été différentes, le résultat final de leur échange aurait pu être différent, tout en étant lié à la vente des mêmes actifs. Ainsi, la Commission considère que cet échange de créances n’était pas représentatif de la valeur des actifs vendus.
(55)
Dans le même temps, la Commission note que les créances précitées constituaient des dédommagements demandés par les deux parties. Plus précisément, la créance de l’État grec concernait des dommages causés à l’environnement imputés à TVX Hellas. La créance de TVX Hellas concernait des dépenses liées à l’environnement et des pertes résultant d’investissements que l’entreprise prétendait avoir subies du fait de l’annulation de ses permis miniers, en 2002. La Commission fait aussi remarquer que la valeur des actifs n’avait été évaluée d’aucune manière au moment de l’échange de créances susmentionné. En conséquence, le prix de 11 millions d’euros pour la vente des mines de Kassandra à l’État grec était lié aux prétendues responsabilités des deux parties, et non à la valeur des actifs.
(56)
Enfin, la Commission relève que la décision de TVX Hellas de procéder à la vente des mines de Kassandra était liée à l’échec de l’investissement important qu’elle avait consenti à Olympiada, c’est-à-dire au montant de l’investissement consenti à Olympiada, et non à la valeur de Stratoni. La société Ellinikos Xrysos n’avait pas effectué de tels investissements et, en conséquence, n’a pas été lésée par l’échec de cet investissement. La Commission considère donc que le prix de 11 millions d’euros pour la vente des mines de Kassandra à l’État grec est représentatif uniquement de la relation commerciale entre la société TVX Hellas et l’État grec, ainsi que de la situation précise de TVX Hellas à l’époque de la vente. En conséquence, ce prix ne pouvait être représentatif d’un accord commercial distinct, tel que celui qui a été convenu entre l’État grec et la société Ellinikos Xrysos.
(57)
Sur la base de ce qui précède (voir considérants 54-56), la Commission conclut qu’il n’y avait pas de lien entre, d’une part, l’échange des créances entre l’État grec et la société TVX Hellas et, d’autre part, la valeur des actifs.
(58)
Compte tenu de ce qui précède, et aux fins d’établir la mesure dans laquelle le prix de vente correspondait à la valeur de marché des actifs, la Commission a classé les actifs en trois catégories, à savoir: a) les mines, b) les terrains et c) les réserves de minerais. Pour calculer la valeur de marché des actifs, la Commission s’est basée sur le rapport Behre Dolbear (voir considérant 19, ci-dessus). Pour ce qui est des terrains, la Commission a vérifié la valeur qui figure dans le rapport en utilisant le prix qui a été versé pour ces terrains lors d’un appel d’offres précédent, en 1995 (voir considérant 11, ci-dessus).
(59)
S’agissant de l’utilisation du rapport Behre Dolbear, l’État grec et le bénéficiaire ont affirmé que ce rapport ne peut être pris en compte car il visait à attirer l’intérêt des investisseurs. La Commission ne saurait accepter cet argument car le fait d’attirer l’intérêt des investisseurs constitue un objectif fondamental et légitime de tout rapport d’évaluation publié par des entreprises privées à la recherche de capitaux sur les marchés financiers. S’il est effectivement nécessaire de vérifier la validité de toute évaluation, il n’en reste pas moins que le que seul fait que les rapports d’évaluation ont pour objectif d’attirer les investisseurs ne suffit pas pour les considérer comme non crédibles.
(60)
En outre, l’État grec et le bénéficiaire affirment que le rapport ne saurait être pris en compte parce que la période à laquelle il se réfère (juin 2004) ne correspond pas à celle de la vente (décembre 2003).
(61)
La Commission ne saurait accepter cet argument. Elle constate que le rapport Behre Dolbear est effectivement daté du 30 juin 2004, mais que son contenu peut être considéré comme correspondant à la vente conclue en décembre 2003 étant donné qu’il résulte de l’évolution dans le temps des prix des métaux pour la période 1993-2003.
(62)
L’État grec et Ellinikos Xrysos affirment que le rapport ne mentionne pas les actifs vendus, mais bien la valeur d’Ellinikos Xrysos en tant que société active et que, partant, ce rapport n’est pas indicatif de la valeur des actifs vendus par l’État grec en décembre 2003. La Commission ne saurait accepter cet argument car le rapport présente une évaluation détaillée de la valeur des actifs vendus, considérés séparément, pour calculer la valeur totale de la société.
a.a Calcul de la valeur des mines
a.a.1. Arguments concernant la valeur des mines
(63)
Les autorités grecques et le bénéficiaire affirment qu’au moment de la vente, la valeur de marché des mines de Kassandra était réduite, voire négative, du fait de l’interruption prolongée des activités et du retrait des permis miniers. Toujours selon eux, le prix payé lors de la vente de 2003 correspondait à la valeur de la mine de Stratoni, car il s’agissait de l’unique mine en activité. En effet, la Grèce reconnaît qu’à l’époque de la vente, le site de Stratoni possédait des permis valables et, partant, était en activité et satisfaisait à la clause mentionnée dans le rapport Behre Dolbear d’«installation quasi-productive».
(64)
La Commission note que les décisions d’annulation adoptées en 2002 ont uniquement affecté la valeur de la mine d’Olympiada, étant donné qu’à l’époque de la vente, les permis miniers du site de Stratoni étaient valables et que, en conséquence, cette mine avait une certaine valeur. À la même époque, TVX Hellas a interrompu ses activités en raison de l’échec des investissements qu’elle avait consentis dans le secteur de l’extraction de l’or, lorsque les permis miniers d’Olympiada ont été annulés. De ce fait, son attitude était liée uniquement à la valeur de l’investissement à Olympiada, et non à la valeur de la mine de Stratoni.
(65)
S’agissant de Skouries, les autorités grecques et le bénéficiaire affirment qu’il n’y a absolument jamais eu d’activités minières ou d’investissements en cet endroit, mais seulement des recherches minières, effectuées par TVX Hellas avant la vente de 2003. Ils affirment en outre que des investissements importants sont nécessaires pour construire des installations minières sur ce site.
(66)
La Commission note que cette mine ne disposait en effet pas de permis miniers ou d’une infrastructure minière complète. Mais ni les autorités grecques, ni le bénéficiaire n’ont fourni d’informations ou d’argument solide pour prouver que la mine de Skouries ne possédait pas les permis administratifs requis ou que son fonctionnement n’était pas économiquement faisable. En outre, d’après le rapport Behre Dolbear, les dépenses de capital nécessaires pour développer et construire la mine de Skouries en 2004 s’élevaient à 268 millions de dollars US, soit 220 millions d’euros. Dans son rapport, la société Behre Dolbear exprime sa certitude que ces dépenses sont «raisonnables». En conséquence, la Commission considère que la délivrance des permis miniers ou la construction des infrastructures et l’exécution d’activités minières n’étaient pas entravées par des obstacles administratifs ou financiers à Skouries.
(67)
Sur la base de ce qui précède (considérants 63-66), la Commission considère que, au moment de la vente, la valeur de marché du site d’Olympiada était effectivement en danger en raison des décisions d’annulation adoptées en 2002. Mais la situation était différente en ce qui concerne la valeur de marché des sites de Stratoni et de Skouries. En conséquence, au moment de la vente en 2003, il était possible d’estimer la valeur de marché des mines de Kassandra.
a.a.2. Calcul de la valeur des mines
(68)
Aux fins de procéder au calcul de la valeur des mines de Kassandra, la Commission a examiné chacun des trois sites différents qui les constituent (Stratoni, Olympiada et Skouries) en fonction des deux points suivants: a) la valeur de la mine, qui doit se fonder sur les facteurs économiques existant au moment de la vente et b) la capacité de fonctionnement de la mine, permettant d’obtenir cette valeur. Sur la base de ces deux points, la Commission conclut que les sites de Stratoni et de Skouries avaient une valeur donnée qui pouvait être évaluée, tandis que la valeur du site d’Olympiada pouvait difficilement être estimée à l’époque de la vente, en 2003.
(69)
Pour évaluer la valeur des mines, la Commission a eu recours au rapport Behre Dolbear. Ce document applique trois méthodes différentes pour calculer la juste valeur de marché des mines de Kassandra: a) l’estimation compte tenu de l’approche du revenu (19), b) l’estimation compte tenu des transactions comparables (des ventes comparables) et c) l’approche par capitalisation du revenu (20). Les valeurs qui résultent des trois méthodes sont respectivement les suivantes: a) 130,3-402,5 millions de dollars US ou 107,2-331,1 millions d’euros, b) 504,7 millions de dollars US ou 415,2 millions d’euros et c) 614,9 millions de dollars US ou 505,9 millions d’euros. La différence importante qui est observée concernant l’estimation par l’approche du revenu s’explique par les différentes méthodes de fixation des prix prises en compte (voir considérant 72, ci-après). Parmi ces trois méthodes, la Commission a retenu celle de l’approche du revenu. Les motifs justifiant ce choix sont analysés dans le tableau ci-dessous.
Tableau
Motifs justifiant l’utilisation de l’approche du revenu
Approche du Revenu
Transactions Comparables
Capitalisation du Revenu
L’approche du revenu permet d’obtenir les valeurs de chacun des trois sites miniers, sur la base des prix des métaux, en vigueur à l’époque de la vente des mines. Lors du calcul de la valeur d’un bien pour une transaction, seuls peuvent être pris en compte les facteurs en vigueur au moment de cette transaction.
La base utilisée pour évaluer une valeur par la méthode des transactions comparables est sujette à caution car deux mines différentes ne peuvent être identiques. Selon Behre Dolbear, la méthode des transactions comparables n’est pas fiable car chaque gisement de minerai, même s’il s’agit du même minerai, diffère dans une certaine mesure d’autres gisements en ce qui concerne les questions de minéralogie, les conditions d’extraction, les questions de métallurgie, les aspects environnementaux, les questions sociales qui se posent, la qualité des minerais, etc.
Le rapport Behre Dolbear comporte également un commentaire concernant la méthode par capitalisation du revenu, utilisée par l’American Appraisal Associates. Selon ce commentaire, il s’agit d’une méthode secondaire d’évaluation ou d’une méthode empirique, indiquée pour contrôler des estimations effectuées suivant des méthodes de base.
L’approche par le revenu constitue une méthode d’évaluation de base. En conséquence, c’est la méthode la plus fiable et, de plus, en l’occurrence, la méthode par capitalisation du revenu permet de vérifier uniquement la valeur obtenue par les capitalisations des revenus pendant le premier semestre de 2004, qui ne peuvent être acceptées car elles portent sur une période ultérieure au moment de la vente. En conséquence, la méthode par capitalisation du revenu ne peut être utilisée, pas même comme méthode secondaire d’estimation.
Il semble que l’entreprise Behre Dolbear considère la valeur obtenue grâce à l’approche du revenu comme plus fiable. En effet, elle affirme que «Traditionnellement, la Behre Dolbear a accordé une importance particulière à la valeur qui résulte de l’approche du revenu» (synthèse concernant les valeurs, p. 43 du rapport Behre Dolbear).
(70)
La Grèce reconnaît que, si l’on utilise le rapport Behre Dolbear, seule l’approche du revenu est acceptable puisqu’il s’agit d’une méthode d’évaluation de base appliquée à travers le monde, et uniquement pour la date de son approbation (le 30 juin 2004), ainsi qu’à la condition que les permis miniers seront délivrés et que des investissements importants seront effectués.
(71)
Sur la base de l’approche du revenu, la Commission évalue la valeur des mines au moment de la vente de 2003, comme suit (voir considérants 72-79, ci-dessous):
(72)
L’approche du revenu permet d’évaluer la juste valeur de marché des mines de Kassandra au stade de quasi-production (21), telle qu’elle résulte des activités des mines, avec des dépenses clairement déterminées ainsi qu’avec des réserves attestées et probables (22). Dans le rapport figurent trois versions différentes de calcul de la valeur sur la base des prix en vigueur pendant les périodes suivantes: a) le prix moyen pour la période 1993-2003, b) le prix au premier semestre 2004 uniquement et c) le prix moyen pour la période 1993-2003 plus le prix au premier semestre 2004 (divisé par 2). La Commission considère que seule la première version (le prix moyen pour la période 1993-2003) peut être prise en compte, et non les deux autres, car elle se fonde sur des prix et des coûts qui étaient en vigueur à l’époque de la vente, en décembre 2003. De plus, les prix historiques qui ont été enregistrés pendant la période 1993-2003, et utilisés par Behre Dolbear, ne font apparaître aucune tendance particulière pendant toute la durée de la période 1993-2003. En d’autres termes, les prix présentaient des variations d’une année à l’autre et en conséquence, la Commission considère que la moyenne pour la période 1993-2003 est plus représentative de l’évolution dans le temps du marché des métaux. En outre, les prix du premier semestre de 2004 ne sont pas représentatifs de la valeur des mines car ils ne donnent qu’une idée ponctuelle et, partant, ne tiennent pas compte des variations de prix. La prise en compte de ces variations est extrêmement importante pour réduire les conséquences d’éventuels changements inhabituels ou d’événements fortuits et pour obtenir une image fiable de la valeur des mines.
(73)
La Grèce et le bénéficiaire affirment que Behre Dolbear évalue le prix courant net des mines de Kassandra au stade de la quasi-production à - 2,59 millions de dollars US (page 37, tableau 5.3 du rapport). Donc, le prix qui a été payé en réalité (11 millions d’euros) était supérieur à la valeur de marché des mines.
(74)
La Commission note que les valeurs nettes actuelles (au stade de la quasi-production) qui résultent du calcul effectué sur la base de l’approche du revenu, séparément pour chacune des trois installations minières, sont les suivantes: a) pour le site d’Olympiada -28,79 millions de dollars US ou -23,7 millions d’euros, b) pour le site de Stratoni 10,48 millions de dollars US ou 8,6 millions d’euros et c) pour le site de Skouries 15,72 millions de dollars US ou 12,9 millions d’euros. L’addition de ces trois valeurs donne effectivement le montant négatif de -2,59 millions d’euros.
(75)
Toutefois, la Commission rejette l’argument avancé ci-dessus par la Grèce et par le bénéficiaire. En effet, elle conclut des valeurs susmentionnées que, effectivement, la valeur nette actuelle du site d’Olympiada (au stade de la quasi-production) était négative à l’époque de la vente. Toutefois, elle considère que cette valeur du site d’Olympiada signifie qu’au moment de la vente, les bénéfices escomptés du fonctionnement de la mine sur la base des prix qui étaient en vigueur au cours des 11 années précédentes, étaient négatifs. Compte tenu du niveau du prix de l’or, aucun propriétaire du site d’Olympiada n’aurait choisi de mettre cette mine en activité et aurait plutôt tenté d’éviter les pertes, dans la mesure du possible. Il ressort que s’il ne mettait pas la mine en activité, l’acheteur pouvait limiter les pertes à 5,5 millions d’euros, montant qu’il était tenu de payer par contrat pour des motifs environnementaux et à des fins d’entretien du site. Mais nul ne peut, uniquement sur la base de ce qui précède, conclure que la valeur de la mine d’Olympiada doit être estimée à -5,5 millions d’euros, et ce, parce que la propriété d’une mine va tout d’abord de pair avec une valeur d’intention. En effet, le propriétaire peut décider de mettre la mine en activité lorsque les circonstances sont favorables (lorsque le prix de l’or est relativement élevé) et choisir de ne pas la mettre en activité lorsque les circonstances sont défavorables (lorsque le prix de l’or n’est pas suffisamment élevé). Dans ce contexte, Ellinikos Xrysos aurait pu choisir de racheter la mine en tant que partie d’un ensemble, l’ensemble des mines de Kassandra, ou en prévoyant que, à l’avenir, elle serait en mesure de procéder aux investissements nécessaires dans le site d’Olympiada pour redémarrer sa production rentable, lorsque les prix avoisineraient des niveaux (nettement) plus élevés que ceux de la période de 1993-2003 précédente.
(76)
Mais l’estimation fiable de cette valeur d’intention est relativement complexe. Toutefois, un autre facteur est plus important encore: le fait que cette valeur devra être adaptée à la probabilité (potentiellement élevée) que, même si le prix de l’or est assez élevé pour permettre que le fonctionnement de la mine soit rentable, aucun permis minier ne serait délivré pour cette mine. Comme mentionné ci-dessus, (voir considérant 12), les permis miniers et permis de traiter l’or de la mine d’Olympiada avaient été retirés pour des raisons environnementales jugées graves. En conséquence, c’est à juste titre que l’on peut considérer que la valeur d’intention de la mine d’Olympiada est raisonnablement évaluée comme nulle. En conséquence, la valeur nette de la mine d’Olympiada peut être évaluée à -5,5 millions d’euros.
(77)
Par contre, la Commission considère que les valeurs accordées aux sites de Stratoni et de Skouries s’élèvent au montant de 21,5 millions d’euros, soit la somme des valeurs des deux mines, conformément au rapport Behre Dolbear (8,6 millions d’euros plus 12,9 millions d’euros, respectivement (voir considérant 74, ci-dessus), étant donné que:
a)
le site de Stratoni avait un permis minier valable, une infrastructure minière complète et une valeur positive, résultant de ses activités (valeur actuelle nette et positive) et, partant, était fonctionnel à l’époque de la vente;
b)
s’agissant de Skouries, la Commission considère qu’il n’existait pas d’obstacles administratifs ou économiques à la délivrance des permis miniers ou à la construction d’infrastructures minières et à l’exécution d’activités minières. Par ailleurs, le site de Skouries lui aussi avait une valeur positive, résultant des activités de ce site (valeur actuelle nette positive).
(78)
La Grèce et le bénéficiaire maintiennent que la valeur des mines, telle qu’elle a été calculée par Behre Dolbear, ne peut être prise en compte car elle concerne les actifs ainsi que les permis miniers afférents aux sites. Cependant, Ellinikos Xrysos n’a acquis que les actifs, tandis que les permis miniers devaient être délivrés ultérieurement par l’État grec. La Commission rejette cet argument car, comme il a été précédemment démontré, le site de Stratoni avait bel et bien un permis minier valable à l’époque de la vente. S’agissant de Skouries, comme il a aussi été précédemment démontré, aucun problème administratif ne s’opposait à la délivrance du permis minier du site. En outre, le coût à payer pour soumettre la demande et obtenir le permis minier pour Skouries se limitait au paiement demandé par les géologues et autres experts pour rédiger les études nécessaires en vue de la délivrance du permis, ainsi qu’aux frais liés à l’émission d’une lettre de garantie, exigée par le ministère compétent. D’après les autorités grecques, ces dépenses s’élevaient respectivement à 5 000 euros, à payer de manière ad hoc, plus 600 000 euros par an, maximum. La Commission considère qu’il s’agit de montants peu élevés par rapport à l’ensemble des dépenses en immobilisations consenties pour développer et construire les installations de la mine de Skouries et qui, en 2004, avaient atteint 268 millions de dollars US, soit 220 millions d’euros (voir considérant 66, ci-dessus). En conséquence, la Commission considère que les frais à payer pour obtenir le permis minier ne constituaient pas un obstacle pour toute entreprise désireuse d’investir à Skouries. La Commission souligne par ailleurs que le rapport Behre Dolbear mentionne également des dépenses «administratives» dans le calcul de la valeur actuelle nette de la mine et considère, par conséquent, que les frais susmentionnés (pour introduire la demande et obtenir le permis minier pour la mine de Skouries) ont été pris en compte dans le rapport Behre Dolbear.
(79)
Sur la base de ce qui précède, la valeur des mines est évaluée à 16 millions d’euros pour les trois mines (21,5 millions d’euros - 5,5 millions d’euros).
a.b Calcul de la valeur du terrain
(80)
Les autorités grecques et le bénéficiaire affirment qu’un terrain acheté par une entreprise minière ne peut être utilisé que pour des activités minières et n’a pas de valeur marchande car la législation grecque accorde la priorité aux activités minières dans ces régions. En conséquence, la diminution de la valeur des droits miniers, du fait de l’interruption prolongée et du retrait des droits miniers, a également entraîné une diminution de la valeur du terrain.
(81)
Sur cette question, la Commission envisage le terrain examiné comme l’actif d’une entreprise minière et non comme un «bien immobilier», au sens large du terme, en raison des caractéristiques particulières des activités minières (pollution, perturbation de l’environnement, etc.) susceptibles de rendre incertaine la possibilité de vendre ces actifs indépendamment des mines.
(82)
Néanmoins, la Commission considère également que chaque actif d’une entreprise possède une valeur, puisqu’il contribue ou peut contribuer aux activités de l’entreprise et à l’obtention de bénéfices. Les mines de Kassandra étaient une entreprise en activité à l’époque de la vente et, donc, la Commission considère que le terrain pouvait être utilisé pour les activités des mines et que, par conséquent, ce terrain avait une certaine valeur. De ce fait, la Commission ne saurait accepter l’argument de la Grèce et d’Ellinikos Xrysos.
(83)
L’Observatoire grec des activités minières affirme que les actifs des mines de Kassandra comprennent un grand nombre de biens immobiliers, qui augmentent de manière importante la valeur totale de l’entreprise et qui, pourtant, n’ont pas été pris en compte dans le rapport Behre Dolbear.
(84)
En tout état de cause, la Commission souligne que le rapport Behre Dolbear tient en réalité compte du terrain, mais séparément des mines. En effet, ce rapport considère le terrain comme actif non minéral des mines de Kassandra et l’évalue à 6 millions d’euros (23), indépendamment de la méthode par l’approche du revenu.
(85)
Behre Dolbear mentionne toutefois dans son rapport que la valeur accordée au terrain correspond à celle présentée par Ellinikos Xrysos et qu’elle n’a pas été évaluée par Behre Dolbear. En conséquence, la Commission doit vérifier le chiffre mentionné ci-dessus.
(86)
Pour effectuer cette vérification, la Commission prend en compte le prix payé pour le terrain lors de l’appel d’offres ouvert organisé en 1995 en vue de la vente des mines de Kassandra à la société TVX Hellas (voir considérant 11, ci-dessus). Il ne s’agit pas d’un calcul primaire, mais bien secondaire, visant à vérifier la validité du prix mentionné dans le rapport Behre Dolbear (6 millions d’euros).
(87)
Les autorités grecques admettent que l’on pourrait prendre en compte la valeur définie lors de l’appel d’offres ouvert de 1995 et que la valeur du terrain peut être considérée comme inchangée. La Commission souligne que, dans le cadre de la vente des mines de Kassandra à TVX Hellas en 1995, le prix imputé au terrain s’élevait à 1,2 milliard de drachmes. Elle constate qu’il n’existe aucune référence de prix ou d’indices des prix valables pour les terrains des mines de Kassandra, considérés comme actifs d’une entreprise minière et non comme bien immobilier au sens large du terme (voir considérant 81, ci-dessus). S’il existait de telles références de prix ou indices des prix valables, il serait possible de calculer la valeur actuelle de référence. En leur absence, la Commission considère que le prix de 1995 est la meilleure estimation disponible en l’occurrence. En conséquence, elle prend comme point de départ pour la juste valeur du marché du terrain le montant de 1,2 milliard de drachmes ou 3,5 millions d’euros (compte tenu du taux de change de 340,75 drachmes/euro en vigueur lors de l’entrée de la Grèce dans la zone euro en 2001).
(88)
De plus, après 1995, TVX Hellas a acheté 70 terrains supplémentaires (au cours de la période 1997-2000, la majorité d’entre eux ayant été acquis pendant la période 1998-1999). La Commission note que la valeur d’achat de ces 70 terrains supplémentaires s’élève à 1,1 million d’euros, comme l’indiquent les états financiers de TVX Hellas. La Commission considère ce prix comme représentatif de l’économie de marché car il a été fixé par le marché lui-même. En additionnant les deux valeurs (3,5 millions d’euros et 1,1 million d’euros), on obtient la juste valeur du marché des terrains de 4,6 millions d’euros.
(89)
Ce montant de 4,6 millions d’euros correspond à la valeur nominale des terrains en 2003, compte tenu des prix de 1995 et de la période 1997-2000. La Commission considère que cette valeur doit être adaptée en fonction de l’indice général des prix à la production industrielle grec pour les périodes 1995-2003 et 1998-2003. Cet indice est choisi parce que les terrains considérés font partie des actifs d’une entreprise industrielle et, ainsi, l’adaptation doit être représentative des changements de prix constatés dans le secteur industriel. Cette adaptation des prix de vente pour 1995 et pour la période de 1997-2000 mène au résultat final de 5,9 millions d’euros en décembre 2003.
(90)
La Commission souligne que cette valeur de 5,9 millions d’euros est très proche de celle de 6 millions d’euros, mentionnée par Behre Dolbear dans son rapport d’évaluation (voir considérant 84, ci-dessus). Elle considère que cette correspondance avec la valeur utilisée dans le rapport Behre Dolbear confirme que la société Ellinikos Xrysos avait correctement évalué la valeur des terrains et, en conséquence, justifie le fait que le montant de 6 millions d’euros a été considéré comme représentatif de la juste valeur du marché, en décembre 2003.
a.c Calcul de la valeur des réserves minérales
(91)
La vente de 2003 a aussi porté sur une certaine quantité de réserves minérales comprenant des concentrations (24) d’or. Les autorités grecques et le bénéficiaire affirment qu’en 2003, ces réserves avaient une valeur négative car le prix de l’or était relativement bas et les dépenses connexes, relativement élevées.
(92)
Εn effet, les autorités grecques ont publié un calcul des prix au «seuil de rentabilité» auquel la vente de ces réserves produirait des bénéfices. Si l’on considère la concentration d’or dans le minerai, soit 0,7 once d’or par tonne, et le prix de l’or au 12 décembre 2003, soit 407 dollars US par once, la valeur de l’or concentré dans les réserves d’or s’élevait à 284,9 dollars US par tonne. En outre, les autorités grecques ont communiqué les frais liés à la vente de ces réserves, soit pour le coût de traitement: 245 dollars US par once et 171,50 dollars US par tonne; pour les frais de transport: 50 dollars US par tonne; pénalités pour nettoyage: 270 dollars US par tonne et frais de traitement: 5 dollars US par once et 4,1 dollars US par tonne. Le calcul de ces chiffres donne un prix de vente négatif de -210,7 dollars par tonne.
(93)
La Commission a vérifié ce calcul. Elle considère que compte tenu du rapport entre le prix/coût, le prix des réserves à l’époque de la vente était préjudiciable. La vente des réserves de minerai d’or aurait pu être rentable, si des changements étaient survenus ou avaient pu être escomptés au niveau des frais de transport, mais il s’agissait d’un élément impondérable. Par ailleurs, le rapport Behre Dolbear ne présente pas la valeur des réserves de minerais d’or. En conséquence, la Commission juge que la valeur de ces réserves ne peut être calculée.
(94)
L’Observatoire grec des activités minières pense que les réserves de minerais aurifères avaient une valeur importante, qui s’élevait à 80 millions d’euros. La Commission note que l’Observatoire ne justifie cette valeur par aucune donnée ou aucune preuve. En conséquence et suite au problème de calcul précédemment exposé, dont il ressort que la valeur des réserves ne peut être calculée, la Commission rejette l’argument de l’Observatoire grec des activités minières.
(95)
La Commission souligne que les actifs vendus en décembre 2003 comprenaient également deux gisements de plomb et de zinc. Le rapport Behre Dolbear donne une estimation de la valeur des concentrations existantes de plomb et de zinc à la date du 30 juin 2004 (25). Cette estimation est distincte du calcul de la valeur actuelle nette des mines et n’est pas reprise dans l’estimation suivant l’approche du revenu. Elle fournit le rendement net d’une usine métallurgique (26) pour le propriétaire de la mine comme suit: premièrement, on calcule la valeur des métaux contenus (plomb, argent et zinc) sur la base des prix courants et des quantités disponibles; deuxièmement, on applique le «programme des paiements de l’usine métallurgique» (le prix du traitement supplémentaire tel qu’il est demandé à l’acheteur des minerais par leur producteur), compte tenu des conditions particulières de réduction (taux spéciaux d’amortissement, tarification pour le traitement et pour le raffinage et frais d’envoi) enfin, on soustrait le «programme des paiements de l’usine métallurgique» de cette valeur (27).
(96)
La Commission note que cette méthode est la méthode standard de calcul utilisée pour les paiements des métaux. De ce fait, elle l’utilise pour calculer la valeur de marché des gisements de minerais acquis par Ellinikos Xrysos en décembre 2003, sur la base des quantités des gisements de minerais et des prix des métaux en décembre 2003 (28). En appliquant cette méthode aux quantités de minerais, les prix des métaux en décembre 2003 et les conditions particulières du programme de paiement de l’usine métallurgique d’Ellinikos Xrysos, la Commission conclut que la valeur d’achat des gisements de minerais achetés par Ellinikos Xrysos en 2003 s’élevait à 3,7 millions de dollars US ou 3 millions d’euros (compte tenu du taux de change de 1,2254 dollar/euro le jour de la vente des minerais à Ellinikos Xrysos, c’est-à-dire le 12 décembre 2003).
(97)
La Commission souligne que, sur la base des informations fournies par le bénéficiaire, les gisements de minerais de plomb et de zinc achetés en décembre 2003 ont été vendus en décembre 2004 (le 1er décembre 2004 et le 31 décembre 2004) et, donc, postérieurement à la date de la rédaction du rapport Behre Dolbear. En conséquence, la Commission considère que les conditions particulières de cette méthode (le calcul de la valeur des gisements en juin 2004, voir considérant 95, ci-dessus) sont valables pour le calcul de la valeur des gisements de minerais à la date de décembre 2003, puisqu’il n’y a eu aucune autre vente de minerai pendant la période entre décembre 2003 et juin 2004, qui aurait pu prévoir de nouvelles conditions.
a.d Conclusions concernant l’avantage
(98)
Le calcul présenté ci-dessus donne une valeur totale des mines de Kassandra s’élevant à 25 millions d’euros. Il s’agit de la valeur totale des mines (16 millions d’euros), des terrains (6 millions d’euros) et des réserves de minerais (3 millions d’euros).
(99)
Cette valeur totale est très nettement inférieure à celle qui est présentée dans le rapport Behre Dolbear comme juste valeur de marché des actifs des mines de Kassandra (500 millions de dollars US ou 411 millions d’euros, voir considérant 19 ci-dessus). La décision de la Commission du 10 décembre 2008 d’ouvrir la procédure formelle d’examen mentionne la valeur présentée dans le rapport Behre Dolbear pour indiquer que le prix de vente était inférieur à la valeur de marché des mines.
(100)
La valeur mentionnée dans le rapport Behre Dolbear (500 millions de dollars US) n’a pas été retenue, parce qu’elle résulte de deux méthodes d’évaluation qui ne sont pas pertinentes en l’espèce (voir tableau 1, ci-dessus). En effet, elle a été obtenue par la méthode des «transactions comparables» et la méthode de la «capitalisation du marché» qui ne sont pas acceptables parce que: a) la base sur laquelle se fonde l’évaluation pour la méthode des transactions comparables est contestable puisque deux mines différentes ne peuvent être identiques: chaque gisement de minerais, même s’il s’agit du même minerai, diffère dans une certaine mesure des autres gisements et b) la méthode de la capitalisation du marché est préconisée comme méthode secondaire d’évaluation ou comme méthode empirique pour vérifier certaines évaluations obtenues grâce à des méthodes de base telles que l’approche du revenu. En l’occurrence, la méthode de la capitalisation du marché ne peut même pas être utilisée comme méthode secondaire d’évaluation car elle permet uniquement de vérifier la valeur calculée sur la base de l’approche du revenu qui résulte de capitalisations du marché pour le premier semestre de 2004 et cette période ne peut être acceptée car les données sont ultérieures à la date de la vente et c) la société Behre Dolbear considère comme plus fiable la valeur obtenue grâce à l’approche du revenu.
(101)
De plus, la valeur totale obtenue par la Commission (25 millions d’euros) est nettement inférieure à la fourchette de prix obtenue par l’approche du revenu (107,2 millions d’euros - 331,1 millions d’euros, voir considérant 69, ci-dessus). Cette différence est due au fait que la deuxième valeur concerne: a) des valeurs d’actifs qui n’ont pas été vendus en décembre 2003, tels que: créances, flux de trésorerie et réserves de minerais (les valeurs au mois de juin 2004 différaient de celles du mois de décembre 2003, voir calcul exposé aux considérants 91-97) et b) des ressources minérales qui sont considérées comme théoriques et incertaines (29) dans le rapport Behre Dolbear (matériel extractible ou potentiel de recherche). Ces dernières ne sont pas comprises dans les flux de trésorerie considérés pour définir la valeur actuelle nette, suivant l’approche du revenu (voir considérant 72, ci-dessus), qui tient compte uniquement de réserves avérées et éventuelles, toutes les autres ressources étant comprises. En outre, cette fourchette de prix comprend aussi des valeurs différentes pour le site d’Olympiada, en fonction des trois différents types de définition de la valeur. Toutefois, la Commission n’accepte pas ces valeurs (voir considérants 72-76 ci-dessus). Enfin, cette fourchette de prix est influencée par les trois différents types de définition de la valeur, dont la Commission n’accepte qu’un seul (voir considérant 72, ci-dessus).
(102)
En conséquence, la Commission conclut que la valeur de marché des actifs des mines de Kassandra s’élevait à 25 millions d’euros à l’époque de leur vente à Ellinikos Xrysos.
(103)
La Commission considère que la valeur de l’avantage dont Ellinikos Xrysos a bénéficié s’élève à 14 millions d’euros, ce qui représente la différence entre le total de la juste valeur de marché des actifs des mines de Kassandra (25 millions d’euros) et le prix payé lors de la vente (11 millions d’euros).
(104)
Compte tenu de l’analyse des arguments avancés par la Grèce et par le bénéficiaire mais aussi du calcul de la valeur du marché des actifs vendus et de la comparaison de cette valeur avec le prix payé en réalité par Ellinikos Xrysos, la Commission estime que le critère de l’avantage est rempli.
b. Ressources d’État
(105)
Les autorités grecques et le bénéficiaire affirment que la Grèce a agi comme simple intermédiaire lors de la vente de 2003 et qu’elle n’a jamais été propriétaire des mines. Ils maintiennent aussi que la Grèce n’a perçu aucun montant sur la vente de 2003, puisque la somme des 11 millions d’euros a été versée directement à TVX Hellas. Enfin, les autorités grecques et le bénéficiaire déclarent que la vente de 1995 a été effectuée entre TVX Hellas et le propriétaire précédent, une entreprise privée en procédure de faillite.
(106)
La Commission fait remarquer que la Grèce a activement participé aux deux transactions de vente, qui ont été conclues par deux contrats différents. Pour le deuxième contrat, la Grèce a assumé les obligations incombant au vendeur mais disposait aussi de droits sur les recettes de la vente. Ces recettes ont été versées directement à TVX Hellas aux fins de satisfaire à une obligation particulière de l’État, ce qui confirme, une fois encore, le rôle de vendeur - et non de simple intermédiaire - joué par la Grèce. En ce qui concerne l’argument selon lequel la vente de 1995 a été effectuée entre TVX Hellas et une entreprise privée, la Commission considère qu’en l’espèce, il n’est pas pertinent en ce qui concerne la question des ressources de l’État puisque ce critère n’est examiné que pour la vente de 2003.
(107)
En conséquence, la Commission ne saurait accepter les arguments avancés par les autorités grecques et le bénéficiaire et considère que le critère des ressources de l’État est rempli.
c. Sélectivité
(108)
Les mines de Kassandra ont été vendues à la société Ellinikos Xrysos et ainsi, cette dernière a pu bénéficier de manière sélective de la différence entre le prix de vente et la valeur de marché des actifs vendus. En conséquence, la Commission considère que la mesure est sélective puisqu’elle favorise uniquement cette entreprise.
(109)
La Grèce et le bénéficiaire n’ont pas d’objection sur ce point.
d. Distorsion de la concurrence et incidence sur les échanges entre États membres
(110)
Le secteur d’activité de la société Ellinikos Xrysos concerne des produits qui circulent largement entre États membres. En effet, des activités d’extraction du zinc, du cuivre, du plomb, de l’or et de l’argent sont pratiquées dans onze États membres, en plus de la Grèce, et plus précisément au Royaume-Uni, en Italie, en Finlande, en Pologne, en Slovaquie, en Roumanie, en Bulgarie, en Espagne, en Irlande, au Portugal et en Suède (30). Les produits tels que le zinc, le cuivre, le plomb, l’or et l’argent, font l’objet d’échanges dans tous les États membres (31). Εn outre, les mesures examinées ont conféré à Ellinikos Xrysos un avantage sur ses concurrents (voir considérants 39-104, ci-dessus). Lorsqu’une aide de l’État renforce la position d’une entreprise par rapport à d’autres entreprises concurrentes dans les échanges entre autres États membres, il convient de considérer que ces dernières sont lésées par cette aide. Le critère de distorsion de la concurrence et d’incidence sur les échanges entre États membres est ainsi rempli.
(111)
La Grèce et le bénéficiaire n’ont pas d’objection sur ce point.
e. Conclusion sur l’existence d’une aide dans la mesure 1
(112)
Sur la base de ce qui a été exposé ci-dessus, la Commission conclut que la vente des mines de Kassandra à la société Ellinikos Xrysos en 2003 constitue une aide de l’État en faveur d’Ellinikos Xrysos, au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE. Le montant de cette aide s’élève à 14 millions d’euros et correspond à la différence entre le prix payé lors de la vente de 2003, soit 11 millions d’euros, et la valeur de marché des actifs vendus, au moment de la vente, soit 25 millions d’euros.
ΜESURE 2: EXEMPTION DE L’OBLIGATION DE PAYER LA TAXE ET RÉDUCTION DES FRAIS DE PROCÉDURE
a. Ressources de l’État
(113)
D’après la Grèce et le bénéficiaire, la réduction des frais de procédure n’affecte en rien les ressources de l’État étant donné que les avocats exercent une profession libérale et ne sont pas fonctionnaires et que les taxes et droits sur leurs honoraires ont été dûment payés. Par ailleurs, selon la Grèce, les honoraires des avocats n’ont pas été payés par l’État. Dans le même temps, la réduction des frais d’avocats est prévue à l’article 5 du contrat de vente, qui mentionne que les droits juridiques et les frais d’avocats «sont réduits de 5 % du montant minimum des honoraires, comme le prévoient les législations en la matière».
(114)
La Commission reconnaît que les avocats ne sont pas des fonctionnaires. Par ailleurs, elle souligne que les notaires sont en réalité des agents de l’État. Cependant, ils ne perçoivent pas de salaire et leur revenu provient exclusivement de leurs clients et non du budget de l’État.
(115)
La Commission fait aussi remarquer que, pour les contrats de vente, les frais de procédure incombent aux parties contractantes. En l’occurrence, la Commission accepte l’argument des autorités grecques selon lequel l’État n’a pas effectué les divers paiements susmentionnés à la place de l’acheteur.
(116)
En conséquence, la Commission pense que la réduction des frais de procédure n’implique pas de fonds de l’État et, partant, ne constitue pas une aide de l’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE.
(117)
En ce qui concerne l’exemption de l’obligation de payer la taxe, l’objectif des taxes est de financer le budget de l’État. En conséquence, la non-perception de ces taxes par l’État le prive de ressources. C’est pourquoi la Commission estime que l’exemption de l’obligation de payer la taxe a une incidence sur les ressources de l’État.
b. Avantage
(118)
La Commission rappelle que deux taxes différentes devaient être payées lors de la vente des mines de Kassandra, à savoir: 1) une taxe pour procéder au transfert de propriété des mines, qui équivalait à 5 % du prix de vente et 2) une taxe pour procéder au transfert de la propriété des terrains, qui correspondait à 7 -9 % du prix de vente.
(119)
Ellinikos Xrysos affirme qu’il aurait été prématuré d’imposer une quelconque taxe lors de la vente de 2003. En effet, le contrat de vente n’était pas définitif du fait de l’existence d’une clause d’annulation. La Commission rejette cet argument car cette clause d’annulation prévoit uniquement l’annulation de la vente au cas où les deux parties contractantes ne respecteraient pas certaines obligations pour garantir sa validité. Il s’agit en réalité d’une clause ordinaire dans la majorité des contrats qui ne les empêche nullement d’être définitifs. De plus, le contrat conditionne effectivement sa ratification, notamment à l’article 9, qui stipule que la date de ratification du contrat est la date de la publication au Journal officiel de la République hellénique de la loi entérinant le contrat. Enfin, le texte du contrat ne fait aucune allusion au fait qu’il ne serait pas définitif. Donc, la Commission considère que le contrat était en réalité définitif et que les taxes correspondantes auraient dû être payées.
(120)
Les autorités grecques et le bénéficiaire affirment aussi que la valeur des mines était négative et que des mesures d’incitation étaient par conséquent nécessaires pour motiver les candidats acheteurs. En réponse à cet argument, la Commission fait remarquer qu’au moment de la vente, la valeur des mines n’était pas négative, mais positive, et qu’elle s’élevait à 16 millions d’euros (comme calculé dans les considérants 68-79 ci-dessus).
(121)
La Commission note que, conformément au Code minier grec, les ventes de mines sont assujetties à une taxe correspondant à 5 % de leur valeur et que ce taux est applicable à des transactions à titre onéreux. Les autorités grecques maintiennent que ces transactions à titre onéreux sont des transactions effectuées pour des raisons résultant d’événements malheureux («εξ επαχθούς αιτίας»), tels que le décès du propriétaire, et que, en conséquence, la taxe de 5 % ne frappe que de telles transactions et ne devait pas être appliquée en l’occurrence. La Commission ne saurait accepter cet argument étant donné que, d’après l’enquête qu’elle a menée, les transactions à titre onéreux ont lieu lorsque la personne qui achète un bien donne quelque chose en contrepartie et ainsi, de manière générale, il existe une contre-valeur pour l’achat. Il s’agit là aussi de l’interprétation couramment acceptée de la question (32).
(122)
En 2003, la valeur de marché des mines s’élevait à 16 millions d’euros (telle que calculée aux considérants 68-79 ci-dessus). En conséquence, la Commission considère que la taxe qui correspond aux mines vendues en 2003 équivaudrait à 0,8 million d’euros.
(123)
De plus, la Grèce reconnaît qu’une taxe de 7 %-9 % est effectivement appliquée à tous les cas de vente de terrains, qu’il s’agisse de la vente d’actifs d’une entreprise ou de celle de biens de particuliers. Sur cette question, la Commission a reçu deux lettres différentes, l’une émanant du ministère des Finances et l’autre du ministère de l’Environnement, de l’énergie et du changement climatique (compétent pour les questions minières), qui sont contradictoires. La Commission a fait part du contenu contradictoire de ces lettres aux autorités grecques, mais n’a reçu aucune lettre de conclusion définitive. En conséquence, elle a accepté les renseignements communiqués par le ministère des Finances, service compétent pour les questions fiscales.
(124)
En 2003, la valeur de marché des terrains s’élevait à 6 millions d’euros (comme calculé dans les considérants 80-90, ci-dessus). En conséquence, la Commission considère que la vente de terrains de 2003 aurait dû s’accompagner du prélèvement d’une taxe de 0,54 million d’euros (33).
(125)
Puisque le contrat de vente de 2003 prévoit une taxe nulle, la Commission considère que les montants susmentionnés (s’élevant au total à 1,34 million d’euros) constituent l’avantage dont a bénéficié Ellinikos Xrysos.
(126)
La Grèce et le bénéficiaire affirment que l’exemption de l’obligation de payer la taxe équivalait à une somme de 38 000 euros et que, donc, elle était inférieure au plafond prévu pour les aides de minimis (34) et qu’il n’en a résulté aucun bénéfice pour l’acheteur. La Commission ne saurait accepter cet argument, étant donné que le plafond, qui était fixé à 100 000 euros à l’époque de la vente en 2003, est applicable quels que soient la forme ou l’objectif de l’aide. En conséquence, il est impossible d’établir d’abord une distinction entre les différentes mesures d’aide concernées, soit les mesures 1 et 2, et de ne prendre ensuite en compte qu’une partie de la mesure 2, soit l’exemption de l’obligation de payer la taxe. La Commission a donc pris en compte les deux mesures d’aide en l’espèce et a constaté qu’elles entraînent des aides dépassant le plafond de 100 000 euros pour les aides de minimis; en conséquence, elle estime que l’aide octroyée ne respecte pas les conditions prévues pour les aides de minimis. Sur la base de ce qui précède, la Commission s’en tient à la conclusion exposée au considérant 125 ci-dessus.
c. Sélectivité
(127)
Le critère de sélectivité est rempli de la manière exposée au considérant 108 ci-dessus.
d. Distorsion de la concurrence et incidence sur les échanges entre États membres
(128)
Enfin, le critère de la distorsion de la concurrence et de l’incidence sur les échanges entre États membres est rempli, comme décrit au considérant 110 ci-dessus.
e. Conclusion concernant l’existence d’une aide dans la mesure 2
(129)
Sur la base de ce qui précède, la Commission conclut que l’exemption de l’obligation de payer la taxe constitue une aide d’État d’un montant de 1,34 million d’euros en faveur de la société Ellinikos Xrysos, au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE. La Commission considère, par contre, que la réduction des frais de procédure ne constitue pas une aide d’État au sens de cette même disposition du TFUE.
IV.b. COMPATIBILITÉ DE L’AIDE AVEC LE MARCHÉ INTÉRIEUR
(130)
Si les mesures constituent une aide au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE, il convient d’examiner la compatibilité de ces mesures sur la base des dérogations prévues aux paragraphes 2 et 3 de cet article.
(131)
L’article 107, paragraphes 2 et 3, du TFUE prévoit des dérogations à la règle générale fixée par l’article 107, paragraphe 1, selon laquelle les aides d’État sont incompatibles avec le marché intérieur.
(132)
Dans ce qui suit, la Commission évalue la compatibilité des mesures en cause à la lumière des dérogations susmentionnées.
(133)
Les dérogations prévues par l’article 107, paragraphe 2, du TFUE ne sont pas applicables dans l’affaire en cause, car la mesure ne revêt pas de caractère social, n’a pas été octroyée à des consommateurs individuels, n’est pas destinée à remédier aux dommages causés par les calamités naturelles ou par d’autres événements extraordinaires et n’a pas été octroyée à l’économie de certaines régions de la République fédérale d’Allemagne affectées par la division de l’Allemagne.
(134)
L’article 107, paragraphe 3, du TFUE établit d’autres dérogations. Celles qui figurent aux points b), d) et e) de ce paragraphe sont clairement non-applicables et n’ont pas été invoquées par les autorités grecques. Ci-dessous, la Commission examinera l’éventuel caractère de compatibilité des mesures, conformément aux dispositions de l’article 107, paragraphe 3, points a) et c).
(135)
L’article 107, paragraphe 3, point a) stipule que peuvent être considérées comme compatibles avec le marché intérieur «les aides destinées à favoriser le développement économique de régions dans lesquelles le niveau de vie est anormalement bas ou dans lesquelles sévit un grave sous-emploi». Les mines de Kassandra sont situées dans une région assistée, conformément à l’article 107, paragraphe 3, point a), du TFUE et, donc, la société Ellinikos Xrysos pourrait éventuellement être éligible au titre d’une aide régionale.
(136)
Les lignes directrices concernant les aides d’État à finalité régionale et qui étaient en vigueur à l’époque de la vente en 2003 («lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale» (35)) déterminent les conditions d’approbation d’une aide aux investissements régionaux.
(137)
Conformément aux lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale, ces aides ont pour objet soit l’investissement productif (investissement initial), soit la création d’emploi qui est lié à l’investissement.
(138)
Concernant la possibilité de considérer les mesures comme aides à la création d’emplois, il convient de souligner que, dans le cadre des aides régionales, on entend par création d’emploi, l’augmentation nette du nombre de postes de travail dans l’entreprise examinée par rapport à la moyenne d’une période de référence; il y a ainsi lieu de déduire du nombre apparent de postes de travail créés au cours de la période concernée, les postes de travail éventuellement supprimés au cours de la même période. De plus, le montant de l’aide est calculé sur la base du coût salarial et, surtout, ne doit pas dépasser un certain pourcentage du coût salarial de la personne embauchée, calculé sur une période de deux ans.
(139)
S’agissant de ces conditions, la Commission observe que, premièrement, le contrat de vente ne contenait qu’une clause imprécise, concédant à la société Ellinikos Xrysos le pouvoir discrétionnaire de recruter le nombre de travailleurs qu’elle désirait, en fonction de ses besoins et que, deuxièmement, ces conditions ne sont donc pas remplies. En conséquence, la Commission considère que la création d’emplois, au sens des lignes directrices, n’était pas garantie.
(140)
Conformément aux lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale, on entend par investissement initial un investissement en capital fixe se rapportant à la création d’un nouvel établissement, à l’extension d’un établissement existant, ou au démarrage d’une activité impliquant un changement fondamental dans le produit ou le procédé de production d’un établissement existant (par voie de rationalisation, de diversification ou de modernisation) (36).
(141)
La Commission reconnaît que l’achat du site de Skouries est considéré comme un investissement initial, compte tenu de la définition précédente des lignes directrices. En effet, à l’époque de la vente de 2003, Skouries ne disposait pas d’une infrastructure minière complète et, en conséquence, une demande avait été introduite pour bénéficier d’un investissement en capital fixe aux fins de construire la nouvelle mine (voir considérant 66, ci-dessus).
(142)
S’agissant du site de Stratoni, la Commission a des doutes sur la mesure dans laquelle la vente d’actifs peut être considérée comme investissement initial au sens des lignes directrices (37).
(143)
Cependant, conformément aux lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale, tout investissement en capital fixe, réalisé sous la forme de reprise d’un établissement qui a fermé ou aurait fermé sans cette reprise, peut également être considéré comme investissement initial.
(144)
En l’occurrence, la Commission souligne que la Grèce a effectivement prouvé que les mines avaient fermé ou qu’elles auraient fermé sans la reprise par Ellinikos Xrysos (38). Donc, cet investissement pourrait être considéré comme un investissement initial.
(145)
Toutefois, le fait que la vente des mines de Kassandra doit être considérée comme un investissement initial ne signifie pas que cet investissement soit compatible conformément aux lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale. Effectivement, comme il ressort des considérants 146-152, deux conditions de ces lignes directrices ne sont pas remplies, à savoir:
(146)
Premièrement, la vente des mines de Kassandra constitue une mesure ad hoc. À ce sujet, les lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale stipulent explicitement ce qui suit: «Une dérogation au principe de l’incompatibilité des aides érigé par l’article [107, paragraphe 1], du traité, ne peut être accordée, au titre de la finalité régionale de l’aide, que si l’équilibre entre les distorsions de la concurrence qui en découlent et les avantages de l’aide en termes de développement d’une région défavorisée peut être assuré […]. Une aide individuelle ad hoc accordée à une seule entreprise ou des aides limitées à un seul secteur d’activité peuvent avoir un effet important sur la concurrence dans le marché concerné, tandis que leurs effets sur le développement régional risquent d’être trop limités. De telles aides s’inscrivent généralement dans le cadre de politiques industrielles ponctuelles ou sectorielles et s’écartent souvent de l’esprit de la politique des aides régionales en tant que telle. Cette dernière doit, en effet, rester neutre à l’égard de l’allocation des ressources productives entre les différents secteurs et activités économiques. La Commission considère que, jusqu’à preuve du contraire, ces aides ne remplissent pas les conditions mentionnées au paragraphe précédent» (point 2, paragraphe 2, des lignes directrices).
(147)
Bien que la Grèce ait été invitée à s’expliquer sur le caractère compatible des aides, en vertu de l’article 107, paragraphe 3, point a), du TFUE et des lignes directrices concernant les aides à finalité régionale de 1998, dans le cadre de la décision de la Commission d’ouvrir la procédure du 10 décembre 2008, la Commission souligne que la Grèce n’a prouvé d’aucune manière que la vente des mines de Kassandra veillait à ce que l’équilibre entre les distorsions de la concurrence qui en découlent et les avantages de l’aide en termes de développement d’une région défavorisée pouvait être assuré.
(148)
Deuxièmement, les aides régionales doivent avoir un caractère incitatif, c’est-à-dire qu’elles doivent fournir une motivation réelle à entreprendre des investissements qui, autrement, n’auraient pas lieu dans les régions bénéficiant d’une aide. Dans cet esprit, les lignes directrices mentionnent que «les régimes d’aides doivent prévoir que la demande de l’aide doit être introduite avant le début d’exécution des projets» (39). Cette condition est aussi valable pour les mesures d’aide ad hoc (40). La Grèce n’a pas prouvé que le bénéficiaire remplissait cette condition et qu’il a introduit une demande d’aide avant le début d’exécution du projet.
(149)
De plus, s’agissant du caractère incitatif de l’aide, la Commission note que la Grèce n’a pas lancé un appel d’offres ouvert et sans conditions en vue de la vente des mines de Kassandra. La Commission considère qu’un tel appel d’offres aurait permis de déterminer dans quelle mesure il y avait effectivement des investisseurs désireux d’acheter les mines. Puisqu’aucun appel d’offres ouvert n’a été lancé, la Commission juge que la Grèce n’a pas vérifié le degré d’intérêt du marché à investir dans les mines de Kassandra et, donc, n’a pas vérifié à quel point une aide sous la forme d’incitation était nécessaire.
(150)
Par ailleurs, la Commission fait remarquer que l’achat des mines de Kassandra représentait un investissement dans le secteur minier. Il s’agit d’un secteur à forte intensité de capital, nécessitant l’investissement de montants élevés dans le développement des entreprises et de leurs activités. En effet, en l’occurrence, d’après le rapport Behre Dolbear, les dépenses de capital nécessaires pour développer et construire la mine de Skouries s’élevaient à 268 millions de dollars US, soit 220 millions d’euros (voir considérant 66, ci-dessus). La Commission constate que ce montant est nettement supérieur au montant de l’aide examiné, soit 15,34 millions d’euros (voir montants mentionnés aux considérants 111 et 124, ci-dessus). En effet, le montant de l’aide ne représente que 7 % de l’investissement nécessaire dans une seule mine. Par ailleurs, la Commission n’a reçu aucune indication attestant que la société Ellinikos Xrysos ne pouvait effectuer l’investissement sans bénéficier d’une aide. Au contraire, la Commission souligne que la Grèce et la société Ellinikos Xrysos ont convenu que cette dernière procéderait en effet à des investissements de capital en vue de développer les mines (41). En conséquence, la Commission considère que l’aide examinée n’avait pas un caractère incitatif et qu’elle n’était pas nécessaire pour des investisseurs désireux d’acheter les mines de Kassandra.
(151)
Enfin, la Grèce n’a aucunement prouvé le caractère incitatif de cette aide.
(152)
Sur la base de ce qui précède, la Commission considère que la vente des mines de Kassandra ne remplit pas les conditions prévues par les lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale pour que l’aide puisse être qualifiée de compatible en tant qu’aide à l’investissement initial.
(153)
Il conviendrait aussi d’examiner dans quelle mesure l’aide peut être considérée comme compatible en tant qu’aide au fonctionnement en vertu des mêmes lignes directrices. Les lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale définissent l’aide au fonctionnement comme une aide destinée à réduire les dépenses courantes d’une entreprise. Conformément aux lignes directrices, l’aide au fonctionnement peut être octroyée exceptionnellement dans les régions éligibles bénéficiant de la dérogation de l’article 107, paragraphe 3, point a), du traité concernant le fonctionnement de l’Union européenne.
(154)
Toutefois, conformément aux lignes directrices, l’aide au fonctionnement constitue une aide «destinée à réduire les dépenses courantes de l’entreprise» (point 4.15). La Commission note que les dépenses courantes ne sont pas des dépenses de capital et généralement périodiques, nécessaires au fonctionnement d’une entreprise. La Commission remarque que cette aide n’a pas financé des dépenses courantes au sens défini ci-dessus, mais bien un investissement en capital fixe (achat de mines et de terrains) et a permis l’exemption de l’obligation de payer les taxes requises pour cet investissement (taxes sur la vente). En conséquence, cette aide n’a pas financé des dépenses courantes. Ainsi donc, la Commission considère que l’aide ne peut être définie comme aide au fonctionnement au sens des lignes directrices.
(155)
Par ailleurs, selon les lignes directrices, des aides peuvent être octroyées dans des régions éligibles, à condition que leur niveau soit proportionnel aux handicaps qu’elles visent à pallier, et il incombe à l’État membre de démontrer l’existence des handicaps et d’en mesurer l’importance. Dans le cas présent, la Grèce n’a pas communiqué de mesure ou de calcul quelconque concernant les handicaps de la région et le niveau de l’aide aux fins de démontrer que l’aide est proportionnelle à ces handicaps.
(156)
Enfin, toujours selon les lignes directrices, les aides au fonctionnement doivent être limitées dans le temps et dégressives. La Commission note que, dans le cadre de la vente en question, aucune limite de temps ni aucune réduction progressive n’étaient prévues. En effet, tant le prix de vente que l’exemption de l’obligation de payer la taxe, tels qu’ils étaient énoncés dans le contrat de vente, étaient définis et approuvés sans qu’une limite de temps ou qu’une réduction ne soient mentionnées.
(157)
En conséquence, la Commission considère que, sur la base des lignes directrices, l’aide ne peut être qualifiée de compatible.
(158)
Dès lors, la Commission conclut que, sur la base des lignes directrices de 1998 concernant les aides à finalité régionale, l’aide ne peut être qualifiée de compatible.
(159)
S’agissant du caractère compatible de l’aide, compte tenu du règlement général d’exemption par catégorie déclarant certaines catégories d’aide compatibles avec le marché commun en application des articles 107 et 108 du TFUE (42), la Commission considère que, sur la base des données financières communiquées par les autorités grecques, Ellinikos Xrysos était une grande entreprise, comme l’atteste le considérant 12 ci-dessus. Conformément à l’article 1er, paragraphe 5, du règlement général d’exemption par catégorie, ce règlement ne s’applique pas aux aides ad hoc accordées à de grandes entreprises.
(160)
En outre, conformément à l’article 8, paragraphe 3, du règlement général d’exemption par catégorie, lorsque les aides accordées aux grandes entreprises, couvertes par ce règlement, sont réputées avoir un effet incitatif, l’État membre doit certifier leur effet incitatif sur la base d’un document analysant la viabilité de l’activité ou du projet considéré avec et sans aide. La Commission n’a reçu aucun document de preuve.
(161)
Enfin, conformément au règlement général d’exemption par catégorie, l’acquisition des actifs immobilisés directement liés à un établissement, lorsque l’établissement a fermé, ou aurait fermé sans cette acquisition, est considérée comme un coût éligible à condition que l’achat ait été effectué dans des conditions d’économie de marché. Les autorités grecques ont reconnu que la transaction a eu lieu sans l’organisation d’un appel d’offres ouvert, inconditionnel et transparent, ni évaluation indépendante de la valeur du marché du patrimoine des mines de Kassandra. Εn conséquence, la Commission considère que cette vente n’a pas été effectuée suivant les conditions d’économie de marché.
(162)
En conclusion, l’aide qui a été octroyée à la société Ellinikos Xrysos n’est pas compatible au titre du règlement général d’exemption par catégorie.
(163)
L’article 107, paragraphe 3, point c), du TFUE prévoit que «les aides destinées à faciliter le développement de certaines activités ou de certaines régions économiques, quand elles n’altèrent pas les conditions des échanges dans une mesure contraire à l’intérêt commun» peuvent être considérées comme compatibles avec le marché intérieur.
(164)
La Commission considère que la dérogation prévue à l’article 107, paragraphe 3, point c), n’est pas applicable en l’occurrence et que la société Ellinikos Xrysos n’est pas éligible au titre d’une aide d’État au sauvetage et/ou à la restructuration d’entreprises en difficulté. En effet, conformément au point 7 des lignes directrices communautaires pour les aides d’État au sauvetage et à la restructuration d’entreprises en difficulté de 1999, en vigueur au moment de la vente en 2003 (43), «[…] une entreprise nouvellement créée n’est pas éligible aux aides au sauvetage et à la restructuration, même si sa position financière initiale est précaire. C’est notamment le cas lorsque l’entreprise nouvelle est issue de la liquidation d’une entreprise préexistante, ou de la reprise de ses seuls actifs». La société Ellinikos Xrysos a été créée trois jours avant l’achat des mines de Kassandra. De plus, l’existence d’un plan de restructuration fiable constitue une des conditions préalables à l’octroi d’une aide à la restructuration et la Grèce n’a pas présenté de tel plan. En conclusion, l’aide dont a bénéficié la société Ellinikos Xrysos n’est pas compatible au titre des règles concernant les aides au sauvetage et/ou à la restructuration.
(165)
Enfin, pour ce qui est des aides visant à la protection de l’environnement, Ellinikos Xrysos était tenue de se plier aux normes environnementales en vigueur. Elle devait notamment procéder à des investissements pour protéger l’environnement et mener ses activités minières conformément à la législation grecque et de l’Union européenne en matière d’environnement. Puisque ces exigences étaient imposées par un ensemble de lois, il n’était pas nécessaire d’octroyer une aide à Ellinikos Xrysos pour qu’elle se conforme à la législation.
(166)
Compte tenu de ce qui précède, la Commission conclut que les mesures d’aide examinées ne sont pas compatibles avec le TFUE.
(167)
Plus particulièrement, la Commission considère que la différence entre la valeur de marché des actifs des mines de Kassandra et le prix auquel ces mines ont été vendues à Ellinikos Xrysos constitue une aide incompatible en faveur d’Ellinikos Xrysos. La Commission considère par ailleurs que le montant des taxes qu’Ellinikos Xrysos aurait dû payer pour l’achat des mines et des terrains, constitue également une aide incompatible en faveur d’Ellinikos Xrysos.
V CONCLUSION
(168)
Compte tenu de ce qui a été exposé ci-dessus, la Commission conclut que les mesures examinées constituent une aide de l’État en faveur d’Ellinikos Xrysos au sens de l’article 107, paragraphe 1, du traité sur le fonctionnement de l’UΕ. Plus particulièrement, la Commission considère que la différence entre la valeur de marché des actifs des mines de Kassandra et le prix auquel ces mines ont été vendues à Ellinikos Xrysos constitue une aide en faveur d’Ellinikos Xrysos. La Commission considère par ailleurs que le montant des taxes qu’Ellinikos Xrysos aurait dû payer pour l’achat des mines et des terrains constitue également une aide en faveur d’Ellinikos Xrysos.
(169)
Εn outre, la Commission conclut que les mesures d’aide examinées ne sont pas compatibles avec le marché intérieur. Plus particulièrement, la Commission considère que la différence entre la valeur de marché des actifs des mines de Kassandra et le prix auquel ces mines ont été vendues à Ellinikos Xrysos constitue une aide incompatible en faveur d’Ellinikos Xrysos. La Commission considère par ailleurs que le montant des taxes qu’Ellinikos Xrysos aurait dû payer pour l’achat des mines et des terrains constitue également une aide incompatible en faveur de cette société.
(170)
Conformément au traité sur le fonctionnement de l’Union européenne et à la jurisprudence constante de la Cour de justice, lorsque la Commission constate qu’une aide est incompatible avec le marché intérieur, elle a compétence pour décider si l’État membre concerné est tenu de supprimer ou de modifier cette aide (44). De même, conformément à la jurisprudence constante de la Cour de justice, l’obligation pour l’État de supprimer l’aide que la Commission considère comme incompatible avec le marché intérieur vise au rétablissement de la situation antérieure (45). Dans ce contexte, la Cour de justice a arrêté que cet objectif est atteint lorsque le bénéficiaire restitue l’aide illégale et, ainsi, perd l’avantage qu’il avait par rapport à ses concurrents et que la situation antérieure à l’octroi de l’aide est rétablie (46).
(171)
Conformément à cette jurisprudence, l’article 14 du règlement (CΕ) no 659/1999 du Conseil (47) stipule que «en cas de décision négative concernant une aide illégale, la Commission décide que l’État membre concerné prend toutes les mesures nécessaires pour récupérer l’aide auprès de son bénéficiaire».
(172)
En conséquence, puisque les mesures examinées sont qualifiées d’aides illégales et incompatibles, les montants de l’aide doivent être récupérés pour rétablir la situation qui prévalait sur le marché avant l’octroi de l’aide. Le point de départ considéré pour la récupération sera défini comme le moment où l’avantage a été octroyé au bénéficiaire, soit le moment où l’aide a été mise à la disposition du bénéficiaire, et les montants à récupérer doivent être majorés d’intérêts jusqu’à leur recouvrement effectif.
(173)
L’élément d’aide incompatible compris dans les mesures est calculé comme l’addition: a) de la différence entre la valeur de marché des actifs des mines de Kassandra et le prix auquel ces mines ont été vendues à Ellinikos Xrysos (14 millions d’euros) et b) du montant des taxes qu’Ellinikos Xrysos aurait dû payer pour l’achat des actifs, c’est-à-dire des mines et des terrains (1,34 million d’euros). Ce montant total s’élève à 15,34 millions d’euros.
(174)
Εn outre, pour ce qui concerne la récupération, la Commission note que le contrat de vente conclu en 2003 comportait deux dispositions d’annulation à l’article 4. Conformément à ces dispositions, Ellinikos Xrysos peut annuler la vente en cas: a) d’acte administratif ou juridique, adopté par les autorités grecques et modifiant le régime des autorisations minières ou b) de décision judiciaire (concernant le régime des autorisations minières) visant l’interruption des activités ou la mise en œuvre du plan d’investissement. Dans ces deux cas, Ellinikos Xrysos rendrait les actifs à l’État grec et récupérerait le montant total de 11 millions d’euros, ainsi qu’une éventuelle compensation.
(175)
Les autorités grecques ont déclaré que les deux dispositions mentionnées au considérant précédent pourraient être activées par une décision de la Commission visant à la récupération de l’aide incompatible. Dans ce cas, il conviendrait d’interpréter le contrat et le droit national. Toutefois, même si ces dispositions étaient appliquées, cela n’affecterait en rien l’obligation de la Grèce de récupérer le montant de l’aide qui figure dans la présente décision,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
L’aide d’un montant de 15,34 millions d’euros, octroyée illégalement par la Grèce, en violation de l’article 108, paragraphe 3, du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, en faveur de la société Ellinikos Xrysos S.A. par la vente de biens et de terrains à un prix inférieur à leur valeur et l’exemption de l’obligation de payer les taxes qui s’y rattachent, aux fins de sauvegarder l’emploi et l’environnement, mais aussi de créer une mesure d’incitation pour les candidats acheteurs des mines de Kassandra, est incompatible avec le marché intérieur.
Article 2
1. La Grèce récupère auprès du bénéficiaire l’aide mentionnée à l’article 1er.
2. Les montants à récupérer sont majorés d’intérêts calculés à partir de la date à laquelle ils ont été mis à la disposition des bénéficiaires jusqu’à celle de leur récupération effective.
3. Les intérêts sont calculés sur une base composée, conformément aux dispositions du chapitre V du règlement (CE) no 794/2004 (48) de la Commission et du règlement (CE) no 271/2008 (49) de la Commission modifiant le règlement (CE) no 794/2004.
4. La Grèce annule tous les paiements en cours de l’aide mentionnée à l’article 1er, avec effet à la date d’adoption de la présente décision.
Article 3
1. La récupération de l’aide visée à l’article 1er est immédiate et effective.
2. La Grèce garantit l’exécution de la présente décision dans un délai de quatre mois à partir de la date de sa notification.
Article 4
1. Dans un délai de deux mois suivant la notification de la présente décision, la Grèce transmet à la Commission les renseignements suivants:
a)
le montant total (principal et intérêts) qui devra être restitué par le bénéficiaire,
b)
une description précise des mesures qui ont déjà été prises ou qui seront prises afin de se conformer à la présente décision,
c)
les documents attestant que le bénéficiaire a été sommé de restituer l’aide.
2. La Grèce tiendra la Commission informée de l’avancement des mesures nationales prises aux fins de mettre en œuvre la présente décision, jusqu’à la récupération complète de l’aide mentionnée à l’article 1er. Si la Commission en fait la demande, la Grèce lui transmettra dans les plus brefs délais tous les renseignements concernant les mesures qui ont déjà été prises ou qui seront prises aux fins de se conformer à la présente décision. La Grèce lui fournira aussi des renseignements détaillés concernant les montants de l’aide et des intérêts déjà récupérés auprès du bénéficiaire.
Article 5
La République hellénique est destinataire de la présente décision.
Βruxelles, le 23 février 2011.