РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 8 март 2011 година
относно мярка C 18/10 (ex NN 20/10), приведена в действие от Френската република в полза на производителите на оборудване от авиационния сектор (гаранция „Aero 2008“)
(нотифицирано под номер C(2011) 1378)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/393/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените разпоредби (1),
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 17 октомври 2008 г. Комисията откри еx-officio процедура срещу гаранцията срещу валутен риск, предоставена от COFACE на производителите на оборудване за авиационния сектор (наричана по-нататък „мярката или гаранцията „Aero 2008“) (CP 294/08).
(2)
На Френската република бяха изпратени искания за информация на 4 ноември 2008 г., 15 май 2009 г. и 30 септември 2009 г. Френската република отговори на тези искания съответно на 8 декември 2008 г., 18 юни 2009 г. и 30 октомври 2009 г. Всички отговори бяха регистрирани със същите дати.
(3)
На 17 декември 2009 г. се състоя среща между службите на Комисията и органите на Френската република. След срещата Френската република съобщи допълнителна информация на 22 февруари 2010 г.
(4)
С писмо от 20 юли 2010 г. Комисията уведоми Френската република за своето решение да открие процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, срещу тази мярка.
(5)
Решението на Комисията да открие процедурата беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2). Комисията прикани заинтересованите страни да представят мненията си относно съответната мярка.
(6)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
(7)
На 20 септември 2010 г. Френската република изпрати своите мнения на Комисията.
(8)
С писмо от 15 ноември 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация от Френската република. Френската република отговори с писмо от 15 декември 2010 г., регистрирано същия ден от службите на Комисията.
(9)
Френската република съобщи допълнителна информация с писмо от 31 януари 2011 г., регистрирано същия ден от службите на Комисията.
II. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
II.1. Правно основание
(10)
Органите на Френската република изтъкнаха, че правното основание на мярката е съставено от членове L 432-1, L 432-2, R 442-1 и R442-8-4 от Застрахователния кодекс.
II.2. Получатели
(11)
Потенциални получатели на тази мярка са производителите на оборудване за авиационния сектор от ранг 2 или по-нисък (3).
(12)
Няма ограничения относно големината на предприятията получатели. Не се допускат производителите на оборудване, в които производителите на самолети имат участие над 25 % от капитала.
(13)
Предприятията в затруднение нямат достъп до въпросната мярка.
(14)
От мярката могат да се възползват производителите на оборудване с дейност във Франция, включително и тези, които разполагат със структури или седалище във Франция, но извършват доставки за производители на самолети, които са установени извън Франция. За сметка на това не са обхванати от гаранцията производителите на оборудване, които не разполагат със структури във Франция и извършват доставки за производител на самолети, който е установен в държава, различна от Франция.
(15)
Според предоставената от Франция информация от този механизъм до този момент са се възползвали предприятията AD Industrie, Aerofonctions, Axon Cable и Exameca. Става дума за производители на оборудване за авиационния сектор, установени във Франция, на които COFACE е предоставила гаранция срещу валутен риск.
II.3. Икономически контекст
(16)
Според Франция производителите на самолети все по-често изискват от своите производители на оборудване да представят офертите си в щатски долари („долари“ или „USD“). Ако доларът е слаб, сключените в долари средносрочни/дългосрочни договори за доставки представляват проблем за френски и други производители, чиито основни разходи са в еврозоната.
(17)
Франция обясни, че някои авиационни компании се затрудняват да намерят застраховка срещу риска, свързан с обменния курс Euro/USD, които да отговарят на техните нужди. Въпреки че продуктите за покриване на валутния риск са често срещани на финансовите пазари, конкретните характеристики на предложените гаранции не винаги са адаптирани към специфичните нужди на някои предприятия. По-специално според френските органи банките най-често предлагат да покрият колебанията между еврото и долара за максимален срок от две години.
II.4. Описание на мярката
(18)
Гаранцията „Aero 2008“ е механизъм за защита срещу риска от колебания в обменния курс долар/евро. Производителите на оборудване за авиационния сектор, които са сключили договори за доставка в долари, печелят, ако доларът е силен, но претърпяват загуби, в случай че доларът е слаб. Тази гаранция им позволява да се застраховат срещу загубите, претърпени, в случай че доларът е слаб, като същевременно се възползват до известна степен от печалби, в случай че доларът е силен.
(19)
Мярката се управлява от COFACE. COFACE е една от водещите френски компании за застраховане на кредити по сделки за експорт. От 2002 г. насам тя принадлежи на групата Natixis. Natixis е дъщерно дружество на BPCE, произлязло от сливането през 2009 г. на Banque Populaire с Caisse d’Epargne.
(20)
Общият обем за финансиране се ограничава до валутния риск, свързан с доставки на максимална стойност от 500 млн. евро. До момента действително покритите суми представляват само малка част (10 млн. евро) от максималната сума. Заинтересованите дружества могат да поискат да се възползват от гаранцията до 15 декември 2012 г.
(21)
Всеки производител на оборудване от авиационния сектор, който се интересува от гаранцията „Aero 2008“, трябва да поиска застраховка срещу валутен риск и да докаже, че застраховката се отнася за доставки, фактурирани в долари. След подаване на искането доставчикът получава оферта от COFACE, в която се предлага „гарантиран“ обменен курс спрямо долара за определен оборот в долари, а Commission des garanties (Комисия по гаранциите) определя тези два елемента, като взема под внимание първоначалното искане, подадено от производителя. Покритите суми се ограничават до част от общия брой договори, сключени от застрахованата кампания в долари. Офертата е за максимален период от 5 години. Производителят може да приеме или да отхвърли предложението на COFACE. Сумата на гарантирания оборот не може да се променя след издаването на документа за одобрение, с който COFACE официално поема гаранцията.
(22)
В случай че доларът е по-слаб от гарантирания курс, предприятията, сключили гаранцията, ще получат от COFACE стопроцентова компенсация за претърпените загуби от обменния курс. В случай че доларът е силен, предприятията ще трябва да платят на COFACE част от положителната разлика в курса. При ревизиране на курса застрахованото предприятие може да избере да се възползва от 25 % или 50 % от констатираното повишение на долара. Компенсацията, която предприятието ще трябва да плати на COFACE, впоследствие се изчислява с ревизирания курс. Съществуват два варианта за определяне на дължимата част от положителната разлика в курса:
-
вариант 1: ревизираният курс е равен на първоначално гарантирания курс минус разликата между първоначално гарантирания курс и обменния курс в деня на определянето (съгласно референтния курс за деня („fixing“) на ЕЦБ) в границите на гарантирания процент на дължима част от положителната разлика в курса,
-
вариант 2: същите условия, както за вариант 1, но дължимата част от положителната разлика в курса (т.е. разликата между първоначално гарантирания курс и обменния курс в деня на определянето) се ограничава до 15 цента.
(23)
Когато доларът е силен, сумата, която ще плащат производителите, които са се възползвали от гаранцията за обменния курс, ще бъде по-малка от сумата, която получават при сравнимо слаб долар. Частта от положителната разлика в курса, която производителите получават, им позволява да се възползват в известна степен от силния долар. Преотстъпването на част от получените при силен долар печалби позволява от своя страна да се намали цената на премията, необходима за покриването на риска от слаб долар.
(24)
Премиите, които производителите трябва да плащат, за да се възползват от гаранцията „Aero 2008“, са определени и фактурирани още с подписването на застраховката. Застрахованите предприятия могат да избират между незабавно и разсрочено плащане. Производителите, които избират втория вариант, трябва да платят 25 % от стойността на премията при сключването на договора, а остатъка за всяка застрахована година о на 31 януари от съответната година. В този случай се фактурира лихвен процент, който се равнява на 12-месечен EURIBOR плюс 60 базисни пункта, за да се покрие кредитният риск по плащането на премията (4). От четирите предприятия, които са сключили договор за гаранцията, две са избрали разсроченото плащане: AD Industrie и Exameca.
(25)
Като удостоверителни документи производителите трябва да представят фактури за сумите, изплатени в щатски долари.
(26)
Според френските органи всички сделки на COFACE в рамките на „Аеro 2008“ са извършени от името на френската държава. За тези сделки COFACE ползва специална банкова сметка на френската държава. Въпреки че титуляр на сметката е френската държава, COFACE има достъп до нея, за да извършва финансови операции, като например покупки на опции. Изплатените от получателите премии се превеждат направо по тази сметка. Това означава, че самата COFACE не поема никакъв риск, тъй като управлява мярката от името на държавата. В случая френската държава поема финансовия риск на мярката.
(27)
Исканите от COFACE премии се изчисляват за всеки отделен случай. Според Франция те отразяват пазарните премии, които самата COFACE плаща за основните инструменти за покриване на валутния риск. Финансовите инструменти, които COFACE купува от името и за сметка на френската държава, покриват нейния пълен валутен риск за цялата продължителност на гаранцията към момента, в който тя предлага гаранцията на производителя.
(28)
При хипотезата за силен долар доставчикът е длъжен да върне на COFACE сумата, свързана с разликата между гарантирания курс и референтния обменен курс в деня на падежа. В случай на неизпълнение от страна на застрахованото предприятие COFACE се задължава от името на държавата да спази своето договорно задължение за покриване на гаранцията. Третата страна, която е купила обещанието за плащане, в случай че доларът е силен, ще получи сума от банковата сметка на френската държава, която поема риска да не си възстанови изобщо или изцяло тази сума от производителя, който не изпълнява задълженията си.
(29)
Когато производителите плащат разсрочено част от премията, френската държава рискува също да понесе загуби, ако дължимият остатък по премиите не е издължен през годината, обхваната от застраховката.
(30)
Мярката е започнала да се прилага през есента на 2008 г. Единадесет предприятия са поискали от COFACE официална оферта, като четири от тях са я приели. Две предприятия са занижили първоначално исканата сума. Всички предложения са приети през ноември и декември 2008 г. Според предоставената от френските органи информация през 2009 и 2010 г. не са приемани предложения.
(31)
От четирите гаранции две се прилагат до края на 2013 г. (т.е. 5 години), третата е приключила през 2010 г. (т.е. 2 години), а четвъртата е изтекла през 2009 г. (т.е. след 1 година). Гаранциите с продължителност до 2013 г. се отнасят за годишни траншове на доставки. Обхванатите потенциално доставки възлизат общо на около 19 млн. щатски долара. Тъй като някои производители са предпочели да застраховат само част от своите доставки, гаранциите са за около 12 млн. щатски долара. Трима от четиримата производители са застраховали доставки, чиято единична стойност е под 2,8 млн. щатски долара. Axon Cable запазва 25 % „дял“ в „печалбата“, в случай че доларът е силен, докато други производители запазват 50 % от „печалбата“.
(32)
На срещата през декември 2009 г. Франция представи таблицата по-долу. В нея се прави обобщение на участващите производители, предоставените всяка година гаранции, както и гарантирания обменен курс. AD Industrie и Axon Cable не са приели сумата, предложена от Coface.
AD Industrie
Aerofonctions
Axon Cable
Exameca
2009 г.
-
0,264 млн. USD/[…] (5)
0,256 млн. USD/[…]
-
2010 г.
2 млн. USD/[…]
-
0,384 млн. USD/[…]
2,712 млн. USD/ […]
2011 г.
2 млн. USD/[…]
-
0,205 млн. USD/[…]
-
2012 г.
2 млн. USD/[…]
-
0,511 млн. USD/[…]
-
2013 г.
2 млн. USD/[…]
-
0,511 млн. USD/[…]
-
ОБЩО
8 млн. USD
0,264 млн. USD
1,866 млн. USD
2,712 млн. USD
Макс. сума, предложена от Coface
12,7 млн. USD
0,264 млн. USD
3,74 млн. USD
2,712 млн. USD
Премии
2,54 %
2,48 %
1,35 %
2,55 %
Участие
50 %
50 %
25 %
50 %
II.5. Резюме на опасения, които са довели до откриване на официалната процедура по разследване
(33)
Решението за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, е мотивирано с наличието на определен брой съмнения относно липсата на държавна помощ и относно евентуалната съвместимост на разследваната помощ с правилата за държавни помощи.
(34)
Първо, Комисията се съмняваше, че цените на премиите, платени от предприятията получатели, са съответствали на пазарните цени. По-конкретно Комисията считаше, че френските органи не са доказали, че платените премии са обхващали следните елементи: административните разходи на COFACE за управлението на гаранцията, риска от неизпълнение от страна на доставчика, кредитния риск при разсроченото плащане на премиите и маржа на печалба. Следователно не беше възможно да се изключи наличието на избирателно икономическо предимство в полза на производителите, сключили застраховката. Като се има предвид, че може да се приеме, че за мярката „Aero 2008“ е отговорна Франция, не можеше да се изключи, че е вероятно тя да представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1от ДФЕС.
(35)
Второ, Комисията се съмняваше в наличието на неефективност на пазара на инструменти за застраховане срещу краткосрочните и дългосрочните колебания на обменния курс Euro/USD, която засяга МСП и големите предприятия.
(36)
Трето, Комисията се съмняваше в наличието на стимулиращ ефект, тъй като производителите могат да се възползват от валутната гаранция, дори ако молбата им е формулирана след подписването на договора.
(37)
Четвърто, Комисията изрази съмнения относно пропорционалността на мярката, която не е ограничена до предприятията, които наистина се затрудняват да получат от своите банки валутни гаранции.
(38)
Пето, Комисията се съмняваше, че евентуалното положително въздействие на помощта може да надделее над нейните отрицателни въздействия, така че условията за търговия да не се променят до степен, която противоречи на общия интерес.
III. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(39)
Комисията не получи мнения от заинтересованите страни.
IV. МНЕНИЯ НА ФРЕНСКАТА РЕПУБЛИКА
(40)
Франция смята, че фактурираните по „Aero 2008“ премии отразяват пазарната стойност на предоставената застраховка срещу валутен риск и че въпросната мярка не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(41)
Френските органи изпратиха на Комисията подробно описание на методологията, въз основа на която се определят фактурираните по „Aero 2008“ премии.
(42)
Франция предостави информация, чрез която да се установи точната пазарна стойност на финансовите продукти, необходими за отпускането на гаранцията. Гаранцията се подразделя на финансови инструменти, чиято комбинация възпроизвежда нейния разплащателен профил: фючърсни покупки на EUR/USD, покупки и продажби на опции по EUR/USD.
(43)
Пазарната стойност на тези финансови инструменти се изчислява с помощта на данни от софтуера „Bloomberg“ - един от световните лидери в областта на финансовата информация. Франция предостави извлечения от софтуера „Bloomberg“ за всички финансови инструменти, съставляващи гаранциите, предоставени на четиримата производители, сключили гаранцията „Aero 2008“.
(44)
Пазарните стойности, определени по този начин, включват марж на печалбата за финансови институции, от които COFACE купува тези инструменти. Според информацията, предоставена от Франция, продуктите за покриване на валутния риск, предлагани от банките, по принцип не включват плащането на премия, тъй като банковият сектор се възнаграждава от гарантираните курсове и от цените на опциите. Въпросните маржове са включени в цените при образуването на финансовите продукти, съставляващи предложената на производителите гаранция, и следователно попадат в премиите, фактурирани от COFACE. Освен това, когато COFACE определя курса, гарантираният фючърсен курс винаги се избира над максимума на годишните пазарни фючърсни курсове.
(45)
За покриване на допълнителните административни разходи, свързани с управлението на мярката от COFACE, в размера на премията е включен марж от 40 базисни пункта. Този марж представлява между 17 и 32 % (6) от общата стойност на премиите, фактурирани на четирите предприятия, сключили застраховката „Aero 2008“.
(46)
Френските органи предоставиха и подробно обяснение за това как при изчисляване на премиите се взема под внимание рискът от неизпълнение от страна на производителя Както е описано в съображение 28, при хипотезата за силен долар неизпълнението от страна на производителя може да доведе до финансови загуби за френската държава.
(47)
Рискът от неизпълнение от страна на производителя се определя от COFACE въз основа на системата за оценка на френските предприятия „Score@rating“, пусната в експлоатация от COFACE през 2002 г. и която се осланя на нейния двадесетгодишен опит в областта на оценяването на предприятия. Благодарение на своя Score@rating COFACE получи от Commission bancaire (Банковата комисия) статут на External Credit Assesment Institution (ECAI) (Външна институция за кредитна оценка - ВИКО) за своята дейност на оценител във Франция. Този лиценз е издаден в съответствие с разпоредбите на Базел II. В таблицата по-долу е показано съответствието между различните признати рейтингови системи (7):
ВИКО
COFACE
Banque de France
Fitch
Moody’s
S & P
Претегляне на риска
Базелски мапинг
1
От 10 до 9
От 3++ до 3+
От AAA до AA-
От Aaa до Aa3
От AAA до AA-
20 %
2
8
3
От A+ до A-
От A1 до A3
От A+ до A-
50 %
-
3
От 7 до 6
4+
От BBB+ до BBB-
От Baa1 до Baa3
От BBB+ до BBB-
100 %
Оценка на риска в дългосрочен план
4
От 5 до 4
От 4 до 5+
От BB+ до BB-
От Ba1 до Ba3
От BB+ до BB-
100 %
5
3
От 5 до 6
От B+ до B-
От B1 до B3
От B+ до B-
150 %
6
От 2 до 1
От 8 до 9
CCC+ и по-нисък
Caa1 и по-нисък
CCC+ и по-нисък
150 %
(48)
Score@rating представлява оценка на риска, която отговаря на вероятността от неизпълнение, разделена на траншове. Анализираният риск е правната несъстоятелност на предприятието или неизпълнението с равностойна тежест по неговите плащания. На всяка категория, измерена по скала от 1 до 10, отговаря среден годишен процент на неизпълнение. В таблицата по-долу са показани средните годишни проценти на неизпълнение, които отговарят на различните оценки по core@rating (8):
Много голям риск
Умерено голям риск
Малък риск
Score@rating
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
Годишен процент на неизпълнение
25 %
10 %
4 %
2 %
1,3 %
0,7 %
0,4 %
0,15 %
0,05 %
0 %
(49)
За да покрие риска от неизпълнение от страна на осигуреното предприятие при силен долар, COFACE трябва да защити позициите си с финансови инструменти в рамките на вероятността от неизпълнение (9). Със софтуера „Bloomberg“ е възможно да бъде изчислена цената на инструментите за покриване на кредитен риск към датата на котиране на определена гаранция. Поради това премията се адаптира в зависимост от риска от неизпълнение, определен въз основа на Score@rating, и в зависимост от разходите за инструменти, необходими за покриването на този риск.
(50)
Елементите, описани в съображения 40-49, образуват основата за определяне на премиите, прилагани по гаранцията „Aero 2008“. Френските органи предоставиха подробната структура на премиите, фактурирани на четиримата производители, които са сключили гаранцията. Тя е показана в таблицата по-долу:
Axon Cable
Exameca
Ad Industrie
Aerofonction
Дата на котировката
5.12.2008 г.
11.12.2008 г.
14.11.2008 г.
21.10.2008 г.
Оценка от Coface за котировката
[…]
[…]
[…]
[…]
Година на започване
2009 г.
2010 г.
2010 г.
2009 г.
Година на приключване
2013 г.
2010 г.
2013 г.
2009 г.
Част от положителната разлика в курса
25 %
50 %
50 %
50 %
Част от положителната разлика в курса, ограничена до 15 цента?
да
да
да
не
Срок на плащане
3 месеца
2 месеца
3 месеца
3 месеца
Обща сума в USD:
1 865 000
2 712 000
8 000 000
264 000
Пазарна цена на гаранцията
[…]
[…]
[…]
[…]
Кредитен риск
[…]
[…]
[…]
[…]
Марж за административни разходи
0,40 %
0,40 %
0,40 %
0,40 %
ОБЩО
1,26 %
2,43 %
2,43 %
2,29 %
Премия за Coface
1,35 %
2,55 %
2,54 %
2,48 %
Разлика, свързана с риска на изпълнение (10)
0,09 %
0,12 %
0,11 %
0,19 %
(51)
Според френските органи структурата на определената по този начин премия прави гаранцията по-малко привлекателна от продуктите, предлагани от банковия сектор. Следователно условията, предлагани по гаранцията „Aero 2008“, не са по-благоприятни от пазарните условия и премиите действително включват пазарната стойност на финансовите продукти, необходими за формирането на гаранцията, включително марж на печалбата, административните разходи на COFACE и стойността на риска от неизпълнение от страна на производителите. Поради това Франция твърди, че мярката не води до избирателно икономическо предимство и следователно не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(52)
Франция посочи също, че от единадесетте предприятия, които са получили предложение от COFACE, седем са решили да отхвърлят офертата. Според информацията, предоставена от френските органи, две от въпросните предприятия са заявили, че банковите условия са по-благоприятни (по-конкретно липсата на премия), а други две са твърдели, че условията, предложени от COFACE, не са привлекателни (а именно неизгоден гарантиран обменен курс). Едно предприятие е посочило, че неговите условия на плащане не са съвместими с предложената гаранция, друго е заявило, че в крайна сметка е успяло да сключи своя договор в евро, а трето предприятие е съобщило, че към края на валидността на обещанието за гаранция преговорите с купувача са се провалили.
V. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
(53)
Една мярка представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, ако отговаря на четири условия: предоставена е от държавата или чрез ресурси на държавата, придава избирателно предимство на определени предприятия или някои икономически дейности, нарушава или заплашва да наруши конкуренцията и има вероятност да засегне търговията между държавите-членки.
(54)
Както е уточнено в съображение 34, решението за откриване на официална процедура по разследване се основава най-напред на наличието на съмнения относно съответствието с пазарната цена на премиите, изплатени от предприятията получатели. По-конкретно Комисията считаше, че френските органи не са доказали, че платените премии са обхващали следните елементи: административните разходи на COFACE за управлението на гаранцията, риска от неизпълнение от страна на производителя, кредитния риск при разсрочено плащане на премиите и маржа на печалбата. Следователно не беше възможно да се изключи наличието на избирателно икономическо предимство в полза на производителите, сключили застраховката.
(55)
Службите на Комисията пристъпиха към анализ на информацията, предоставена от френските органи вследствие на откриването на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, с цел да определят дали мярката отговаря на принципа на частния инвеститор в условията на пазарна икономика, т.е. дали условията, предложени от COFACE, съответстват на пазарните условия, предлагани от частните оператори.
(56)
Най-напред Комисията отбелязва, че френските органи са поели ангажимента COFACE да определи приложимия процент на премията въз основа на същата методология, описана по-конкретно в раздел IV (11), за всички предприятия, желаещи да се възползват от гаранцията.
(57)
Комисията констатира, че на пазара се намират продукти, сравними с предлаганите от COFACE.
(58)
След това Комисията провери дали пазарната цена на гаранцията, фактурирана от COFACE, съответства на пазарните цени, прилагани от частни оператори.
(59)
Комисията счита, че цените на финансовите инструменти, необходими за създаването на гаранцията, наистина са пазарни, за което свидетелстват извлеченията от софтуера „Bloomberg“, предоставени от Франция, и че са правилно отразени в премиите, фактурирани от COFACE.
(60)
Освен това пазарните цени на тези финансови продукти включват марж на печалбата в полза на финансовите институции, от които COFACE е купила въпросните инструменти.
(61)
Френските органи показаха също, че се фактурира допълнителен марж от 40 базисни пункта за покриване на административните разходи на COFACE. Както е описано в съображение 45, този марж представлява съществена част от стойността на фактурираните премии. Поради това Комисията счита, че фактурираните премии действително включват марж на печалбата и марж за покриване на административните разходи на COFACE, което позволява да бъдат разсеяни съмненията, изразени при откриването на официалната процедура по разследване. Комисията отбелязва, че частните банки не включват такъв допълнителен марж, а се ограничават с маржа, включен в цената от базата данни „Bloomberg“. Поради това може да се приеме, че този марж съответства на пазарните цени. Комисията счита, че Франция успя също да докаже, че рискът от неизпълнение от страна на производителя (12) е правилно отразен при определянето на размера на фактурираните премии. Всъщност, за да се справи със случаи на неизпълнение от страна на застрахованото предприятие, COFACE трябва да защити позициите си в рамките на вероятността от неизпълнение чрез:
-
покупка на пут опция EUR/USD, чиято цена на упражняване е равна на гарантирания фючърсен курс за (1 - % на дължимата част от положителната разлика в курса) × гарантираната сума в долари,
-
покупка на пут опция EUR/USD, чиято цена на упражняване е равна на гарантирания фючърсен курс минус 15 цента за дължимата част от положителната разлика в курса × гарантираната сума в долари при наличието на горна граница на дължимата част от положителната разлика в курса.
(62)
Стойността на кредитния риск за една застрахователна година се получава, като цената на опциите се умножи по вероятността от неизпълнение за въпросната година. Тази вероятност от неизпълнение се определя от международно призната рейтингова система, както е описано в съображения 47 и 48, и се използва от COFACE и нейните клиенти в техните търговски операции. Комисията счита, че фактът, че COFACE използва собствени, а не външни оценки, се оправдава с постигането на по-голяма ефективност.
(63)
Въз основа на допълнителната информация, предоставена от френските органи, и на техния ангажимент, посочен в съображение 56 от настоящото решение, Комисията стига до заключението, че исканата от COFACE цена за гаранцията „Aero 2008“ съответства на пазарните условия, предлагани от частните оператори.
(64)
Следователно може да се приеме, че начинът, по който действа гаранцията „Aero 2008“, отговаря на принципа на инвеститора в условията на пазарна икономика. От това следва, че производителите, сключили тази гаранция, не са се възползвали от никакво икономическо предимство.
(65)
Следователно не е необходимо да се анализират останалите съмнения, които мотивираха откриването на официалната процедура по разследване. Тъй като избирателното икономическо предимство е необходимо условие, за да бъде доказано наличието на държавна помощ, може да се заключи, че гаранцията „Aero 2008“ не представлява мярка за държавна помощ.
(66)
Що се отнася до условията, прилагани от COFACE при разсрочено плащане на премиите, Комисията обаче счита, че приложеният лихвен процент, т.е. 12-месечният EURIBOR, увеличен с 60 базисни пункта, не може да се приеме за съответстващ на пазарните практики. По-конкретно премията от 60 базисни пункта е неизменяема и не се адаптира в зависимост от риска от неизпълнение от страна на производителя, нито от равнището на обезпечението. При липса на специална обосновка на Франция Комисията, с цел установяване на референтния лихвен процент, прилага метода за определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти, предвидени в Съобщението на Комисията за преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтовите лихвени проценти (13) (по-нататък „съобщението за референтните лихвени проценти“). С писмо от 31 януари 2011 г. френските органи се ангажираха разликата между премиите, произтичащи от прилагането на лихвения процент на COFACE, и тези, определени въз основа на референтния лихвен процент, включен в съобщението за референтните лихвени проценти, да остане винаги под минималния праг и да спазват всички разпоредби на Регламент (ЕО) № 1998/2006 на Комисията от 15 декември 2006 г. за прилагане на членове 87 и 88 от Договора към минималната помощ (14).
(67)
Следователно въз основа на този ангажимент Комисията може да заключи, че лихвите, фактурирани за разсрочено плащане, не отговарят на всички критерии по член 107, параграф 1 от ДФЕС и следователно не представляват мерки за държавна помощ.
VI. ЗАКЛЮЧЕНИЯ
(68)
Предвид гореизложеното Комисията счита, че гаранцията „Aero 2008“ не представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мярката, приведена в действие от Френската република в полза на производителите на оборудване за авиационния сектор (гаранция „Aero 2008“), не представлява помощ съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Френската република.
Съставено в Брюксел на 8 март 2011 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 8 mars 2011
concernant la mesure C 18/10 (ex NN 20/10) mise à exécution par la République française en faveur des équipementiers du secteur aéronautiques (garantie «Aéro 2008»)
[notifiée sous le numéro C(2011) 1378]
(Le texte en langue française est le seul faisant foi.)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2011/393/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 108, paragraphe 2, premier alinéa,
Vu l’accord sur l’Espace économique européen, et notamment son article 62, paragraphe 1, point a)
après avoir invité les intéressés à présenter leurs observations conformément auxdits articles (1),
considérant ce qui suit:
I. PROCÉDURE
(1)
Le 17 octobre 2008 la Commission a engagé la procédure d’office à l’égard de la garantie du risque de change accordée par la Coface aux équipementiers du secteur aéronautique (ci-après la mesure ou la garantie «Aéro 2008») (CP 294/08).
(2)
Des demandes d’information ont été adressées à la République française les 4 novembre 2008, 15 mai 2009 et 30 septembre 2009. La République française y a répondu les 8 décembre 2008, 18 juin 2009 et 30 octobre 2009 respectivement. Toutes les réponses ont été enregistrées le même jour.
(3)
Une réunion entre les services de la Commission et les autorités de la République française a eu lieu le 17 décembre 2009. À la suite de cette réunion, la République française a communiqué des informations supplémentaires le 22 février 2010.
(4)
Par lettre du 20 juillet 2010, la Commission a informé la République française de sa décision d’ouvrir la procédure prévue à l’article 108, paragraphe 2, du TFUE à l’encontre de cette mesure.
(5)
La décision de la Commission d’ouvrir la procédure a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (2). La Commission a invité les intéressés à présenter leurs observations sur la mesure en cause.
(6)
La Commission n’a pas reçu d’observations à ce sujet de la part des intéressés.
(7)
Le 20 septembre 2010, la République française a transmis ses observations à la Commission.
(8)
Par lettre du 15 novembre 2010, la Commission a demandé des informations supplémentaires à la République française. La République française a répondu par lettre du 15 décembre 2010, enregistrée le même jour par les services de la Commission.
(9)
La République française a communiqué des informations supplémentaires par lettre du 31 janvier 2011, enregistrée le même jour par les services de la Commission.
II. DESCRIPTION DE LA MESURE
II.1. Base juridique
(10)
Les autorités de la République française ont fait valoir que la base juridique de la mesure était constituée par les articles L 432-1, L 432-2, R 442-1 et R442-8-4 du code des assurances.
II.2. Bénéficiaires
(11)
Les bénéficiaires potentiels de la mesure sont les équipementiers du secteur aéronautique de rang 2 ou inférieur (3).
(12)
Il n’y a pas de limites à la taille des bénéficiaires. Les équipementiers dans lesquels un constructeur d’avions détient une participation supérieure à 25 % ne sont pas admissibles.
(13)
Les entreprises en difficulté n’ont pas accès à la mesure en question.
(14)
Peuvent bénéficier de la mesure les équipementiers qui opèrent en France, y compris ceux qui ont, en France, un établissement ou leur siège et qui approvisionnent des avionneurs établis en dehors de la France. En revanche, les équipementiers qui ne disposent pas d’un établissement en France livrant un avionneur établi dans un pays autre que la France ne sont pas couverts.
(15)
D’après les informations fournies par la France, les entreprises bénéficiaires de ce dispositif sont à ce jour AD Industrie, Aerofonctions, Axon Cable et Exameca. Il s’agit d’équipementiers du secteur aéronautique établis en France, auxquels la Coface a accordé, à la fin de 2008, une garantie du risque de change.
II.3. Contexte économique
(16)
Selon la France, les constructeurs d’avions demandent de plus en plus souvent à leurs équipementiers de présenter leurs offres en dollars («dollar» ou «USD»). Dans l’hypothèse d’un dollar faible, ces contrats de fourniture à moyen ou long terme posent des problèmes aux équipementiers, qu’ils soient français ou non, dont la base de coûts se situe principalement dans la zone euro.
(17)
La France a expliqué que certaines entreprises aéronautiques se heurtent à des difficultés pour obtenir une garantie du risque de change euro/USD qui corresponde à leurs besoins. Bien que les produits de couverture du risque de change soient courants sur les marchés financiers, les caractéristiques particulières des garanties proposées ne sont pas toujours adaptées aux besoins particuliers de certaines entreprises. En particulier, d’après les autorités françaises les banques proposent le plus souvent de couvrir les fluctuations entre l’euro et le dollar pour une durée maximale de deux ans.
II.4. Description de la mesure
(18)
La garantie «Aéro 2008» consiste en un mécanisme de couverture contre le risque de fluctuation du taux de change dollar-euro. Les équipementiers du secteur aéronautique ayant conclu des contrats de fourniture libellés en dollars gagnent si le dollar est fort, mais ils subissent des pertes en cas de dollar faible. Cette garantie leur permet de s’assurer contre les pertes subies en cas de dollar faible tout en bénéficiant, dans une certaine mesure, de gains en cas de dollar fort.
(19)
La mesure en cause est gérée par la Coface. La Coface est une des principales compagnies françaises d’assurance-crédit à l’exportation. Elle appartient depuis 2002 au groupe Natixis. Natixis est une filiale du groupe BPCE, issu de la fusion en 2009 de la Banque Populaire et de la Caisse d’Épargne.
(20)
Le volume total à financer est limité au risque de change pour des fournitures d’un montant maximal de 500 millions EUR. Jusqu’à présent, les montants effectivement couverts ne représentent qu’une petite partie (environ 10 millions EUR) du montant maximal. Les entreprises intéressées peuvent demander à bénéficier de la garantie jusqu’au 15 décembre 2012.
(21)
Tout équipementier du secteur aéronautique intéressé par la garantie «Aéro 2008» doit demander à bénéficier de la garantie du risque de change et apporter la preuve qu’elle porte sur des livraisons facturées en dollars. Il recevra alors une offre de la Coface comportant un montant de chiffre d’affaires en dollars et un taux de change «garanti» par rapport au dollar, la Commission des garanties déterminant ces deux paramètres en prenant en compte la demande initiale déposée par l’équipementier. Les montants couverts sont limités à une fraction de l’ensemble des contrats en dollars conclus par l’assuré. L’offre porte sur une période de 5 ans maximum. L’équipementier peut accepter ou refuser la proposition de la Coface. Le montant de chiffres d’affaires garanti ne peut être modifié ultérieurement à la délivrance de l’agrément formalisant la prise en garantie par la Coface.
(22)
En cas de faiblesse du dollar par rapport au cours garanti, les entreprises ayant souscrit la garantie recevront de la Coface une compensation à hauteur de 100 % de la perte de change subie. En cas de dollar fort, les entreprises devront reverser à la Coface un intéressement. L’assuré peut choisir de bénéficier de 25 % ou de 50 % de la hausse constatée du dollar lors de la révision du cours. L’indemnité que l’entreprise devra verser à la Coface est ensuite calculée en utilisant ce cours révisé. Il existe deux variantes de l’intéressement:
-
variante 1: le cours révisé est égal au cours garanti initial moins la différence entre le cours garanti initial et le taux de change du jour de l’imputation (tel que donné par le cours de change de référence journalier («fixing») de la BCE) à hauteur du pourcentage d’intéressement garanti,
-
variante 2: mêmes modalités que pour la variante 1 mais l’intéressement (c’est-à-dire l’écart entre le cours garanti initial et le taux de change du jour d’imputation) est plafonné à 15 cents.
(23)
Le montant que paieront les équipementiers ayant bénéficié de la garantie de change sera moins important en cas de dollar fort que la somme qu’ils recevront en cas d’une faiblesse du dollar comparable. L’intéressement payé donne la possibilité aux équipementiers de profiter, dans une certaine mesure, d’un dollar fort. Le fait de céder une partie des bénéfices obtenus en cas de dollar fort permet en contrepartie une réduction du coût de la prime nécessaire pour la couverture en cas de dollar faible.
(24)
Les primes dont les équipementiers doivent s’acquitter afin de bénéficier de la garantie Aéro 2008 sont déterminées et facturées dès la souscription. Les assurés peuvent opter pour un paiement immédiat ou échelonner leur règlement. Les équipementiers qui choisissent cette option doivent payer 25 % de la valeur de la prime à la conclusion du contrat et le solde de chaque année couverte le 31 janvier de l’année en cause. Dans ce cas, un taux équivalent au taux Euribor 12 mois augmenté de 60 points de base est facturé pour couvrir le risque de crédit sur le paiement de la prime (4). Sur les quatre entreprises ayant souscrit la garantie, deux ont opté pour le paiement échelonné: AD Industrie et Exameca.
(25)
Les équipementiers doivent fournir, à titre de justificatifs, les factures attestant les montants payés en USD.
(26)
D’après les autorités françaises, toutes les transactions effectuées par la Coface dans le cadre d’Aéro 2008 le sont pour le compte de l’État français. Pour ces transactions, la Coface utilise un compte bancaire spécial de l’État français. Bien que l’État français soit titulaire de ce compte, la Coface y a accès pour effectuer des transactions financières, telles que l’achat d’options. Les primes versées par les bénéficiaires sont directement transférées sur ce compte. Cela signifie que la Coface en tant que telle ne supporte aucun risque étant donné qu’elle gère la mesure pour le compte de l’État. C’est l’État français qui, en l’occurrence, supporte le risque financier de la mesure.
(27)
Les primes que demande la Coface sont calculées au cas par cas. Selon la France, elles reflètent les prix du marché pour les instruments sous-jacents de couverture du risque de change. Les instruments financiers achetés par la Coface au nom et pour le compte de l’État français couvrent l’intégralité de son propre risque de change pendant toute la durée de la garantie au moment où elle offre cette garantie à l’équipementier.
(28)
Dans l’hypothèse d’un dollar fort, l’équipementier doit reverser à la Coface le montant lié à la différence entre le cours garanti et le cours de change de référence du jour de l’échéance. En cas de défaut de l’assuré, la Coface sera tenue d’honorer, pour le compte de l’État, son engagement contractuel de couvrir la garantie. Le tiers ayant acheté la promesse de paiement en cas de dollar fort recevra une somme prélevée sur le compte bancaire de l’État français, qui risque de ne pas être remboursé ou de ne pas être intégralement remboursé par l’équipementier en défaut.
(29)
Dans le cas où les équipementiers échelonnent une partie du paiement de la prime, l’État français risque également de subir des pertes si le montant restant dû des primes n’est pas acquitté au cours de l’année couverte.
(30)
Le coup d’envoi de la mesure a été donné à l’automne 2008. Onze entreprises ont demandé à la Coface une offre formelle, qui a été acceptée par quatre d’entre elles; deux ont ensuite revu à la baisse le montant demandé au départ. Toutes ces offres ont été acceptées en novembre et décembre 2008. D’après les informations fournies par les autorités françaises aucune offre n’a été acceptée en 2009 ou 2010.
(31)
Sur les quatre garanties, deux s’appliquent jusqu’à la fin de 2013 (soit 5 ans), la troisième a pris fin en 2010 (soit 2 ans) et la quatrième a expiré en 2009 (soit après 1 an). Les garanties qui durent jusqu’en 2013 portent sur des tranches de livraison annuelles. Le total des livraisons potentiellement concernées avoisine 19 millions d’USD. Certains équipementiers ayant choisi de ne couvrir qu’une partie de leurs livraisons, les garanties portent sur quelques 12 millions d’USD. Trois des quatre équipementiers ont reçu une couverture pour des livraisons inférieures chacune à 2,8 millions USD. Axon Cable conserve une «participation» de 25 % aux «bénéfices» en cas de dollar fort, tandis que les autres équipementiers conservent 50 % des «bénéfices».
(32)
Le tableau suivant a été communiqué par la France lors de la réunion tenue en décembre 2009; il récapitule les équipementiers impliqués et les garanties accordées chaque année ainsi que le taux de change annuel garanti. AD Industrie et Axon Cable n’ont pas accepté le montant total offert par la Coface.
AD Industrie
Aérofonctions
Axon Cable
Exameca
2009
-
0,264 million USD/[…] (5)
0,256 million USD/[…]
-
2010
2 millions USD/[…]
-
0,384 million USD/[…]
2,712 millions USD/[…]
2011
2 millions USD/[…]
-
0,205 million USD/[…]
-
2012
2 millions USD/[…]
-
0,511 million USD/[…]
-
2013
2 millions USD/[…]
-
0,511 million USD/[…]
-
TOTAL
8 millions USD
0,264 million USD
1,866 million USD
2,712 millions USD
Montant max. offert par la Coface
12,7 millions USD
0,264 million USD
3,74 millions USD
2,712 millions USD
Primes
2,54 %
2,48 %
1,35 %
2,55 %
Participation
50 %
50 %
25 %
50 %
II.5. Résumé des doutes ayant abouti à l’ouverture de la procédure formelle d’examen
(33)
La décision d’ouvrir la procédure prévue à l’article 108, paragraphe 2, du TFUE était motivée par la présence d’un certain nombre de doutes quant à l’absence d’aide d’État et à la compatibilité éventuelle de l’aide examinée avec les règles relatives aux aides d’État.
(34)
Premièrement, la Commission avait des doutes quant à la conformité aux prix de marché des primes versées par les entreprises bénéficiaires. Plus précisément, la Commission estimait que les autorités françaises n’avaient pas démontré que les primes acquittées couvraient les éléments suivants: les coûts administratifs de la Coface pour la gestion de la garantie, le risque de défaut de l’équipementier, le risque de crédit lors d’un paiement échelonné des primes et une marge bénéficiaire. Il n’était par conséquent pas possible d’exclure la présence d’un avantage économique sélectif au profit des équipementiers ayant souscrit la garantie. Étant donné que la mesure «Aéro 2008» pouvait être considérée comme imputable à la France, il n’était pas possible d’exclure qu’elle puisse constituer un aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE.
(35)
Deuxièmement, la Commission doutait de l’existence d’une défaillance du marché des instruments de couverture contre les fluctuations à court et à plus long terme du taux de change euro/USD en ce qui concerne les PME et les grandes entreprises.
(36)
Troisièmement, la Commission doutait de l’existence d’un effet d’incitation, les équipementiers pouvant bénéficier de la garantie de change même si leur demande est postérieure à la date de signature du contrat.
(37)
Quatrièmement, la Commission a exprimé des doutes sur la proportionnalité de la mesure, qui n’est pas limitée aux entreprises ayant des difficultés avérées pour obtenir de leurs banques des garanties de change.
(38)
Cinquièmement, la Commission doutait que l’effet positif que pourrait avoir cette aide puisse compenser ses effets négatifs, de sorte que les conditions des échanges ne soient pas altérées dans une mesure contraire à l’intérêt commun.
III. OBSERVATIONS DES INTÉRESSÉS
(39)
La Commission n’a pas reçu d’observations de la part des intéressés.
IV. COMMENTAIRES DE LA RÉPUBLIQUE FRANÇAISE
(40)
La France considère que les primes facturées dans le cadre d’Aéro 2008 reflètent la valeur de marché de l’assurance contre le risque de change accordée et que la mesure en question ne constitue par conséquent pas une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE.
(41)
Les autorités françaises ont transmis à la Commission une description détaillée de la méthodologie sur la base de laquelle sont déterminés les montants des primes facturées dans le cadre d’Aéro 2008.
(42)
La France a soumis des informations permettant d’établir la valeur de marché exacte des produits financiers nécessaires à la mise en place de la garantie. Cette garantie est décomposée en instruments financiers dont la combinaison reproduit son profil de paiement: achats à termes d’EUR/USD, achats et ventes d’options sur l’EUR/USD.
(43)
La valeur de marché de ces instruments financiers est calculée à partir des données du logiciel Bloomberg, un des leaders mondiaux de l’information financière. La France a fourni des extraits du logiciel Bloomberg pour l’ensemble des instruments financiers constitutifs des garanties accordées aux 4 équipementiers ayant souscrit la garantie «Aéro 2008».
(44)
Les valeurs de marché ainsi définies incorporent une marge bénéficiaire au profit des institutions financières auprès desquelles la Coface achète ces instruments. D’après les informations fournies par la France, les produits de couverture du risque de change proposés par les banques n’incluent en général pas le paiement d’une prime, le secteur bancaire se rémunérant sur les cours garantis et les prix des options. Les marges en question sont incorporées par construction dans les prix des produits financiers constitutifs de la garantie proposée aux équipementiers et sont donc couvertes par les primes facturées par la Coface. De plus, le cours à terme garanti est toujours choisi supérieur au maximum des cours à terme de marché de l’année lors de la détermination du cours par la Coface.
(45)
Afin de couvrir les frais administratifs supplémentaires liés à la gestion de la mesure par la Coface, une marge de 40 points de base est incluse dans le montant de la prime. Cette marge représente entre 17 % et 32 % (6) de la valeur totale des primes facturées aux quatre entreprises ayant souscrit la garantie «Aéro 2008».
(46)
Les autorités françaises ont également fourni une explication détaillée de la prise en compte du risque de défaut de l’équipementier dans le cadre du calcul des primes facturées. Comme décrit au considérant 28, dans l’hypothèse d’un dollar fort, le défaut de l’équipementier peut entraîner une perte financière pour l’État français.
(47)
Le risque de défaut de l’équipementier est déterminé par la Coface sur la base du système de notation des entreprises françaises Score @rating lancé par la Coface en 2002 et qui repose sur son expérience de 20 ans dans le domaine de la notation des entreprises. La Coface, avec son Score @rating, a reçu de la Commission bancaire le statut d’External Credit Assesment Institution (ECAI) pour son activité de notateur en France. Cet agrément a été délivré conformément à la réglementation Bâle II. Le tableau suivant fournit la correspondance entre différents systèmes de notation reconnus (7):
ECAI
COFACE
Banque de France
Fitch
Moody's
S & P
Risk Weight
Mapping bâlois
1
10 à 9
3++ à 3+
AAA à AA-
Aaa à Aa3
AAA à AA-
20 %
2
8
3
A+ à A-
A1 à A3
A+ à A-
50 %
-
3
7 à 6
4+
BBB+ à BBB-
Baa1 à Baa3
BBB+ à BBB-
100 %
Evaluation du risque Long Terme
4
5 à 4
4 à 5+
BB+ à BB-
Ba1 à Ba3
BB+ à BB-
100 %
5
3
5 à 6
B+ à B-
B1 à B3
B+ à B-
150 %
6
2 à 1
8 à 9
CCC+ et moins
Caa1 et moins
CCC+ et moins
150 %
(48)
Le Score @rating est une note de risque correspondant à un découpage en tranches de probabilité de défaut. Le risque analysé est la défaillance légale de l’entreprise, ou son défaut de paiement d’une gravité équivalente. À chaque note, mesurée sur une échelle de 1 à 10, correspond un taux de défaillance moyen à un an. Le tableau ci-dessus indique les taux de défaut à un an correspondant aux différentes notes du Score @rating (8):
Risque très élevé
Risque moyennement élevé
Risque faible
Score @rating
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
Taux de défaut à un an
25 %
10 %
4 %
2 %
1,3 %
0,7 %
0,4 %
0,15 %
0,05 %
0 %
(49)
Pour faire face au risque de défaut de paiement de l’assuré en situation de dollar fort, la Coface doit se couvrir à hauteur de la probabilité de défaut par des instruments financiers (9). Il est possible via le logiciel Bloomberg de calculer le prix des instruments nécessaires à la couverture du risque de crédit à la date de cotation d’une garantie. La prime est donc ajustée en fonction du risque de défaut déterminé sur la base du système Score @rating et du coût des instruments nécessaires pour couvrir ce risque.
(50)
Les éléments décrits aux considérants 40 à 49 forment la base de détermination des primes pratiquées dans le cadre de la garantie «Aéro 2008». Les autorités françaises ont fourni la composition détaillée des primes facturées aux quatre équipementiers ayant souscrit la garantie. Ceci est illustré dans le tableau suivant:
Axon Cable
Exameca
Ad Industrie
Aérofonction
Date de cotation
5 décembre 2008
11 décembre 2008
14 novembre 2008
21 octobre 2008
Note Coface à la Cotation
[…]
[…]
[…]
[…]
Année Début
2009
2010
2010
2009
Année Fin
2013
2010
2013
2009
Intéressement
25 %
50 %
50 %
50 %
Intéressement limité à 15 cts?
oui
oui
oui
non
Délai de paiement
3 mois
2 mois
3 mois
3 mois
Montant total USD
1 865 000
2 712 000
8 000 000
264 000
Prix de marché de la garantie
[…]
[…]
[…]
[…]
Risque de Crédit
[…]
[…]
[…]
[…]
Marge pour frais administratifs
0,40 %
0,40 %
0,40 %
0,40 %
TOTAL
1,26 %
2,43 %
2,43 %
2,29 %
Prime Coface
1,35 %
2,55 %
2,54 %
2,48 %
Écart lié au risque d’exécution (10)
0,09 %
0,12 %
0,11 %
0,19 %
(51)
D’après les autorités françaises, la structure de la prime ainsi définie rend la garantie moins attrayante que les produits proposés par le secteur bancaire. Les conditions offertes dans le cadre de la garantie «Aéro 2008» ne sont donc pas plus favorables que les conditions de marché et les primes incorporent bien la valeur de marché des produits financiers nécessaires à la mise en place de la garantie, y compris une marge bénéficiaire, les coûts administratifs de la Coface et la valeur du risque de défaut des équipementiers. La France soutient donc que la mesure n’implique pas d’avantage économique sélectif et ne constitue par conséquent pas une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE.
(52)
La France a également indiqué que sur les onze entreprises ayant reçu une proposition de la Coface, sept ont décidé de rejeter l’offre. D’après les informations fournies par les autorités françaises, deux des entreprises en question ont déclaré que les conditions bancaires étaient plus favorables (pas de prime à payer notamment) et deux autres ont soutenu que les conditions proposées par la Coface n’étaient pas intéressantes (cours garantis non attractifs notamment). Une entreprise a indiqué que ses conditions de paiement n’étaient pas compatibles avec la garantie proposée, une autre a indiqué qu’elle avait finalement pu conclure son contrat en euros et une troisième entreprise a indiqué qu’à la fin de validité de la promesse de garantie, les négociations avec l’acheteur n’avaient pas abouti.
V. APPRÉCIATION DE LA MESURE
(53)
Une mesure constitue une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE si elle remplit quatre conditions: être accordée par l’État ou au moyen de ressources d’État, conférer un avantage sélectif à certaines entreprises ou à certaines activités économiques, fausser ou menacer de fausser la concurrence et être susceptible d’affecter les échanges entre États membres.
(54)
Comme précisé au considérant 34, la décision d’ouvrir une procédure formelle d’examen reposait premièrement sur la présence de doutes quant à la conformité aux prix de marché des primes versées par les entreprises bénéficiaires. Plus précisément, la Commission estimait que les autorités françaises n’avaient pas démontré que les primes acquittées couvraient les éléments suivants: les coûts administratifs de la Coface pour la gestion de la garantie, le risque de défaut de l’équipementier, le risque de crédit lors d’un paiement échelonné des primes et une marge bénéficiaire. Il n’était par conséquent pas possible d’exclure la présence d’un avantage économique sélectif au profit des équipementiers ayant souscrit la garantie.
(55)
Les services de la Commission ont procédé à l’analyse des informations fournies par les autorités françaises à la suite de l’ouverture de la procédure prévue à l’article 108, paragraphe 2, du TFUE, en vue de déterminer si la mesure est conforme au principe de l’investisseur privé en économie de marché, c’est-à-dire si les conditions offertes par la Coface sont conformes aux conditions de marché offertes par les opérateurs privés.
(56)
La Commission note tout d’abord que les autorités françaises se sont engagées à ce que la Coface détermine, pour toutes les entreprises demandant à bénéficier de la garantie, le taux de la prime applicable sur la base de la même méthodologie, telle que décrite en particulier dans la section IV (11).
(57)
La Commission constate que des produits comparables à ceux offerts par la Coface sont aussi disponibles sur les marchés.
(58)
La Commission a ensuite vérifié que le prix de marché de la garantie facturé par la Coface est conforme aux prix de marché appliqués par les opérateurs privés.
(59)
La Commission estime que le prix des instruments financiers nécessaires à la mise en place de la garantie sont effectivement des prix de marché, comme l’attestent les extraits du logiciel Bloomberg fournis par la France, et qu’ils sont fidèlement reflétés par les primes facturées par la Coface.
(60)
De plus, les prix de marché de ces produits financiers incorporent une marge bénéficiaire au profit des institutions financières auprès desquelles la Coface a acheté les instruments en question.
(61)
Les autorités françaises ont également montré qu’une marge supplémentaire de 40 points de base est facturée afin de couvrir les coûts administratifs de la Coface. Comme décrit au considérant 45, cette marge représente une part substantielle de la valeur des primes facturées. La Commission estime donc que les primes facturées incorporent en effet une marge bénéficiaire ainsi qu’une marge permettant de couvrir les coûts administratifs de la Coface, ce qui permet de lever les doutes exprimés au moment de l’ouverture de la procédure formelle d’examen. La Commission observe qu’une telle marge additionnelle n’est pas incluse par les banques privées, qui se limitent à percevoir la marge incluse dans le prix de la base de données Bloomberg. Dès lors, cette marge peut être considérée comme conforme au prix de marché. La Commission estime que la France a aussi réussi à démontrer que le risque de défaut de l’équipementier (12) était correctement reflété dans la détermination du montant des primes facturées. En effet, pour faire face au cas de défaut de paiement de l’assuré, la Coface doit se couvrir à la hauteur de la probabilité de défaut par:
-
un achat d’option de vente EUR/USD de prix d’exercice égal au cours à terme garanti pour (1-% d’intéressement) × montant de dollar garantis,
-
un achat d’option de vente EUR/USD de prix d’exercice égal au cours à terme garanti moins 15 cents pour l’intéressement × montant de dollar garantis, en cas de plafonnement de l’intéressement.
(62)
La valeur du risque de crédit pour une année de couverture donnée est alors égale au produit du prix des options multiplié par la probabilité de défaut de l’année en question. Cette probabilité de défaut est définie par un système de notation internationalement reconnu, comme décrit aux considérants 47 et 48, et utilisé par la Coface et ses clients dans le cadre de leurs opérations commerciales. La Commission considère que le fait que la Coface utilise ses propres ratings, plutôt que des ratings externes, se justifie par la réalisation de gains d’efficacité.
(63)
Sur la base des informations additionnelles fournies par les autorités françaises et l’engagement des autorités françaises visé au considérant 56 de la présente décision, la Commission conclut que le prix demandé par la Coface pour les garanties «Aéro 2008» est conforme aux conditions de marché offertes par les opérateurs privés.
(64)
Le fonctionnement de la garantie «Aéro 2008» peut donc être considéré comme conforme au principe de l’investisseur dans une économie de marché. Par conséquent, les équipementiers ayant souscrit cette garantie n’ont bénéficié d’aucun avantage économique.
(65)
Par conséquent, il n’est pas nécessaire d’analyser les autres doutes qui ont motivé l’ouverture de la procédure formelle d’examen. La présence d’un avantage économique sélectif étant une condition nécessaire à la démonstration de l’existence d’une aide d’État, il peut être conclu que la garantie «Aéro 2008» ne constitue pas une mesure d’aide d’État.
(66)
En ce qui concerne les conditions appliquées par la Coface dans les cas de paiement échelonné des primes, la Commission estime cependant que le taux d’intérêt appliqué, c’est-à-dire le taux Euribor 12 mois augmenté de 60 points de base, ne peut être considéré comme un taux conforme aux pratiques de marché. En particulier, la prime de 60 points de base est une prime fixe qui n’est pas ajustée en fonction du risque de défaut de l’équipementier, ni du niveau de sûreté. En l’absence d’une justification particulière de la France, la Commission applique la méthode de calcul des taux de référence et d’actualisation prévue par la communication de la Commission relative à la révision de la méthode de calcul des taux de référence et d’actualisation (13) (ci-après «communication sur le taux de référence») pour établir le taux de référence. Par lettre datée du 31 janvier 2011, les autorités françaises se sont engagées à ce que la différence entre les primes résultant de l’application du taux d’intérêt de la Coface et celles déterminées sur la base des taux de référence figurant dans la communication sur les taux de référence demeure toujours inférieure au seuil de minimis et à respecter toutes les dispositions du règlement (CE) no 1998/2006 de la Commission concernant l’application des articles 87 et 88 du traité aux aides de minimis (14).
(67)
La Commission peut donc conclure sur base de cet engagement que les intérêts facturés en cas de paiement échelonné ne remplissent pas tous les critères de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE et ne constituent par conséquent pas des mesures d’aides d’État.
VI. CONCLUSIONS
(68)
Compte tenu de ce qui précède, la Commission considère que la garantie «Aéro 2008» ne constitue pas une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE.
A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La mesure mise à exécution par la République française en faveur des équipementiers du secteur aéronautiques (garantie «Aéro 2008») ne constitue pas une aide relevant de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE.
Article 2
La République française est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 8 mars 2011.