РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 792/2011 НА СЪВЕТА
от 5 август 2011 година
за налагане на окончателно антидъмпингово мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои механизми за подвързване с халки с произход от Тайланд
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1), („основният регламент“), и по-специално член 9, параграф 4 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия („Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ВРЕМЕННИ МЕРКИ
(1)
С Регламент (ЕС) № 118/2011 (2) („регламентът за временните мерки“) Комисията наложи временно антидъмпингово мито върху вноса на някои механизми за подвързване с халки с произход от Тайланд.
(2)
Антидъмпинговата процедура беше открита вследствие на жалба, подадена на 6 април 2010 г. от дружеството Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH („жалбоподателят“) от името на производители, чието производство представлява основният дял - в настоящия случай над 50 % - от общото производство на Съюза на някои механизми за подвързване с халки („МПХ“). В жалбата prima facie се съдържат доказателства за дъмпинг на посочения продукт и за произтичаща от него съществена вреда, което бе счетено за достатъчно основание за откриването на процедура.
(3)
Необходимо е да се припомни, че както е посочено в съображение 7 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и нанесената вреда обхвана периода от 1 април 2009 г. до 31 март 2010 г. („разследваният период“ или „РП“). Проучването на тенденциите, които са от значение за оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2006 г. до края на разследвания период („периодът на разследване на вредата“).
2. ПОСЛЕДВАЩА ПРОЦЕДУРА
(4)
След разгласяването на съществените факти и съображения, въз основа на които бе взето решение за налагане на временни антидъмпингови мерки („разгласяването на временните мерки“), няколко заинтересовани страни представиха писмени становища относно предварителните констатации. Беше предоставена възможност за изслушване на страните, които поискаха да бъдат изслушани, по-специално двама вносители и тайландския производител.
(5)
Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която счете за необходима за целите на окончателните си констатации относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза. Освен проверките, посочени в съображение 6 от регламента за временните мерки, бе извършена допълнителна проверка в помещенията на Rima Benelux Holding BV - единственият потребител, който оказа съдействие в разследването, като попълни въпросника за потребителите.
(6)
Всички страни бяха информирани относно съществените факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча налагането на окончателно антидъмпингово мито върху вноса на някои механизми за подвързване с халки с произход от Тайланд и окончателното събиране на сумите, обезпечени чрез временното мито. Също така им беше предоставен срок, в който да изложат становищата си след това разгласяване.
(7)
Устно и писмено представените от заинтересованите страни коментари бяха разгледани и взети под внимание по целесъобразност.
3. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(8)
Тъй като не бяха представени бележки относно разглеждания продукт и сходния продукт, съображения 8-11 от регламента за временните мерки се потвърждават.
4. ДЪМПИНГ
4.1. Нормална стойност
(9)
Следва да се припомни, както е обяснено в съображение 14 от регламента за временните мерки, че само един тайландски производител износител оказа съдействие в разследването и че той е осъществил целия износ от Тайланд за Съюза през РП. Производителят износител и един несвързан с него вносител, който оказа съдействие, твърдят, че независимият външен експерт, който е подпомагал Комисията по време на проверката на място на производителя износител, е допуснал няколко грешки в изчисленията в своя доклад. Една от задачите на експерта беше да провери процеса на никелиране и количеството суровини, използвани от производителя износител на различните производствени етапи. Както е посочено в съображение 15 от регламента за временните мерки, разследването разкри, че производителят износител е представил непълна и невярна информация по отношение на важни съставни елементи на разходите му за производство и за други суровини. Твърденията на производителя износител и на вносителя за допуснати грешки в изчисленията в доклада на експерта бяха разгледани от Комисията и беше установено, че те са неоснователни. По този начин се потвърждават констатациите, посочени в съображение 15 от регламента за временните мерки.
(10)
Производителят износител и вносителят оспориха също така предварителните констатации, посочени в съображения 19 и 20 от регламента за временните мерки. Те изтъкнаха по-специално, че методологията, използвана за предварителното определяне на нормалната стойност за видовете продукти, различни от тези, за които е установена специфична нормална стойност, води до завишени резултати, тъй като тя погрешно се основава на изчисляване на средноаритметичната стойност на нормалните стойности. Комисията прие това твърдение, адаптира методологията и преразгледа изчисленията на нормалните стойности за тези други видове продукти, отчитайки продуктовия асортимент на тайландския производител и отразявайки по-прецизно неговото положение.
(11)
По-нататък производителят износител изтъкна, че разходите по реализацията и общите и административните разходи (РОА), от една страна, и маржовете на печалба, от друга, които са съответно 16 % и 8 %, са твърде високи. Производителят износител посочи, че размерът на РОА не трябва да надвишава 12,59 %, като следва да отразява собствените му РОА без разходите за вътрешен транспорт.
(12)
Следва да се припомни, че както е посочено в съображения 15-17 от регламента за временните мерки, производителят износител не е оказал съдействие на разследването и съответно не е предоставил данни за пълните си РОА. При тези обстоятелства и предвид факта, че не е предоставена друга информация за пълните РОА на дружеството, бе взето решение да продължи позоваването на съдържащата се в жалбата информация. Освен това, в светлината на наличната информация и доколкото тя можа да бъде проверена, беше прието, че размерът на РОА от 16 % е разумен. Затова искането беше отхвърлено.
(13)
Производителят износител изтъкна, че използваният в предварителните изчисления размер на печалбата от 8 % е твърде висок и вместо това е следвало да се приеме размер на печалба от 5 %. Бяха изложени следните доводи: първо, размер на печалбата от 5 % е бил използван като целева печалба в анализа на вредата и второ, размер на печалбата от 5 % би съответствал на предишните разследвания, извършени по отношение на същия продукт. По първия довод Комисията отбеляза, че определянето на целева печалба за промишлеността на Съюза и размерът на печалбата, използван при определянето на нормална стойност, не следват една и съща логика, поради което не е необходимо да съвпадат. По втория довод Комисията се съгласи, че са налице известни основания за използване на същия размер на печалбата, както при предходните разследвания по отношение на същия продукт, и реши да приеме това твърдение и съответно да промени размера на печалбата, използван при изчисляването на нормалните стойности.
(14)
След окончателното разгласяване представителите на промишлеността на Съюза и производителят износител направиха няколко бележки. Представителите на промишлеността на Съюза не се съгласиха с корекцията на маржа на печалба, като посочиха, че размер на печалбата от 5 % не би бил достатъчен, за да покрие изискванията за рентабилност на трите свързани дружества, участващи в производството и продажбите на разглеждания продукт, но без да приведат каквито и да било други съществени доводи. Затова искането беше отхвърлено.
(15)
Производителят износител посочи, че амортизационните отчисления и разходите за строителство и застраховка, използвани при изчисляването на нормалната стойност на един вид продукт, не били същите като тези, използвани за други видове, и че една и съща стойност следва да се прилага към всички видове продукти. Комисията провери твърдението и действително установи грешка в изчисленията. Противно на твърдението на производителя износител обаче се установи, че грешката е допусната при изчисляването на нормалната стойност на другите видове продукти. Съответно беше извършена корекция на нормалната стойност на другите видове продукти.
(16)
Производителят износител освен това отбеляза, че при определянето на нормалните стойности за видовете продукти, различни от тези, за които беше определена специфична нормална стойност, не бил взет предвид в пълна степен действителният продуктов асортимент на производителя износител. В това отношение производителят износител отново изтъкна, че установените среднопретеглени нормални стойности следва да се използват за другите видове продукти, като по този начин се отрази действителният продуктов асортимент на производителя износител. Както беше посочено в съображение 10 по-горе, Комисията се съгласи да преразгледа изчисленията на нормалните стойности за тези други видове продукти, за да отчете действителния продуктов асортимент на тайландския производител и, независимо от действителния обем на продажбите за всеки вид продукт, беше изчислена нормалната стойност за малки, средни и големи МПХ. Комисията обаче отхвърли довода, че при липсата на надлежно обосновани причини, наред с това следва да се вземе предвид и претеглящ коефициент, основаващ се на продажбите на износителя за Съюза.
(17)
Освен това производителят износител изтъкна, че методът на Комисията за изчисление на нормалната стойност въз основа на дължината на механизмите за подвързване с халки е неточен и непълен и предложи нов метод за изчисление на средноаритметичните стойности, който да вземе предвид по-прецизно различните дължини на механизмите. Както беше посочено в съображение 16 по-горе, Комисията изчисли нормалната стойност за видове продукти, различни от тези, за които е установена специфична нормална стойност, и определи нормални стойности, които съответстват на малки, средни и големи МПХ. Беше установено, че изчислението на износителя е погрешно и ориентирано към резултата. Затова искането беше отхвърлено.
(18)
С изключение на посочените по-горе изменения и при липсата на други бележки, съдържанието на съображения 15-20 от регламента за временните мерки относно установяването на нормалната стойност се потвърждава окончателно.
4.2. Експортна цена и сравнение
(19)
Производителят износител посочи, че валутата, използвана за изчислението на транспортните разходи при определянето размера на дъмпинга, не е правилно избрана. Комисията прие това твърдение.
(20)
Поради отсъствието на други бележки, съдържанието на съображения 21-24 от регламента за временните мерки относно определянето на експортни цени и сравняването на експортните цени със съответната нормална стойност се потвърждава окончателно.
4.3. Дъмпингов марж
(21)
Производителят износител посочи, че при изчислението на дъмпинговия марж не е взета предвид специфичната нормална стойност за два вида продукти. Искането беше прието и бяха извършени съответните корекции.
(22)
Предвид посочените по-горе изменения в изчислението на нормалната стойност и сравнението, и след коригиране на гореспоменатата грешка в изчисленията, засягаща експортната цена, окончателно определеният размер на дъмпинга, изразен като процент от цената CIF на границата на Съюза преди налагането на мито, е следният:
Производител износител
Дъмпингов марж
Thai Stationery Industry Co. Ltd., Банкок, Тайланд
16,3 %
(23)
След като бе установено, че оказалият съдействие производител износител е осъществил целия износ на разглеждания продукт от Тайланд за Съюза, беше решено, че остатъчният дъмпингов марж следва да бъде фиксиран на нивото на дъмпинговия марж, установен за този оказал съдействие производител износител, а именно: 16,3 %.
5. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА ПРОМИШЛЕНОСТТА НА СЪЮЗА
(24)
С оглед на липсата на бележки относно определянето на „промишлеността на Съюза“ се потвърждават констатациите в съображения 28-32 от регламента за временните мерки.
6. ВРЕДА
6.1. Потребление в Съюза и внос от Тайланд
(25)
Тайландският производител и няколко вносители поставиха под въпрос тенденциите в потреблението в Съюза, установени в регламента за временните мерки. Те изтъкнаха по-специално, че потреблението е намаляло в по-голяма степен отколкото първоначално очакваното (с около 30 %). Те също поискаха разяснения относно следваната от Комисията методология при определянето на потреблението, тъй като МПХ са включени в позиция от митническата тарифа, включваща други продукти.
(26)
Следва да се посочи, че въпреки че тези заинтересовани страни са оспорили констатациите, свързани с потреблението, не са представени доказателства или конкретни стойности в подкрепа на техните доводи. Те не са посочили и каквато и да било грешка в методологията.
(27)
Що се отнася до методологията, следва да се припомни, както е посочено в съображение 33 от регламента за временните мерки, че потреблението беше определено въз основа на проверените стойности на продажбите, посочени от оказалите съдействие страни (двамата производители от Съюза и тайландския износител за периодите 2008 г.-РП) в отговорите им на въпросника, и въз основа на данните на Евростат за останалия внос. Като се има предвид, че МПХ от други източници са предмет на антидъмпингови мерки, вносът (от всички източници) се регистрира в подпозиции от базата данни на митническата тарифа (ТАРИК), които са до голяма степен специфични за разследвания продукт. Тези подпозиции бяха използвани, за да се гарантира, че ще бъде взет под внимание само вносът на разглеждания продукт, въпреки минималната актуализация на определението на продукта в настоящото разследване.
(28)
По-нататък, като се има предвид, че данните на Евростат са изразени в килограми, докато потреблението беше изчислено в бройки, един от вносителите поиска разяснения относно методологията, използвана при преобразуването от килограми в бройки. Поради това следва да се поясни, че беше използван коефициент на преобразуване 50 g/бройка, който съответства на използвания при предишни разследвания и се счита за разумен с оглед на информацията, предоставена от тайландския производител износител. Също следва да се добави, че ако Комисията беше използвала точно средното тегло на бройка, което следва от информацията, предоставена от тайландския производител износител, резултатите за вноса от Тайланд за целия период на разследването на вредата щяха да покажат по-рязко покачване от гледна точка както на общия обем (с 25 % в сравнение с установеното в регламента за временните мерки равнище от 19 %), така и на пазарните дялове (от 11,8 на 15,5 %, в сравнение с установеното в регламента за временните мерки покачване от 12,0 на 15,0 %).
(29)
Един от вносителите също посочи, че тайландският внос в действителност е намалял с 40 % по време на периода на разследване на вредата, но това се основаваше на стойността на вноса, а не на обема, за всички кодове на митническата тарифа, включително и за продукти, различни от разследваните. Този довод трябваше да бъде отхвърлен.
(30)
С оглед на посоченото по-горе се потвърждават констатациите в съображения 33-40 от регламента за временните мерки относно потреблението в Съюза (което е намаляло с повече от 15 % между 2008 г. и ПР) и относно вноса от Тайланд.
6.2. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
(31)
Един от вносителите изтъкна, че анализът на вредата е опорочен, тъй като лошото финансово състояние на промишлеността на Съюза следва да се разглежда във връзка със състоянието на едно от свързаните с него дружества, за което се твърди, че има печалби в сферата на МПХ. В това отношение следва да се отбележи, че анализът на вредата трябва да се съсредоточи единствено върху продажбите на промишлеността на Съюза на пазара на Съюза на разглеждания продукт, произведен в Съюза. Тъй като, както е посочено в съображение 69 от регламента за временните мерки, разглежданото свързано дружество не е производител в Съюза и търгува предимно с продукти, които не произхождат от Съюза, то не следва да се вземе предвид за целите на анализа на вредата.
(32)
Без да се засяга посоченото по-горе, все пак следва да се подчертае, че вносителят не е предоставил информация, която да доказва, че гореспоменатото свързано дружество се намира в добро финансово състояние. Напротив, данните, събрани по време на разследването, сочат, че продажбите на МПХ и на това дружество са намалели значително през разследвания период.
(33)
С оглед на гореизложеното и тъй като не бяха представени други бележки относно анализа на вредата, се потвърждават съображения 41-57 от регламента за временните мерки и се стига до заключението, че промишлеността на Съюза е претърпяла съществена вреда по смисъла на член 3, параграф 5 от основния регламент.
7. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
7.1. Въздействие на дъмпинговия внос
(34)
Макар че отделни заинтересовани страни оспориха предварителните констатации относно въздействието на други фактори (вж. по-долу), никоя от тях не оспори предварителното заключение, че дъмпинговият внос от Тайланд е причинил вреда на промишлеността на Съюза. Поради това изложеното в съображения 58-64 от регламента за временните мерки се потвърждава.
7.2. Въздействие на други фактори
(35)
Отделни заинтересовани страни оспориха предварителните констатации относно въздействието на други фактори и отбелязаха, че основната причина за вредата може да бъде свиването на търсенето, конкуренцията между производителите в Съюза, вносът от Индия или самопричиняване.
(36)
По отношение на свиването на търсенето е целесъобразно да се направи позоваване на съображения 25-30 по-горе, с които се потвърждава тенденцията при потреблението, установена в регламента за временните мерки. Поради това следва да се отхвърлят твърденията, че въздействието на свиването на търсенето е било подценено. Все пак следва да се припомни, че в съображение 67 от регламента за временните мерки се прави заключението, че намаляването на потреблението действително може да е допринесло за съществената вреда, претърпяна от промишлеността на Съюза, макар този резултат да е бил значително подсилен от въздействието на дъмпинговия внос. Въздействието на намаленото потребление обаче не е било в състояние да наруши причинно-следствената връзка между дъмпинговия внос и установената вреда.
(37)
Тайландският износител от своя страна посочи, че вредата, претърпяна от промишлеността на Съюза, е причинена и от конкуренцията между производителите в Съюза. Това се дължи главно на факта, че конкретната загуба на пазарен дял от страна на промишлеността на Съюза съвпада с увеличаването на пазарния дял на другия производител от Съюза.
(38)
В това отношение, макар представените от тайландския износител изчисления да не са напълно правилни, е вярно, че цялостният пазарен дял на втория производител също се е повишил през периода на разследване на вредата. Следва обаче да се припомни, че както е посочено в съображение 30 от регламента за временните мерки, този производител внася значително количество МПХ от Тайланд. Интересно е да се отбележи, че годината, през която този производител е успял да увеличи своите продажби на произведени в Съюза продукти и своя пазарен дял, той също значително е увеличил и продажбите си на внесени от Тайланд МПХ. Всъщност той дори е станал значим вносител на тайландски МПХ, като е изкупил по-голямата част от тайландския износ през тази година. Поради това, макар вторият производител на Съюза действително да е успял да придобие известни пазарни дялове от промишлеността на Съюза, трудно може да се избегне заключението, че това дружество е успяло да постигне това, тъй като се е ползвало и от дъмпинговия внос на МПХ от Тайланд. Следва да се припомни, че този производител беше изключен от определението на промишлеността на Съюза поради значимостта на вносната му дейност в сравнение със собственото му производство.
(39)
Освен това, вече разгледаното в съображение 69 от регламента за временните мерки твърдение, че индийският внос също е причинил вреда на промишлеността на Съюза, бе потвърдено от заинтересованите страни. Това се основавало на факта, че Индия притежава дял от около 50 % от пазара на Съюза, т.е. тройно повече отколкото Тайланд, и че съответните средни цени са се понижили с 3 % между 2009 г. и РП, като са подбили цените в Съюза с 24 %. Също така беше подчертано, че значителна част от индийския внос е бил закупен от дружество, свързано с промишлеността на Съюза.
(40)
Все пак не бяха представени нови доводи в това отношение, а тези твърдения вече бяха разгледани в регламента за временните мерки. Въпреки че размерът на индийския внос в абсолютни стойности като цяло действително е по-висок от този от Тайланд, в регламента за временните мерки беше показано, че този внос се е развивал различно: докато тайландският внос като цяло се е увеличил през периода на разследване на вредата, както като абсолютна, така и като относителна стойност, индийският внос е намалял (с почти 10 %), а пазарните дялове също слабо са се понижили. Освен това индийското средно равнище на цените също е било по-високо от това на тайландската вносна цена. От друга страна, макар че дружество, свързано с промишлеността на Съюза, внася МПХ от Индия, разследването установи, че равнището на този внос значително се е понижило през годините, както е посочено по-горе в съображение 32.
(41)
Накрая, няколко заинтересовани страни също изтъкнаха, че жалбоподателят е загубил клиентите си, тъй като е започнал дейност на пазара надолу по веригата чрез своето дружество майка - Ring International Holding (RIH), и че продажбите на МПХ на свързани дружества следвало да се анализират внимателно, тъй като те не били извършвани в нормални условия на конкуренция. Тези твърдения обаче бяха отхвърлени, тъй като те не бяха доказани и разследването показа, че продажбите на свързани дружества са незначителни, сравнени с общия обем на продажбите.
7.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(42)
Въз основа на горепосоченото предварителните заключения, изложени в съображения 65-76 от регламента за временните мерки, се потвърждават. Макар че и други фактори освен вносът са оказали определено въздействие върху състоянието на промишлеността на Съюза, въз основа на анализ, при който точно бяха разграничени и отделени въздействията на всички известни фактори от вредоносното въздействие на дъмпинговия внос, се стига до заключението, че дъмпинговият внос от Тайланд е причинил съществена вреда на промишлеността на Съюза по смисъла на член 3, параграф 6 от основния регламент.
8. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(43)
Двама от петимата вносители, които оказаха съдействие по време на разследването, откликнаха на разгласяването на предварителните констатации като представиха писмени бележки. Един от тези вносители поиска той и още един вносител да бъдат изслушани. Комисията от своя страна реши да извърши посещение на място при единствения потребител, участвал в разследването.
(44)
Не бяха представени бележки във връзка със съображения 79-90 от регламента за временните мерки относно описанието на пазара и раздела, отнасящ се до интереса на промишлеността на Съюза.
8.1. Вносители и търговци
(45)
Първо, следва да се припомни, че в регламента за временните мерки беше направено заключението, че налагането на мерки би могло да има значително отрицателно въздействие единствено върху положението на един вносител, който същевременно произвежда МПХ в Съюза. Този вносител не отговори на наложените временни мерки.
(46)
Друг вносител, който също поиска изслушване, председателствано от служителя по изслушването, постави под въпрос главно изчислението на дъмпинговия марж, анализа на вредата и изчислението на потреблението в Съюза. Той обаче не представи ново становище относно анализа на интереса на Съюза.
(47)
Трети вносител, представляващ 20 % от целия тайландски внос, поиска изслушване, по време на което беше обяснено, че противно на предоставената по-рано в хода на разследването информация, той не е преустановил всички свои дейности, свързани с МПХ, както беше посочено в съображение 92 от регламента за временните мерки, а ги е прехвърлил към друг клон. По време на изслушването този вносител обясни, че неговата дейност, свързана с МПХ, е само допълваща по отношение на основната му дейност, включваща други продукти, и че не изключва вероятността да продължи вноса на МПХ от Тайланд, дори да бъдат наложени мерки. Все пак поради режийните разходи за обширната му дистрибуторска мрежа, това ще зависи от размера на антидъмпинговото мито и от възможността да се увеличи цената за крайните потребители. От друга страна, този вносител не очаква да претърпи значителни отрицателни последици от евентуално спиране на дейността си, свързана с МПХ, като се има предвид минималната значимост на тази дейност в сравнение с цялостната му дейност.
8.2. Потребители
(48)
Както беше посочено в съображение 5 по-горе, предоставеният от единствения оказал съдействие потребител отговор на въпросника беше проверен при посещението на място при него след налагането на временните мерки. Този потребител купува от различни източници, включително от Съюза, Индия и Тайланд. Той също е внасял от Китай, но е сменил доставчика си поради налагането на антидъмпингови мита.
(49)
Тайландският внос представлява около 10 % от общия размер на закупените от него количества МПХ, като след налагането на временните мерки дружеството е решило да не внася тайландски продукти. Макар че до този момент мерките изглежда не са се отразили съществено върху икономическото му положение, това дружество все пак не одобрява ограничаването на източниците му на доставки, и по-специално факта, че занапред то няма да може винаги да разчита на доставки на МПХ в кратки срокове.
(50)
Заинтересованите страни отново изказаха вече разгледаното в регламента за временните мерки твърдение, че налагането на мерки би ограничило източниците на доставки на пазара на Съюза. Поради това е уместно да се припомни, че разследването действително показа, че пазарът на Съюза се характеризира с ограничен брой участници: има един производител в Индия, един в Тайланд, двама в Съюза и няколко в Китай. Целта на антидъмпинговите мерки е да се възстанови лоялната конкуренция на пазара на Съюза, а не да се попречи на вноса. Това действително може да има за резултат намаляване на обема на вноса, докато мерките компенсират нарушаването на търговията вследствие на този внос. Това обаче само по себе си не е достатъчна причина, за да се постави под въпрос налагането на мерки срещу дъмпинговия внос. Може дори да се твърди, че на пазара на Съюза следва да се гарантира лоялна конкуренция, за да се осигури продължителното съществуване на всички източници на доставки в дългосрочен план.
(51)
Очаква се, предвид размера на окончателното мито, който е по-нисък от размера на временното, все още да може да се извършва тайландски внос на пазара на Съюза, при все че разследването показа, че са налице и други, макар и ограничен брой, източници на доставки.
8.3. Заключение относно интереса на Съюза
(52)
С оглед на посоченото по-горе и при липсата на други бележки съображения 77-110 от регламента за временните мерки се потвърждават и се стига до заключението, че като цяло, въз основа на наличната информация относно интереса на Съюза, няма императивни причини да не бъдат наложени окончателни мерки срещу вноса на МПХ с произход от Тайланд.
9. ОКОНЧАТЕЛНИ АНТИДЪМПИНГОВИ МЕРКИ
9.1. Степен на отстраняване на вредата
(53)
При липсата на бележки относно степента на отстраняване на вредата, се потвърждават съображения 111-114 от регламента за временните мерки.
9.2. Окончателни мерки
(54)
По отношение на размера на митото, необходим за премахване на вредоносните последици от дъмпинга, беше предложено антидъмпинговото мито да се намали на 6 %, тъй като съгласно твърденията при индийския внос няма дъмпинг, а самият той превишава с 6 % тайландския внос. В това отношение следва да се отбележи, че целта на антидъмпинговото мито не е да се изравнят цените с тези на другите източници, а да се премахнат нарушаващите конкуренцията последици от вредоносния дъмпинг.
(55)
С оглед на заключенията, направени във връзка с дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза, и в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент следва да бъде наложено окончателно антидъмпингово мито, което да се равнява на по-ниската от установените стойности за дъмпинговия марж и маржа на вредата в съответствие с правилото за по-ниското мито. В конкретния случай ставката на митото съответно следва да бъде на равнището на установения дъмпинг. Тя беше изчислена на 16,3 %, като беше понижена значително в сравнение с предварителния етап.
(56)
Въз основа на изложеното по-горе ставката на окончателното антидъмпингово мито за оказалия съдействие износител се определя на 16,3 %.
10. ОКОНЧАТЕЛНО СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННОТО МИТО
(57)
Предвид големия дъмпингов марж, който беше установен, и предвид степента на причинената вреда на промишлеността на Съюза, се счита за необходимо сумите, обезпечени чрез временното антидъмпингово мито, наложено с регламента за временните мерки, да се съберат окончателно до размера на окончателно наложеното с настоящия регламент мито. Тъй като окончателното мито е по-ниско от временното мито, обезпечените суми, които превишават окончателната ставка на антидъмпинговото мито, следва да бъдат освободени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. Налага се окончателно антидъмпингово мито върху определени механизми за подвързване с халки, които понастоящем са класирани в кодове по КН ex 8305 10 00 (кодове по ТАРИК 8305100011, 8305100013, 8305100019, 8305100021, 8305100023, 8305100029, 8305100034, 8305100035 и 8305100036) и са с произход от Тайланд. За целите на настоящия регламент механизмите за подвързване с халки се състоят от поне два листа стоманена ламарина или тел с фиксирани за тях най-малко четири полухалки, изработени от стоманена тел, които са закрепени заедно с помощта на стоманен капак. Те могат да бъдат отворени или чрез разтваряне на полухалките, или посредством малък стоманен спусъков механизъм, закрепен за механизма за подвързване с халки.
2. Ставката на окончателното антидъмпингово мито, приложимо по отношение на нетната цена франко границите на Съюза преди облагане с мито на продуктите, описани в параграф 1, е 16,3 %.
3. Освен ако не е предвидено друго, се прилагат действащите разпоредби в областта на митническото облагане.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез наложеното с Регламент (ЕС) № 118/2011 временно антидъмпингово мито, се събират окончателно съгласно ставката на окончателно въведеното мито съгласно член 1 от настоящия регламент. Обезпечаващите суми, които превишават ставката на окончателното антидъмпингово мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 август 2011 година.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 792/2011 DU CONSEIL
du 5 août 2011
instituant un droit antidumping définitif et portant perception définitive du droit provisoire institué sur les importations de certains mécanismes pour reliure à anneaux originaires de Thaïlande
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1225/2009 du Conseil du 30 novembre 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet d’un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé «règlement de base»), et notamment son article 9, paragraphe 4,
vu la proposition présentée par la Commission européenne (ci-après dénommée «Commission») après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
1. MESURES PROVISOIRES
(1)
La Commission a, par le règlement (UE) no 118/2011 (2) (ci-après dénommé «règlement provisoire»), institué un droit antidumping provisoire sur les importations de certains mécanismes pour reliure à anneaux originaires de Thaïlande.
(2)
La procédure a été ouverte à la suite d’une plainte déposée le 6 avril 2010 par la société Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH (ci-après dénommée «plaignant») au nom de producteurs représentant une proportion majeure, en l’occurrence plus de 50 %, de la production totale de certains mécanismes pour reliure à anneaux (ci-après dénommés «RBM») réalisée dans l’Union. La plainte contenait des éléments attestant à première vue l’existence du dumping dont fait l’objet ledit produit et du préjudice important en résultant, qui ont été jugés suffisants pour justifier l’ouverture d’une procédure.
(3)
Il est rappelé que, comme le précise le considérant 7 du règlement provisoire, l’enquête relative au dumping et au préjudice a couvert la période comprise entre le 1er avril 2009 et le 31 mars 2010 (ci-après dénommée «période d’enquête» ou «PE»). L’examen des tendances utiles à l’appréciation du préjudice a porté sur la période allant du 1er janvier 2006 à la fin de la période d’enquête (ci-après dénommée «période d’enquête relative au préjudice»).
2. SUITE DE LA PROCÉDURE
(4)
À la suite de la divulgation des faits et considérations essentiels sur la base desquels il a été décidé d’instituer des mesures antidumping provisoires (ci-après dénommés «conclusions provisoires»), plusieurs parties intéressées ont présenté des observations écrites exposant leur point de vue au sujet de ces conclusions provisoires. Les parties qui en ont fait la demande, en particulier deux importateurs et le producteur thaïlandais, ont eu la possibilité d’être entendus.
(5)
La Commission a continué à rechercher et à vérifier toutes les informations jugées nécessaires à l’établissement de ses conclusions définitives concernant le dumping, le préjudice, le lien de causalité et l’intérêt de l’Union. Outre les vérifications visées au considérant 6 du règlement provisoire, une autre vérification a été menée dans les locaux de la société Rima Benelux Holding BV, le seul utilisateur à avoir coopéré à l’enquête en répondant à un questionnaire destiné aux utilisateurs.
(6)
Toutes les parties ont été informées des faits et considérations essentiels sur la base desquels il était envisagé de recommander l’institution d’un droit antidumping définitif sur les importations de certains mécanismes pour reliure à anneaux originaires de Thaïlande et la perception définitive des montants déposés au titre du droit provisoire. Un délai leur a également été accordé afin qu’elles puissent formuler leurs observations à la suite de cette notification.
(7)
Les observations orales et écrites présentées par les parties intéressées ont été examinées et prises en considération lorsqu’il y avait lieu.
3. PRODUIT CONCERNÉ ET PRODUIT SIMILAIRE
(8)
En l’absence de tout commentaire sur le produit concerné et le produit similaire, les considérants 8 à 11 du règlement provisoire sont confirmés.
4. DUMPING
4.1. Valeur normale
(9)
Il est rappelé que, comme expliqué au considérant 14 du règlement provisoire, un seul producteur-exportateur thaïlandais a coopéré à l’enquête et que ses exportations vers l’Union pendant la PE représentaient l’ensemble des exportations thaïlandaises vers l’Union. Le producteur-exportateur et un importateur indépendant ayant coopéré ont fait valoir que le rapport établi par l’expert externe indépendant qui avait prêté assistance à la Commission lors de la visite dans les locaux du producteur-exportateur faisait apparaître quelques erreurs de calcul. L’expert avait notamment pour mission d’examiner le processus de nickelage et de déterminer la quantité de matières premières consommées par le producteur-exportateur lors des différentes phases de production. Comme indiqué au considérant 15 du règlement provisoire, l’enquête a montré que ce producteur-exportateur avait fourni des informations incomplètes et inexactes concernant des éléments significatifs de ses coûts de fabrication et de ses coûts d’autres matières premières. Les allégations du producteur-exportateur et d’un importateur faisant état d’erreurs de calcul dans le rapport de l’expert ont été examinées par la Commission, et il a été conclu qu’elles n’étaient pas fondées. Les conclusions exposées au considérant 15 du règlement provisoire sont donc confirmées.
(10)
Le producteur-exportateur et un importateur ont en outre contesté les conclusions provisoires exposées aux considérants 19 et 20 du règlement provisoire. Ils ont notamment fait valoir que la méthode utilisée aux fins de la détermination provisoire de la valeur normale de types de produits autres que ceux pour lesquels une valeur normale spécifique avait été établie donnait lieu à des surestimations, car elle était fondée à tort sur une moyenne arithmétique des valeurs normales. La Commission a accepté cet argument, a ajusté la méthode concernée et révisé ses calculs des valeurs normales pour ces autres types de produits en prenant en compte l’assortiment de produits du producteur thaïlandais qui reflétait le plus fidèlement sa situation.
(11)
Le producteur-exportateur a en outre fait valoir que les taux utilisés pour les frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux, d’une part, et les marges bénéficiaires, d’autre part, fixés à respectivement 16 % et 8 %, étaient trop élevés. Le producteur-exportateur a affirmé que le taux correspondant aux frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux ne devait pas excéder 12,59 %, soit le taux correspondant à ses propres frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux, à l’exclusion des frais de transport intérieurs.
(12)
Il est rappelé que, comme indiqué aux considérants 15 à 17 du règlement provisoire, le producteur-exportateur n’a pas coopéré à l’enquête et qu’il n’a par conséquent fourni aucune donnée sur le montant total de ses frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux. Dans ces circonstances, et compte tenu du fait qu’aucune autre information n’a été fournie au sujet du montant total des frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux de la société, il a été décidé qu’il convenait de continuer à se fonder sur les données contenues dans la plainte. De plus, à la lumière des informations disponibles et dans la mesure où il a été possible de les vérifier, un taux de 16 % pour les frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux a été jugé raisonnable. En conséquence, l’argument a été rejeté.
(13)
Le producteur-exportateur a fait valoir que la marge bénéficiaire de 8 % utilisée dans le calcul provisoire était trop élevée et qu’une marge de 5 % aurait dû être utilisée. Les arguments avancés ont porté, en premier lieu, sur le fait qu’une marge bénéficiaire de 5 % avait été utilisée pour le bénéfice cible lors de l’analyse du préjudice et, en second lieu, sur le fait qu’une marge bénéficiaire de 5 % serait conforme à des enquêtes antérieures concernant le même produit. En ce qui concerne le premier argument, la Commission a noté que le bénéfice cible déterminé pour l’industrie de l’Union et la marge bénéficiaire utilisée aux fins de la détermination d’une valeur normale ne suivaient pas la même logique et qu’ils ne devaient donc pas forcément être identiques. Concernant le second argument, la Commission a convenu qu’il existait certaines raisons d’utiliser la même marge bénéficiaire que dans les enquêtes antérieures pour le même produit et a décidé d’accepter cet argument et de modifier en conséquence la marge bénéficiaire utilisée dans le calcul des valeurs normales.
(14)
À la suite de la notification des conclusions finales, l’industrie de l’Union et le producteur-exportateur ont présenté certains commentaires. L’industrie de l’Union a contesté la correction apportée à la marge bénéficiaire en affirmant qu’une marge bénéficiaire de 5 % ne serait pas suffisante pour couvrir les exigences de rentabilité des trois sociétés liées impliquées dans la production et la vente du produit concerné, mais sans fournir d’autres arguments substantiels. En conséquence, l’argument a été rejeté.
(15)
Le producteur-exportateur a fait valoir que le coût relatif à l’amortissement, à la construction et à l’assurance utilisé dans le calcul de la valeur normale d’un type de produit n’était pas identique à celui utilisé pour les autres types de produits alors que le même chiffre devrait être appliqué à tous les types de produits. La Commission a vérifié l’argument et a effectivement relevé une erreur de calcul. Toutefois, contrairement à l’argument du producteur-exportateur, il a été établi que l’erreur avait été commise dans le calcul de la valeur normale des autres types de produits. Une correction de la valeur normale pour les autres types de produits a été effectuée en conséquence.
(16)
Le producteur-exportateur a en outre fait valoir que les valeurs normales pour les types de produits autres que ceux pour lesquels une valeur normale spécifique avait été établie ne prenaient pas pleinement en compte l’assortiment réel de produits du producteur exportateur. À cet égard, le producteur-exportateur a réitéré son argument selon lequel une moyenne pondérée des valeurs normales établies devait être utilisée pour les autres types de produits afin de prendre en compte l’assortiment réel de produits du producteur-exportateur. Comme indiqué au considérant 10 ci-dessus, la Commission a convenu de réviser le calcul des valeurs normales pour ces autres types de produits afin de prendre en compte l’assortiment réel des produits fabriqués par le producteur thaïlandais et, indépendamment des volumes de ventes réels pour chaque type de produit, une valeur normale a été calculée pour les RBM de petite, moyenne et grande taille. Toutefois, la Commission a rejeté l’argument selon lequel un facteur de pondération fondé sur les ventes de l’exportateur vers l’Union devait en outre être pris en considération en l’absence de raisons dûment motivées.
(17)
De plus, le producteur-exportateur a affirmé que la méthode utilisée par la Commission pour calculer la valeur normale, fondée sur la longueur des mécanismes pour reliure à anneaux, était imprécise et incomplète et a proposé une nouvelle méthode de calcul des moyennes qui prendrait plus précisément en compte leurs différentes longueurs. Comme expliqué au considérant 16 ci-dessus, la Commission a calculé une valeur normale pour les types de produits autres que ceux pour lesquels une valeur normale spécifique avait été établie et a calculé des valeurs normales correspondant aux RBM de petite, moyenne et grande tailles. Le calcul de l’exportateur s’est révélé incorrect et orienté sur les résultats. En conséquence, l’argument a été rejeté.
(18)
Outre les modifications susmentionnées et en l’absence de toute autre observation, le contenu des considérants 15 à 20 du règlement provisoire concernant la détermination de la valeur normale est définitivement confirmé.
4.2. Prix à l’exportation et comparaison
(19)
Le producteur-exportateur a fait valoir que la devise utilisée pour le calcul des frais de transport lors de la détermination du dumping n’était pas correcte. La Commission a accepté cet argument.
(20)
En l’absence de toute autre observation, le contenu des considérants 21 à 24 du règlement provisoire concernant l’établissement du prix à l’exportation et la comparaison entre les prix à l’exportation et la valeur normale concernée est définitivement confirmé.
4.3. Marge de dumping
(21)
Le producteur-exportateur a fait valoir que le calcul de la marge de dumping ne prenait pas en considération la valeur normale spécifique pour deux types de produits. L’argument a été accepté et les corrections correspondantes ont été apportées.
(22)
Compte tenu des modifications susmentionnées en ce qui concerne le calcul de la valeur normale et la comparaison, et après correction des erreurs de calcul concernant le prix à l’exportation susmentionné, la marge de dumping définitive, exprimée en pourcentage du prix caf frontière de l’Union, avant dédouanement, s’établit comme suit:
Producteur-exportateur
Marge de dumping
Thai Stationery Industry Co. Ltd, Bangkok, Thaïlande
16,3 %
(23)
Étant donné que le producteur-exportateur ayant coopéré représentait l’ensemble des exportations thaïlandaises du produit concerné vers l’Union, il a été décidé de fixer la marge résiduelle de dumping au niveau de la marge de dumping établie pour ce dernier, c’est-à-dire 16,3 %.
5. DÉFINITION DE L’INDUSTRIE DE L’UNION
(24)
En l’absence de tout commentaire concernant la définition de l’industrie de l’Union, les considérants 28 à 32 du règlement provisoire sont confirmés.
6. PRÉJUDICE
6.1. Consommation de l’Union et importations de Thaïlande
(25)
Le producteur thaïlandais et plusieurs importateurs ont remis en question les tendances de la consommation de l’Union établies dans le règlement provisoire. Ils ont notamment fait valoir que la consommation avait décru dans une plus large mesure (environ 30 %) que ce qui avait été provisoirement établi. Ils ont également demandé des clarifications quant à la méthode utilisée par la Commission pour établir la consommation, car les RBM sont inclus dans un tarif douanier incluant d’autres produits.
(26)
Il convient de mentionner que bien que ces parties intéressées aient contesté les conclusions relatives à la consommation, aucun document ou chiffre probant n’a été fourni pour étayer leurs arguments. Elles n’ont également mis en évidence aucun défaut méthodologique.
(27)
En ce qui concerne la méthode, il convient de rappeler, comme mentionné au considérant 33 du règlement provisoire, que la consommation a été établie sur la base des chiffres de vente vérifiés indiqués dans les réponses au questionnaire des parties ayant coopéré (les deux producteurs de l’Union et l’exportateur thaïlandais entre 2008 et la PE) et sur la base des chiffres d’Eurostat pour le reste des importations. Compte tenu du fait que les RBM provenant d’autres sources font l’objet de mesures antidumping, les importations (de toutes les sources) sont enregistrées dans des sous-positions du tarif intégré des Communautés européennes (TARIC) qui sont très largement spécifiques au produit faisant l’objet de l’enquête. Ces sous-positions ont été utilisées de manière à garantir la prise en compte des seules importations du produit concerné, malgré une mise à jour mineure de la définition du produit lors de cette enquête.
(28)
De plus, compte tenu du fait que les chiffres d’Eurostat sont exprimés en kilogrammes, tandis que la consommation a été calculée en nombre de pièces, un importateur a demandé des clarifications quant à la méthode utilisée pour convertir les kilogrammes en nombre de pièces. Il convient par conséquent de préciser qu’un facteur de conversion de 50 g/pièce a été utilisé, ce qui est conforme aux enquêtes antérieures et a été jugé raisonnable par rapport aux informations fournies par le producteur-exportateur thaïlandais. Il convient également d’ajouter que si la Commission avait utilisé exactement le poids moyen par pièce résultant des informations fournies par le producteur-exportateur thaïlandais, les importations en provenance de Thaïlande auraient révélé, sur l’ensemble de la période d’enquête relative au préjudice, une hausse plus marquée, tant en termes de volume absolu (25 % contre les 19 % indiqués dans le règlement provisoire) que de parts de marché (11,8 % à 15,5 %, contre les 12 % à 15 % indiqués dans le règlement provisoire).
(29)
Un importateur a en outre prétendu que les importations thaïlandaises avaient fléchi de 40 % pendant la période d’enquête relative au préjudice, mais que cet état de fait était fondé sur la valeur des importations (et non sur le volume) pour l’ensemble des codes des douanes, c’est-à-dire y compris pour les produits autres que ceux faisant l’objet de l’enquête. Cet argument a dû être rejeté.
(30)
Au vu de ce qui précède, les conclusions des considérants 33 à 40 du règlement provisoire concernant la consommation de l’Union (qui a décru de plus de 15 % entre 2008 et la PE) et les importations en provenance de Thaïlande sont confirmées.
6.2. Situation économique de l’industrie de l’Union
(31)
Un importateur a suggéré que l’analyse du préjudice était partiale car la mauvaise situation financière de l’industrie de l’Union devrait être considérée en relation avec la situation de l’une de ses sociétés liées, qui enregistre prétendument des bénéfices dans le secteur des RBM. À cet égard, il est à noter que l’analyse du préjudice doit être uniquement centrée sur les ventes de l’industrie de l’Union, sur le marché de l’Union, du produit concerné fabriqué en son sein. Étant donné que, comme indiqué au considérant 69 du règlement provisoire, la société liée en question n’est pas un producteur de l’Union et négocie essentiellement des produits non originaires de l’Union, il convient de ne pas la prendre en considération aux fins de l’analyse du préjudice.
(32)
Sans préjudice de ce qui précède, il convient néanmoins de souligner que l’importateur n’a fourni aucune information démontrant que la société liée susmentionnée se trouvait dans une bonne situation financière. Les chiffres recueillis au cours de l’enquête révèlent au contraire que cette société a elle aussi enregistré un recul significatif de son volume de ventes de RBM au cours de la période d’enquête.
(33)
Compte tenu de ce qui précède et en l’absence d’autres observations à l’égard de l’analyse du préjudice, les considérants 41 à 57 du règlement provisoire sont confirmés et il est conclu que l’industrie de l’Union a subi un préjudice important au sens de l’article 3, paragraphe 5, du règlement de base.
7. LIEN DE CAUSALITÉ
7.1. Effets des importations faisant l’objet d’un dumping
(34)
Bien que certaines parties intéressées aient contesté les conclusions provisoires concernant les effets d’autres facteurs (voir ci-dessous), aucune d’entre elles n’a contesté la conclusion provisoire selon laquelle les importations faisant l’objet d’un dumping en provenance de Thaïlande avaient causé un préjudice à l’industrie de l’Union. Les considérants 58 à 64 du règlement provisoire sont donc confirmés.
7.2. Effets d’autres facteurs
(35)
Certaines parties intéressées ont contesté les conclusions provisoires concernant l’effet d’autres facteurs et ont suggéré que la contraction de la demande, la concurrence entre les producteurs de l’Union, les importations en provenance d’Inde et le préjudice auto-infligé constituaient tour à tour la principale cause de préjudice.
(36)
En ce qui concerne la contraction de la demande, il est fait référence aux considérants 25 à 30 ci-dessus qui confirment la tendance de la consommation établie dans le règlement provisoire. Les allégations selon lesquelles les effets de la contraction de la demande ont été sous-estimés doivent par conséquent être rejetées. Néanmoins, il convient de rappeler que le considérant 67 du règlement provisoire a conclu que la baisse de la consommation pouvait effectivement avoir contribué au préjudice important subi par l’industrie de l’Union, mais les importations faisant l’objet d’un dumping n’en sont pas moins venues considérablement renforcer cette évolution. Toutefois, l’effet du recul de la consommation n’a pas été de nature à briser le lien de causalité entre les importations faisant l’objet d’un dumping et le préjudice constaté.
(37)
L’exportateur thaïlandais a par ailleurs fait valoir que le préjudice subi par l’industrie de l’Union était également causé par la concurrence entre les producteurs de l’Union. Cela s’explique essentiellement par le fait que la perte de part de marché de l’industrie de l’Union a coïncidé avec l’augmentation de la part de marché de l’autre producteur de l’Union.
(38)
À cet égard, même si les calculs présentés par l’exportateur thaïlandais ne sont pas totalement exacts, il n’en demeure pas moins vrai que, dans l’ensemble, la part de marché du second producteur s’est également accrue au cours de la période d’enquête relative au préjudice. Il convient toutefois de rappeler que, comme indiqué au considérant 30 du règlement provisoire, ce producteur importe une quantité importante de RBM en provenance de Thaïlande. Il est intéressant de noter que l’année où ce producteur est parvenu à accroître ses ventes de produits originaires de l’Union et ses parts de marché, il a également considérablement accru ses ventes de RBM en provenance de Thaïlande. De fait, il est même devenu un importateur majeur de RBM thaïlandais, en acquérant cette année-là une part importante des exportations thaïlandaises. Ainsi, même si le second producteur de l’Union est effectivement parvenu à récupérer quelques parts de marché auprès de l’industrie de l’Union, il paraît évident qu’il a pu le faire grâce aux importations de RBM faisant l’objet d’un dumping en provenance de Thaïlande. Il convient de rappeler que ce producteur a été exclu de la définition de l’industrie de l’Union du fait de l’importance de ses activités d’importation par rapport à sa propre production.
(39)
De plus, l’argument déjà formulé au considérant 69 du règlement provisoire selon lequel les importations indiennes causaient également un préjudice à l’industrie de l’Union a été réitéré par les parties intéressées. Il a été fondé sur le fait que l’Inde détient près de 50 % des parts de marché de l’Union, soit trois fois plus que la Thaïlande, et sur le fait que les prix moyens correspondants ont décru de 3 % entre 2009 et la PE, tout en demeurant inférieurs de 24 % aux prix de l’Union. Il a également été souligné qu’une proportion significative des importations indiennes avait été acquise par une société liée à l’industrie de l’Union.
(40)
Aucun nouvel argument n’a toutefois été formulé à cet égard et ces allégations ont déjà été abordées dans le règlement provisoire. Même si le niveau absolu des importations indiennes a de fait été globalement supérieur à celui des importations thaïlandaises, il a été démontré, dans le règlement provisoire, que ces importations avaient évolué différemment: tandis que les importations thaïlandaises ont globalement progressé au cours de la période d’enquête relative au préjudice, tant en termes absolus que relatifs, les importations indiennes ont reculé (de près de 10 %) et les parts de marché ont également légèrement diminué. De plus, le niveau moyen des prix des produits indiens s’est également révélé supérieur à celui des importations thaïlandaises. Par ailleurs, même si une société liée à l’industrie de l’Union importe des RBM d’Inde, l’enquête a établi que le niveau de ces importations avait considérablement régressé au fil des ans, comme indiqué au considérant 32.
(41)
Enfin, plusieurs parties intéressées ont également fait valoir que le plaignant avait perdu des clients en raison du fait qu’il opérait désormais sur le marché en aval via sa société mère, Ring International Holding (RIH), et que les ventes de RBM aux sociétés liées devaient être attentivement examinées car elles n’étaient pas réalisées dans des conditions commerciales normales. Ces arguments ont cependant été rejetés car ils n’étaient pas étayés, et l’enquête a montré que les ventes aux sociétés liées étaient négligeables par rapport aux ventes totales.
7.3. Conclusion concernant le lien de causalité
(42)
Compte tenu de ce qui précède, les conclusions provisoires énoncées aux considérants 65 à 76 du règlement provisoire sont confirmées. Même si des facteurs autres que les importations ont également eu un certain impact sur la situation de l’industrie de l’Union, il est conclu que les importations thaïlandaises faisant l’objet d’un dumping ont causé un préjudice important à l’industrie de l’Union, au sens de l’article 3, paragraphe 6, du règlement de base, en se fondant sur une analyse qui a clairement distingué et séparé les effets de tous les facteurs connus des effets préjudiciables des importations faisant l’objet d’un dumping.
8. INTÉRÊT DE L’UNION
(43)
Deux des cinq importateurs ayant coopéré lors de l’enquête ont réagi à la communication des conclusions provisoires et ont présenté des commentaires par écrit. L’un de ces importateurs a demandé à être entendu, de même qu’un autre importateur. La Commission a en outre décidé de procéder à une visite dans les locaux du seul utilisateur ayant participé à l’enquête.
(44)
Aucun commentaire n’a été formulé à l’égard des considérants 79 à 90 du règlement provisoire en ce qui concerne la description du marché et la section relative à l’intérêt de l’industrie de l’Union.
8.1. Importateurs et négociants
(45)
Il convient tout d’abord de rappeler qu’il a été conclu dans le règlement provisoire que l’institution de mesures ne pouvait avoir une incidence négative considérable que sur la situation d’un importateur, qui produit également des RBM dans l’Union. Cet importateur n’a pas réagi à l’institution des mesures provisoires.
(46)
Un autre importateur, qui a également demandé à être entendu lors d’une audition présidée par le conseiller-auditeur, a essentiellement remis en question la détermination de la marge de dumping, l’analyse du préjudice et le calcul de la consommation de l’Union. Il n’a toutefois formulé aucun nouveau commentaire concernant l’analyse de l’intérêt de l’Union.
(47)
Un troisième importateur, qui représentait 20 % du volume total des importations en provenance de Thaïlande, a demandé à être entendu et a expliqué, lors de son audition, que contrairement aux informations précédemment fournies lors de l’enquête, il n’avait pas cessé toutes ses activités liées aux RBM (comme indiqué au considérant 92 du règlement provisoire), mais qu’il a les avait simplement transférées vers un autre site. Pendant l’audition, cet importateur a expliqué que ses activités relatives aux RBM étaient simplement complémentaires de son activité principale, qui porte sur d’autres produits, et qu’il n’excluait pas d’importer des RBM de Thaïlande, même si des mesures étaient instituées. Toutefois, du fait des frais généraux induits par son vaste réseau de distribution, cette évolution dépendra du niveau des droits antidumping institués et de la possibilité d’accroître les prix proposés aux clients. Par ailleurs, compte tenu de la faible importance de l’activité relative aux RBM par rapport aux autres activités de cet importateur, une cessation de celle-ci n’aurait pas de grave incidence négative pour lui.
8.2. Utilisateurs
(48)
Comme indiqué au considérant 5 ci-dessus, la réponse au questionnaire communiquée par le seul utilisateur ayant coopéré a été vérifiée lors de la visite effectuée dans ses locaux, après l’institution des mesures provisoires. Cet utilisateur s’approvisionne auprès de diverses sources, parmi lesquelles l’Union, l’Inde et la Thaïlande. Il importait également de Chine mais a changé de source d’approvisionnement depuis l’institution de droits antidumping.
(49)
Les importations thaïlandaises représentent environ 10 % du total de ses achats de RBM, et la société a décidé de ne pas importer de produits thaïlandais depuis l’institution des mesures provisoires. Même si, à ce jour, les mesures ne semblent pas avoir eu d’incidence significative sur sa situation économique, cette société a néanmoins déploré la limitation de ses sources d’approvisionnement et, notamment, le fait qu’elle ne peut désormais plus toujours compter sur des livraisons de RBM dans de courts délais.
(50)
Les parties intéressées ont réitéré leur allégation, déjà abordée dans le règlement provisoire, selon laquelle l’institution de mesures aurait pour effet de limiter les sources d’approvisionnement sur le marché de l’Union. Il convient de rappeler ici que l’enquête a effectivement montré que le marché de l’Union était caractérisé par un nombre d’acteurs limité: un producteur en Inde, un en Thaïlande, deux au sein de l’Union européenne et quelques-uns en Chine. Les mesures antidumping ont pour but de rétablir une concurrence équitable sur le marché de l’Union et non d’empêcher les importations. Elles peuvent certes se traduire par une réduction du niveau des importations, mais elles ont également pour effet de compenser la tendance qu’ont ces importations à fausser les échanges. Cet argument en tant que tel ne constitue toutefois aucunement une raison suffisante pour remettre en question l’institution de mesures sur les importations faisant l’objet d’un dumping. Il pourrait même être allégué que la concurrence équitable doit être garantie sur le marché de l’Union pour assurer le maintien de toutes les sources d’approvisionnement à long terme.
(51)
Avec un niveau de droit définitif inférieur à celui du droit provisoire, on peut s’attendre à ce que les importations thaïlandaises continuent à pénétrer sur le marché de l’Union, tandis que l’enquête a montré qu’il existait également d’autres sources d’approvisionnement, bien qu’en nombre limité.
8.3. Conclusion concernant l’intérêt de l’Union
(52)
À la lumière de ce qui précède et en l’absence de tout autre commentaire, les considérants 77 à 110 du règlement provisoire sont confirmés, et il est conclu que, dans l’ensemble, sur la base des informations disponibles concernant l’intérêt de l’Union, il n’existe aucune raison impérieuse de ne pas instituer de mesures définitives contre les importations de RBM originaires de Thaïlande.
9. MESURES ANTIDUMPING DÉFINITIVES
9.1. Niveau d’élimination du préjudice
(53)
Aucun commentaire n’ayant été formulé à propos du niveau d’élimination du préjudice, les considérants 111 à 114 du règlement provisoire sont confirmés.
9.2. Mesures définitives
(54)
En ce qui concerne le montant de droit nécessaire pour éliminer les effets du dumping préjudiciable, il a été suggéré de réduire le droit antidumping à 6 %, puisque les importations indiennes ne feraient pas l’objet d’un dumping et seraient supérieures de 6 % aux importations thaïlandaises. À cet égard, il convient de noter que les droits antidumping n’ont pas pour but d’aligner les prix sur ceux d’autres sources mais d’éliminer les effets de distorsion des échanges résultant d’un dumping préjudiciable.
(55)
Eu égard aux conclusions établies concernant le dumping, le préjudice, le lien de causalité et l’intérêt de l’Union, et conformément à l’article 9, paragraphe 4, du règlement de base, il y a lieu d’instituer un droit antidumping définitif au niveau de la marge la plus faible constatée (dumping ou préjudice), selon la règle du droit moindre. En l’espèce, le taux de droit devrait donc être fixé au niveau du dumping constaté. Celui-ci a été établi à 16,3 % soit nettement au-dessous du pourcentage calculé au stade provisoire.
(56)
Sur la base de ce qui précède, le taux du droit antidumping définitif à l’encontre de l’exportateur ayant coopéré est de 16,3 %.
10. PERCEPTION DÉFINITIVE DU DROIT PROVISOIRE
(57)
Compte tenu de l’ampleur de la marge de dumping constatée et de l’importance du préjudice causé à l’industrie de l’Union, il est jugé nécessaire que les montants déposés au titre du droit antidumping provisoire institué par le règlement provisoire soient perçus définitivement, jusqu’à concurrence du montant du droit définitif institué par le présent règlement. Le droit définitif étant inférieur au droit provisoire, les montants déposés au-delà du taux définitif du droit devraient être libérés,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
1. Il est institué un droit antidumping définitif sur certains mécanismes pour reliure à anneaux, relevant actuellement du code NC ex 8305 10 00 (codes TARIC 8305100011, 8305100013, 8305100019, 8305100021, 8305100023, 8305100029, 8305100034, 8305100035 et 8305100036) et originaires de Thaïlande. Aux fins du présent règlement, les mécanismes pour reliure à anneaux sont composés d’au moins deux plaques ou fils en acier, comprenant au moins quatre demi-anneaux en fil d’acier, le tout étant maintenu par une plaque de recouvrement en acier. Ils s’ouvrent en tirant sur les demi-anneaux ou à l’aide d’un petit dispositif en acier fixé sur le mécanisme.
2. Le taux du droit antidumping définitif applicable au prix net franco frontière de l’Union, avant dédouanement, des produits décrits au paragraphe 1 est de 16,3 %.
3. Sauf indication contraire, les dispositions en vigueur en matière de droits de douane sont applicables.
Article 2
Les montants déposés au titre du droit antidumping provisoire conformément au règlement (UE) no 118/2011 sont perçus définitivement au taux du droit définitif institué par l’article 1er du présent règlement. Les montants déposés au-delà du taux du droit antidumping définitif sont libérés.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 5 août 2011.