РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2010 година
относно държавна помощ, предоставена от Германия на Biria group (C 38/05 (ex NN 52/04)
(нотифицирано под номер C(2010) 8289)
(само текстът на немски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/471/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби (2), и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
I. ПРОЦЕДУРА
1.1. Процедури пред Комисията
(1)
На 23 януари 2002 г. и 20 август 2002 г. Комисията получи жалба относно държавна помощ, предоставена на Biria group под формата на държавна гаранция.
(2)
Последва размяна на кореспонденция между Комисията и Германия; с писмо от 24 януари 2003 г., заведено в Комисията с входяща дата 28 януари 2003 г., Германия информира Комисията, че планът за предоставяне на гаранцията, подлежащ на одобрение от страна на Комисията, е бил отменен. Жалбоподателят беше информиран надлежно с писмо от 17 февруари 2003 г.
(3)
С писмо от 1 юли 2003 г., заведено с входяща дата 9 юли 2003 г., и писмо от 8 август 2003 г., заведено с входяща дата 5 септември 2003 г., жалбоподателят предостави допълнителна информация относно друга държавна гаранция за Biria group и държавни участия в дружества от групата.
(4)
Комисията изиска информация с писмо от 9 септември 2003 г., на което Германия отговори с писмо от 14 октомври 2003 г., заведено с входяща дата 16 октомври 2003 г. На 9 декември 2003 г. Комисията изиска допълнителна информация, която Германия предостави с писмо с дата 19 март 2004 г., заведено с входяща дата същия ден.
(5)
Комисията изрази съмнение дали помощта, предоставена на Biria group, съответства на схемите, въз основа на които предполагаемо е била предоставена, и на 18 октомври 2004 г. издаде разпореждане за информация. В отговор на разпореждането за информация, Германия предостави допълнителна информация с писмо от 31 януари 2005 г., заведено на същата дата.
(6)
На 20 октомври 2005 г. Комисията откри официална процедура за разследване по отношение на три предполагаеми мерки за държавна помощ. В същото решение тя отбеляза, че няколко други мерки за държавна помощ, за които се е твърдяло, че представляват незаконна държавна помощ, или не представляват държавна помощ, или са предоставени в съответствие с одобрени схеми за помощ. Решението на Комисията да открие процедура бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (3). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно предполагаемите мерки за помощ. Бяха предоставени мнения от трета страна, пожелала анонимност, с писмо от 27 януари 2006 г., заведено с входяща дата 30 януари 2006 г.; от Prophete GmbH & Co. KG, Rheda-Wiedenbrück, и Pantherwerke AG, Löhne, с писмо от 6 февруари 2006 г., заведено на същото дата; и от Vaterland-Werke GmbH & Co. KG, Neuenrade, в две писма, едното от които от 6 февруари 2006 г., заведено на същата дата, а другото от 27 февруари 2006 г., заведено на същата дата.
(7)
Мненията бяха препратени на Германия с писма от 6 февруари и 2 март 2006 г. Германия отговори с писма съответно от 5 април 2006 г., заведено с входяща дата 7 април 2006 г., и от 12 май 2006 г., заведено на същата дата.
(8)
Отговорът на Германия относно откриването на официалната процедура за разследване бе изпратен с писмо от 23 януари 2006 г., заведено на същата дата.
(9)
На 6 февруари 2006 г. Комисията поиска допълнителна информация, която Германия предостави с писмо от 5 април 2006 г., заведено с входяща дата 7 април 2006 г. Комисията изпрати друго искане за информация на 19 юли 2006 г., на което Германия отговори с писмо от 25 септември 2006 г., заведено с входяща дата 26 септември 2006 г.
(10)
На 24 януари 2007 г. Комисията прие решение (4) съгласно член 7, параграф 5 и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (5).
1.2. Производства пред Общия съд
(11)
На 5 април 2007 г. провинция Саксония завежда дело срещу решението на Комисията по отношение на мерки 2 и 3 (Дело T-102/07). Допълнителен иск е заведен на 16 април 2007 г. от MB Immobilien Verwaltungs GmbH и MB System GmbH & Co. KG, правоприемници на получателите на помощта, за която се отнася решението (Дело T-120/07). Този втори иск обхваща и трите мерки, предмет на решението. На 24 ноември 2008 г. председателят на Съда постановява обединяването на двете дела.
(12)
С решение от 3 март 2010 г. Общият съд анулира решението на Комисията от 24 януари 2007 г.
(13)
Правните аргументи на страните до голяма степен се припокриват: основните доводи са следните. Първо, Комисията неоснователно е достигнала до заключението, че мерки 2 и 3 са извън обхвата на одобрената германска схема за помощ. Второ, Комисията е оценила грешно фактите по отношение на въпроса дали получателите могат да се разглеждат като предприятия в затруднение. Трето, решението не съдържа подходящо изложение на мотивите относно направената оценка на размера на въпросната помощ.
(14)
Общият съд подкрепя посочената в решението констатация, че мерки 2 и 3 са извън обхвата на одобрената схема. Съдът подкрепя също и констатацията на Комисията, че получателите представляват „предприятия в затруднение“ съгласно определението, посочено в Насоки на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение (1999 г., наричани по-долу „насоки за оздравяване и преструктуриране от 1999 г.“) (6). Той отменя решението единствено въз основа на факта, че то не съдържа подходящо изложение на мотивите относно рисковите премии, използвани за определяне на компонента на помощ. По-специално Общият съд постановява, че при определянето на компонента на помощ при заем в полза на предприятие в затруднение единствено позоваването на Известие на Комисията относно метода за определяне на референтната ставка и размера на сконтовия процент (1997 г., наричано по-долу „известието относно референтната ставка от 1997 г.“) (7) не е достатъчна обосновка за прилагане на различните рискови премии.
(15)
Следователно както се изисква от член 266, първа алинея от ДФЕС, с настоящото решение се изпълнява решението на Общия съд и се обяснява по-подробно използваният от Комисията метод за изчисляване на компонента на помощ по отношение на въпросните мерки. Настоящото решение по никакъв начин не променя оценката съгласно законодателството в областта на държавната помощ, направена от Комисията с решение от 24 януари 2007 г., по-специално що се отнася до вече разгледаните от Съда аспекти.
1.3. Процедури след решението
(16)
Вследствие на съдебното решение с писмо от 7 юни 2010 г., заведено на същата дата, получателите представиха допълнителни мнения, които бяха препратени на Германия на 16 юни 2010 г. Германия отговори с писмо от 12 юли 2010 г., заведено на същата дата.
(17)
На 19 август 2010 г. Комисията поиска от Германия допълнителна информация, на което Германия отговори с писмо от 14 септември 2010 г., заведено на същата дата.
II. ОПИСАНИЕ
2.1. Получател
(18)
До 7 ноември 2005 г. Biria group се занимава с производство и търговия на велосипеди. Към този момент дружеството майка в групата се нарича Biria AG и е установено в Neukirch, Саксония, подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС (8).
(19)
През 2003 г. групата реализира оборот от 93,2 млн. EUR (2002 г.: 83,8 млн. EUR) и отчита печалба от 3,7 млн. EUR (2002 г.: загуба в размер на 5,8 млн. EUR). Групата има 415 служители през 2003 г. (2002 г.: 490 служители) и следователно трябва да бъде класифицирана като голямо предприятие.
(20)
Дружеството майка е основано през 2003 г. в резултат на сливане между предишното Biria AG и едно от дъщерните му дружества, Sachsen Zweirad GmbH. Името на последното е променено от Sachsen Zweirad GmbH на Biria GmbH. През април 2005 г. Biria GmbH е преобразувано в новото Biria AG. През 2003 г. Biria GmbH има годишен оборот от 55,7 млн. EUR и реализира печалба, възлизаща на 3,6 млн. EUR. Едноличен собственик на Biria AG е г-н Mehdi Biria. По-долу дружеството майка ще бъде наричано „Biria“.
(21)
Освен дружеството майка най-важните дружества в групата са Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (наричано по-долу „Bike Systems“), притежавано от Biria чрез дъщерното дружество на Biria - Bike Systems Betriebs- und Beteiligungsgesellschaft mbH („BSBG“) - и Checker Pig GmbH.
(22)
Bike Systems е установено в Nordhausen, Тюрингия, подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. През 2003 г. има оборот от 6,1 млн. EUR и отчита загуба в размер на 0,6 млн. EUR. Имало е 157 служители. Bike Systems произвежда велосипеди основно за своето дружество майка BSBG по силата на договор за производство, известен като Lohnherstellungsvertrag. BSBG отговаря за дистрибуцията на велосипедите.
(23)
Checker Pig GmbH е установено в Дрезден, Саксония, подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. През 2003 г. Checker Pig има оборот от 6,9 млн. EUR и отчита загуба в размер на 0,4 млн. EUR. Има 43 служители
(24)
На 7 ноември 2005 г. Biria AG продава по-голямата част от активите си на две дружества от Lone Star group, фонд за частни капиталови инвестиции. Недвижимото имущество остава собственост на Biria, което го отдава под наем на Lone Star group. Активите са продадени за 11,5 млн. EUR. Външен експерт определя пазарна цена на активите в размер на 10,7 млн. EUR.
(25)
Съгласно предоставената от Германия информация продажбата е осъществена чрез открит, прозрачен и безусловен търг. Информация за търга е публикувана в интернет и в няколко печатни издания. Включването на нов инвеститор би могло да стане по няколко начина: сделка с активи, закупуване на всички активи en bloc или сделка с дялове. В крайна сметка Lone Star изкупува активите чрез сделка с активи.
(26)
Според Германия опитите да се продаде дружеството са започнали преди решението на Комисията да открие официална процедура за разследване, взето на 20 октомври 2005 г. Първите оферти е трябвало да бъдат подадени до 4 октомври 2005 г.
(27)
Понастоящем правоприемникът на новото Biria AG е MB Immobilien Verwaltungs GmbH (наричано по-долу „MB Immobilien“); правоприемникът на Bike Systems е MB System GmbH & Co. KG (наричано по-долу „MB System“). От юли 2008 г. MB Immobilien се намира в ликвидация.
(28)
В настоящото решение дружествата, с изключение на дружеството майка Biria, се наричат с имената, които са имали към момента на въпросните мерки.
2.2. Финансови мерки
(29)
Мярка 1: През март 2001 г. gbb Beteiligungs-AG (наричано по-долу „gbb“) предоставя до края на 2010 г. непряко дялово участие (stille Einlage) на Bike Systems, възлизащо на 2 070 732 EUR. Тогава gbb е дъщерно дружество, изцяло собственост на DtA-Beteiligungs-Holding AG, което от своя страна е дъщерно дружество, изцяло собственост на Deutsche Ausgleichsbank, федерална правителствена банка за развитие, учредена съгласно законодателството под формата на публичноправна корпорация.
(30)
По времето на бившата Германска демократична република gbb вече съществува, под формата на държавна земеделска банка. През 1990 г. съгласно Договора за обединение се преобразува в Berliner Genossenschaftsbank, публичноправна корпорация, намираща се под надзора на Федералното министерство на финансите. През 1991 г. името му е променено на gbb Beteiligungsholding, а през 1997 г. е преобразувано в публично акционерно дружество (AG). Така то вече не е собственост на федералното правителство, а става дъщерно дружество на Deutsche Ausgleichsbank. От момента на създаването на gbb публичната администрация упражнявала широкообхватно влияние върху него. По време на функционирането си като публичноправна корпорация, то се намира под прекия надзор на отговорното министерство и официалните органи са представени в неговия надзорен съвет. Когато е преобразувано в акционерно дружество и става дъщерно дружество на Deutsche Ausgleichsbank, то попада под надзора, който публичните органи упражняват върху Deutsche Ausgleichsbank (вж. следващите съображения).
(31)
Deutsche Ausgleichsbank е публичноправна корпорация и се намира под надзора на Федералното министерство на вътрешните работи. Мнозинството от членовете на нейния надзорен са представители на федералните или провинциални министерства или членове на Бундестага.
(32)
В раздел 4, параграф 1 от Закона за Deutsche Ausgleichsbank се посочва, че дейностите на банката се ограничават до финансирането на мерки в подкрепа на малки и средни предприятия и професии, свързани с опазването на околната среда, насърчаване на социалните политики и интегриране на лица, разселени в резултат на Втората световна война.
(33)
В раздел 4, параграф 4 от закона се предвижда, че Deutsche Ausgleichsbank може да придобива дялове в други предприятия със съгласието на нейния надзорен съвет и надзорното министерство.
(34)
Непрякото дялово участие в Bike Systems е включено в годишните отчети на Deutsche Ausgleichsbank за 2001 и 2002 г.: дяловото участие е възлизало на 20 %, което надхвърля прага, над който се прилага задължението за отчитане. През 2001 г. gbb е притежавало дялове в размер на 20 и повече процента в общо 18 дружества.
(35)
През 2003 г. съгласно федерален закон Deutsche Ausgleichsbank се слива с Kreditanstalt für Wiederaufbau.
(36)
Както Deutsche Ausgleichsbank, така и Kreditanstalt für Wiederaufbau представляват така наречените институции за развитие (Förderinstitute), т.е. банки, чиито дейности се ограничават до оказване на подкрепа на мерки в областта на регионалната, икономическата и социалната политика. По дело за държавна помощ E 10/2000 Германия приема подходящи мерки, ограничаващи дейностите на институциите за развитие до специфични нетърговски дейности, включително и управлението на програми за подпомагане на МСП (9).
(37)
Според Германия дяловото участие на gbb в Bike Systems е предоставено при пазарни условия и следователно не представлява държавна помощ.
(38)
Мярка 2: На 20 март 2003 г.провинция Саксония предоставя - първоначално до края на 2008 г. - 80 % гаранция за заем за оборотен капитал в размер на 5,6 млн. EUR в полза на Sachsen Zweirad GmbH. Гаранцията е върната през януари 2004 г. и е заменена с гаранция за Biria GmbH (вж. мярка 3). Гаранцията е предоставена по гаранционна схема за Саксония, схема за помощ, одобрена от Комисията (10).
(39)
Мярка 3: На 9 декември 2003 г. провинция Саксония предоставя 80 % гаранция за заеми за оборотен капитал в размер на 24 875 000 EUR в полза на Biria GmbH (по-късно Biria AG), за да финансира планираното увеличение на оборота и преструктурирането на финансовия план на групата. Заемите са с падеж 31 декември 2011 г. и включват 8 млн. EUR за погасяване на заеми за оборотен капитал (Betriebsmitteltilgungsdarlehen), 7,45 млн. EUR овърдрафт (Kontokorrentlinie) и 9,425 млн. EUR за сезонни финансови нужди (Saisonfinanzierungslinie). Гаранцията е предоставена по гаранционната схема за Саксония, схема за помощ, одобрена от Комисията. Предоставена е при условието, че предходната гаранция за Sachsen Zweirad GmbH (мярка 2) ще бъде върната. Тя влиза в сила едва на 5 януари 2004 г., след като гаранцията за Sachsen Zweirad действително е била върната.
III. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(40)
Комисията откри официалната процедура за разследване поради съмненията си дали непрякото дялово участие е било предоставено при пазарни условия, както твърди Германия. Комисията отчете факта, че Bike Systems тъкмо е излязло от несъстоятелност чрез приемане на план по несъстоятелността, така че бъдещите му перспективи са били неясни Ето защо към дадения момент то е трябвало да бъде разглеждано като предприятие в затруднение. Комисията изрази съмнение дали възнаграждението е надлежно съобразено с риска и следователно дали непрякото дялово участие е било предоставено при пазарни условия. По отношение на възможното освобождаване съгласно член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС Комисията не разполагаше с информация, показваща спазването на критериите от насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г.
(41)
Допълнително основание за откриване на официална процедура за разследване беше фактът, че Комисията достигна до временното заключение, че условията на одобрената схема за помощ, въз основа на която предполагаемо са били предоставени гаранциите на Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH, не са били спазени, и че по този начин предоставените гаранции не попадат в обхвата на схемата. Комисията счете, че към момента на предоставяне на гаранциите Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са били предприятия в затруднение. Също така, като се има предвид, че Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са големи предприятия, за гаранциите е трябвало да бъдат изпратени отделни уведомления до Комисията, дори и при одобрената схема за помощ. Що се отнася до възможно освобождаване съгласно член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС, Комисията изрази съмнение относно спазването на критериите от насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г.
IV. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(42)
Комисията получи мнения от трета страна, пожелала анонимност; от Prophete GmbH & Co. KG и Pantherwerke AG; както и от Vaterland-Werke GmbH & Co. KG.
4.1. Конкурент, пожелал анонимност
(43)
В мнението си относно откриването на официалната процедура за разследване, конкурентът, пожелал анонимност, заяви, че поради държавната гаранция в размер на 24,5 млн. EUR Biria AG е могло да продава велосипеди на клиентите на конкурента на цени под себестойността, въпреки че конкурентът има най-рентабилното местоположение за производство в Германия.
(44)
През 2003 г. Biria AG е в състояние да отчете печалба само благодарение на факта, че банките се отказват от искове на стойност 8,567 млн. EUR. През следващите 2004 и 2005 г. Biria AG отново отчита загуби.
(45)
В допълнение към това Biria е продадено на Lone Star посредством сделка с активи. Във връзка с тази сделка Landesbank Sachsen и Mittelständische Beteiligungsgesellschaft Sachsen вероятно са се отказали от голяма част от исковете си. Новото Biria GmbH, притежавано от Lone Star group, изкупува всички активи на предишното Biria AG.
4.2. Prophete GmbH & Co. KG и Pantherwerke AG
(46)
В своите менения относно откриването на официалната процедура за разследване Prophete GmbH & Co. KG и Pantherwerke AG (наричани по-долу „Prophete“ и „Pantherwerke“) твърдят, че държавната помощ е позволила на Biria да предлага продуктите си на цени, които не би могла да поддържа при нормални пазарни условия. Двете дружества са конкуренти на Biria и затова са пряко засегнати от помощта.
(47)
Те заявяват, че Biria group е най-големият производител на велосипеди в Германия с годишна продукция от около 700 000 велосипеда. Дружествата от Biria group развиват дейност в два сегмента от пазара на велосипеди, а именно в неспециализираната търговия и специализираната търговия на едро.
(48)
Неспециализираната търговия включва всички продажби на дребно чрез по-големи вериги за търговия на дребно и продажби по каталог. В този сегмент велосипедите са с цени между 100 и 199 EUR. Prophete и Pantherwerke изчисляват, че капацитетът на пазара е около 1,5 млн. велосипеда и че Biria с реализирани продажби на 650 000 велосипеда Biria има пазарен дял от около 50 % в този сегмент.
(49)
Според Prophete и Pantherwerke Biria group има господстващо положение и в сегмента на специализираната търговия на едро. Този пазарен сегмент е с капацитет между 150 000 и 200 000 велосипеда. Цените при специализираната търговия на едро достигат 400 EUR. Pantherwerke е пряк конкурент на Biria в този сегмент.
(50)
Prophete и Pantherwerke констатират, че цените, предлагани от Biria group, в продължение на години са неизменно по-ниски от тези на други производители. Тази разлика не може да бъде обяснена с икономически фактори, защото въпреки че Biria group има по-голям обем на продажби поради господстващото си положение на пазара, това не води до по-благоприятни условия. Prophete и Pantherwerke предполагат, че поради ниските си продажни цени Biria group понася значителни загуби в последните години.
(51)
Що се отнася до непрякото дялово участие, Prophete и Pantherwerke се съмняват, като се има предвид икономическото състояние на Bike Systems през март 2001 г., че частен инвеститор би придобил такова непряко дялово участие.
(52)
Prophete и Panther считат, че гаранциите, предоставени на Sachsen Zweirad GmbH и Biria през 2003 и 2004 г., са несъвместими с правилата на ЕС за държавна помощ. Те са на мнение, че към момента на предоставяне на гаранциите дружествата са с финансови затруднения. Новото Biria е правоприемник на предходните две дружества, от които то произлиза. Началното салдо на новосъздаденото дружество не е показателно.
(53)
Предоставянето на двете гаранции е в нарушение на принципа за еднократност („one time, last time“), тъй като дружествата, формиращи Biria group, многократно са успявали да продължат дейността си единствено благодарение на държавно подпомагане.
(54)
Не са предприети компенсаторни мерки за компенсиране на неблагоприятните последици върху конкурентите. Не е направен опит за ограничаване на пазарното присъствие на Biria group. Напротив, Biria group е планирала да разшири допълнително дейността си чрез агресивна ценова политика. На интернет страницата си Biria е обявила, че планира допълнително увеличение на продажбите спрямо нивото от 2004 г., като продаде 850 000 велосипеда за 2005 г. Prophete и Pantherwerke също посочват, че според съобщение в пресата собственикът на Biria AG е продал предприятието на фонда за частен собствен капитал Lone Star.
4.3. Vaterland-Werke GmbH & Co. KG
(55)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура за разследване Vaterland-Werke GmbH & Co. KG („Vaterland-Werke“) посочва, че с общо производство между 700 000 и 800 000 велосипеда Biria group е била най-големият производител на велосипеди в Германия. Единственото дружество, което е можело да се сравнява с него, е било MIFA Mitteldeutsche Fahrradwerke, с годишно производство от около 700 000 велосипеда; други производители са произвеждат само между 250 000 и 400 000 велосипеда на година.
(56)
Както Vaterland-Werke, така и Biria развиват дейност в сегмента на неспециализираната търговия, включващ по-големите вериги за търговия на дребно и големи предприятия, осъществяващи поръчки по пощата. Конкуренцията на този пазар е ожесточена и Biria е известно като агресивен конкурент, който предлага цени, по-ниски от производствената себестойност. Такова поведение е възможно само благодарение на външно финансиране, което в случая на Biria е предоставено посредством държавна помощ. Това заплашва съществуването на всички малки конкурентни предприятия, които не получават държавна помощ. Особено засегнато е Vaterland-Werke, като свободните му производствени мощности не могат да бъдат натоварени с алтернативни поръчки. На пазар, който се характеризира със свръхкапацитет, всяко повишаване на капацитета с държавна помощ, предприето от производител, утежнява положението на другите конкуренти.
(57)
Що се отнася до непрякото дялово участие Vaterland-Werke се съмнява, че, предвид икономическото състояние на Bike Systems към март 2001 г., частен инвеститор би придобил такова участие.
(58)
Vaterland-Werke счита, че гаранциите, предоставени на Sachsen Zweirad GmbH и Biria през 2003 г. и 2004 г., са несъвместими с правилата на ЕС за държавна помощ. Vaterland-Werke счита, че към момента на предоставяне на гаранциите дружествата са с финансови затруднения. Новото Biria е правоприемник на предходните две дружества, от които то произлиза. Началното салдо на новосъздаденото дружество не е показателно.
(59)
Предоставянето на двете гаранции е в нарушение на принципа за еднократност („one time, last time“), тъй като дружествата, формиращи Biria group, многократно са успявали да продължат дейността си единствено благодарение на държавно подпомагане.
(60)
Не са предприети компенсаторни мерки за компенсиране на неблагоприятните последици върху конкурентите. Не е направен опит за ограничаване на пазарното присъствие на Biria group. Напротив, Biria group е планирала да разшири допълнително дейността си чрез агресивна ценова политика. На интернет страницата си Biria е обявила, че планира допълнително увеличение на продажбите спрямо нивото от 2004 г., като продаде 850 000 велосипеда за 2005 г. Prophete и Pantherwerke също посочват, че според съобщение в пресата собственикът на Biria AG е продал предприятието на фонда за частен собствен капитал Lone Star.
4.4. Получатели
(61)
В своите съображения от 7 юни 2010 г., след анулиране на първоначалното решение от Общия съд, получателите на помощта предоставят допълнителна информация.
(62)
По-специално те твърдят, че при оценяването на непрякото дялово участие в Bike Systems, предоставено от gbb през 2001 г. (мярка 1), Комисията е трябвало да вземе под внимание съществуването на „писмо за подкрепа“ (Patronatserklärung), представено от Biria GmbH. Дружеството Biria GmbH не е юридическото лице, създадено чрез сливане между предишното Biria AG със своето дъщерно дружество Sachsen Zweirad GmbH, посочено в параграф 20. Дружеството Biria GmbH, издало това писмо за подкрепа в полза на Bike Systems, е юридическият предшественик на предишното Biria AG.
V. МНЕНИЯ НА ГЕРМАНИЯ
(63)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура за разследване, Германия твърди, че условията по непрякото дялово участие, осигурено от gbb, отговарят на пазарните условия. Тя е съгласна с Комисията, че рискът, свързан с непряко дялово участие, е по-висок от този, свързан с обикновен банков заем. Но условията по непрякото дялово участие са съответствие с известието относно референтната ставка от 1997 г. В известието се посочва,че референтният лихвен процент е базисен процент, който може да бъде повишаван в ситуации, свързани със специфичен риск. В тези случаи комисионната може да достигне до 400 базисни пункта или повече.
(64)
Възнаграждението за непрякото дялово участие възлиза на 12,25 % (8,75 % фиксирано и 3,5 %, които зависят от реализираната печалба). Това представлява 600 базисни пункта над референтния лихвен процент на Комисията от 6,33 %. gbb взема предвид факта, че дружеството е било в период на преструктуриране и че рискът, свързан с непрякото дялово участие, е по-висок в резултат на реорганизацията на дружеството и липсата на допълнително обезпечение. Този увеличен риск е отразен в допълнителната премия от 200 базисни пункта.
(65)
В допълнение решението да се предостави непрякото дялово участие е взето въз основа на прогноза за увеличение на оборота на дружеството от 0,89 млн. EUR през 2001 г. до 3,38 млн. EUR през 2003 г. Германия достига до заключението, че договореното възнаграждение за непрякото дялово участие от 12,25 % отразява по целесъобразен начин свързания с него риск. Фактът, че част от възнаграждението е променлива, не е съществен, тъй като това е обичайна практика в случаите, свързани с непряко дялово участие, и съответства на поведението на инвеститор в условията на пазарна икономика.
(66)
Що се отнася до гаранцията, предоставена на Sachsen Zweirad GmbH, Германия твърди, че дружеството не е в затруднение в момента, когато тя е предоставена, и че то не проявява типичните признаци на предприятие в затруднение, определени в насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. Наред с други неща, през 2003 г. (до сливането с Biria през октомври 2003 г.) дружеството е имало положителен капитал и резерви на стойност 404 млн. EUR и е генерирало печалба от 2,1 млн. EUR. Икономическото му състояние се е подобрило през 2003 г. в сравнение с 2001/2002 г. в резултат на усилията за консолидация, предприети в края на 2002 г., както и на подобрената пазарна ситуация.
(67)
Макар и ликвидната ситуация на дружеството да е била трудна, тя не е била „сериозна“. Не е имало опасност частните банки да не продължат кредитните си линии. Нещо повече, плащанията на високи лихви не са довели до проблеми с ликвидността, както твърди Комисията.
(68)
Основата за гаранцията, предоставена на Biria GmbH (по-късно Biria AG), е новият план на Biria group, в който се призовава за повишена ефективност на организацията на групата и съсредоточаване на доставките, задълженията по производството и дистрибуцията в Biria GmbH. Освен финансовите изисквания за увеличаване на оборота планът включва реорганизация на цялостното финансиране на групата.
(69)
Biria GmbH (по-късно Biria AG) не се намира в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията. Трябва да се прави разлика между предишното Biria AG и новосъздаденото Biria AG. Новото дружество може да бъде разглеждано като предприятие в затруднение, само ако е наследило затрудненията на предишното (винаги с презумпцията, че предишното предприятие действително е било в затруднение). Но случаят с новото Biria AG не е такъв. То е създадено в резултат на сливането на Sachsen Zweirad GmbH и предишното Biria AG. Sachsen Zweirad AG, което със сигурност не е било в затруднение, доминира икономически в сливането. Затова не може автоматично да се приеме, че новосъздаденото Biria AG е предприятие в затруднение. Дори и ако предишното Biria AG действително е било в затруднение, сливането със Sachsen Zweirad GmbH означава, че новосъздаденото Biria AG не би се оказало автоматично в затруднение.
(70)
Германия твърди, че оттеглянето на една от частните банки от финансирането на дружеството се дължи на промяна на стратегията на банката след сливането. Другите две банки прекратяват своето участие по същото време, когато това прави и тази частна банка. Това обаче не може да се смята за признак на липса на доверие, тъй като една от банките е продължила да финансира два отделни проекта.
(71)
Сливането на Sachsen Zweirad GmbH и Biria AG също е нямало за цел заобикаляне на правилата за държавна помощ и класифицирането на дружеството като предприятие в затруднение: то е последица от нов план за групата.
(72)
В коментарите си относно мненията на конкурента, пожелал анонимност, Германия твърди, че данните за структурата на разходите на конкурента и тези на Biria не са съизмерими. Оборотът на конкурента се е увеличил, докато продажбите на Biria group са спаднали. В същото време печалбата преди олихвяване, данъци, обезценяване и амортизация (EBITDA) на конкурента отбелязва спад, докато тази на Biria group остава непроменена. Това показва, че Biria не продава на дъмпингови цени и че конкурентът е възприел по-агресивна ценова политика от Biria group.
(73)
Германия твърди, че становището на конкурента за щетите, които е претърпял в резултат на поведението на Biria group, не е подкрепено от доказателства и не е представено по последователен начин. В условията на конкурентен пазар е нормално цените на дадено дружество да бъдат подбити от тези на друго.
(74)
Що се отнася до продажбата на активите на Biria group на Lone Star group, за която конкурентът споменава, Германия излага подробности относно самата продажба, както и относно изплащането на исковете на частни и публични кредитори.
(75)
В коментарите си относно съображенията, представени от Prophete и Pantherwerke и Vaterland-Werke, Германия заявява, че пазарът на велосипеди е разделен на три сегмента, а не на два, както тези дружества твърдят. Трите сегмента са специализирана търговия, поръчки по пощата и самообслужване. Biria има силни позиции в поръчките по пощата, което се дължи не толкова на агресивната ценова политика, колкото на системата за навременна доставка. В сегмента на самообслужването MIFА AG е водещият доставчик, като Biria има пазарен дял от по-малко от 10 %.
(76)
Германия отхвърля твърдението на Vaterland-Werke, че Biria group е планирала да разшири допълнително дейността си посредством агресивна ценова политика, като се позовава на вече предоставена информация в хода на процедурата за разследване. През 2003 г. Biria AG е произвело 670 000 велосипеда и оттогава производството бележи спад.
VI. ОЦЕНКА
(77)
Съгласно член 107, параграф 1 от ДФЕС „ всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар“. Според постоянната съдебна практика на съда на Европейския съюз търговията е засегната, ако предприятието получател извършва икономическа дейност, която включва търговия между държави-членки.
(78)
С цел да прецени дали е налице държавна помощ, Комисията първо ще определи съответното предприятие. След това тя ще разгледа всяка мярка поотделно и ще прецени дали условията на член 107, параграф 1 от ДФЕС са изпълнени. Тогава тя ще изчисли компонента на помощ и ще прецени дали мярката е съвместима с вътрешния пазар.
6.1. Предприятието получател
(79)
Помощта е предоставена на Sachsen Zweirad GmbH, Biria и Bike Systems, дъщерно дружество на Biria. На 7 ноември 2005 г. Biria продава по-голямата част от своите активи на две дружества, собственост на Lone Star group, фонд за частен собствен капитал. Според предоставената информация активите са продадени посредством открит, прозрачен и безусловен търг. Германия заявява, че според експертно становище продажната стойност на активите възлиза на 10,7 млн. EUR. Цената, платена от Lone Star group (11,5 млн. EUR), надвишава тази стойност.
(80)
Въз основа на информацията, с която разполага, Комисията достига до заключението, че няма доказателства, навеждащи на мисълта, че Lone Star group се е облагодетелствало в резултат на мерките за помощ като пряк или косвен получател на помощта, предоставена на Biria и на Bike Systems.
6.2. Мярка 1: Мярка, за която се твърди, че е предоставена при пазарни условия
(81)
Непрякото дялово участие (мярка 1) е осигурено от gbb. Германия заявява, че участието е предоставено в рамките на собствена програма на gbb, така че не са използвани държавни ресурси. При все това, както Комисията посочва в решението за откриване на официалната процедура за разследване, към момента на предоставяне на участието gbb е дъщерно дружество, изцяло собственост на Deutsche Ausgleichsbank, която от своя страна е изцяло собственост на Федерална република Германия. Следователно gbb представлява публичноправно предприятие. Според установената съдебна практика на Съда на Европейския съюз всички ресурси на публични предприятия представляват държавни ресурси (11).
(82)
Поради това Комисията счита, че е необходимо мярката да бъде приписана на държавата. По Дело C-482/99 Stardust Marine, точки 53-56, Съдът на Европейските общности се произнася, както следва:
„53.
В това отношение не би могло да се изисква да се докаже, въз основа на конкретно указание, че точно в този случай публичните органи са насърчили публичното предприятие да предприеме въпросните мерки за помощ. Преди всичко, предвид тесните отношения между държавата и публичните предприятия, съществува реален риск държавната помощ да бъдат предоставена с посредничеството на последните по непрозрачен начин и в нарушение на предвидените в Договора правила за държавна помощ.
54.
Освен това по принцип би било много трудно, по-точно поради съществуващите привилегировани отношения между държавата и публичните предприятия, в конкретен случай трето лице да докаже, че тези мерки за помощ, предприети от подобно предприятие, са били действително приети по указание на публичните органи.
55.
Поради това следва да се приеме, че възможността за приписване на държавата на предприета от публично предприятие мярка за помощ може да бъде загатната от набор от показатели, възникващи от обстоятелствата на случая и контекста, в който е предприета мярката. В това отношение Съдът вече е взел предвид факта, че въпросният орган не може да вземе оспорваното решение, без да се съобрази с изискванията на публичните органи (вж. по-специално Van der Kooy, точка 37) или факта, че освен органичните връзки между публичните предприятия и държавата, тези предприятия, чрез които помощта е била предоставена, трябва да се придържат към указанията на Междуминистерския комитет за икономическо планиране (CIPE) (Дело C-303/88 Италия/Комисия, цитирано по-горе, точки 11 и 12, Дело C-305/89 Италия/Комисия, цитирано по-горе, точки 13 и 14).
56.
При определени обстоятелства биха могли да се използват други показатели, за да се заключи, че предприета от публично предприятие мярка за помощ може да бъде приписана на държавата, като например включването му в структурите на публичната администрация, естеството на дейностите му и участието му на пазара в условията на нормална конкуренция с частни оператори, правният статут на предприятието (дали е регулирано от публичното право или от общото дружествено право), интензивността на надзора, упражняван от публичните органи върху управлението на предприятието, или друг показател, сочещ в конкретния случай участието на публичните органи или липсата на такова в приемането на конкретна мярка, предвид нейния обхват, съдържание и условия.“
(83)
В настоящия случай Комисията е установила подобни показатели, позволяващи ѝ да достигне до заключението, че решението, взето от gbb, може да бъде приписано на държавата.
(84)
Федералното правителство е възложило на gbb отговорности за развитие: например отговорност за Фонда за укрепване и развитие на Източна Германия (Konsolidierungs- und Wachstumsfonds Ostdeutschland), имащ за цел предоставянето на дружествен капитал на малки и средни предприятия в Източна Германия, за да стабилизират своята капиталова база.
(85)
На второ място, историята на gbb показва, че държавата пряко участва в неговия процес на вземане на решения. Първо, като публичноправна корпорация, тя се намира под надзора на отговорното министерство, а официалните органи са представени в надзорния съвет. При преобразуването ѝ в акционерно дружество, дружеството майка Deutsche Ausgleichsbank се намира под надзора на отговорното министерство, а в надзорния съвет преобладават представители на публичните органи.
(86)
На трето място, към момента на вземане на решение за осигуряване на участие дружеството майка на gbb - Deutsche Ausgleichsbank, представлява публичноправна корпорация, намираща се под надзора на Министерството на вътрешните работи, а преобладаващата част от надзорния съвет включва представители на федералните и провинциални министерства и членове на Бундестага. Deutsche Ausgleichsbank няма право на участия в други предприятия без предварителното съгласие както на надзорното министерство, така и от страна на нейния надзорен съвет. По тази причина, дори и след преобразуването на gbb от публичноправна корпорация в акционерно дружество, държавата запазва контрол над бизнес решенията му чрез неговото дружество майка.
(87)
На четвърто място, през 2002 г. Германия приема подходящи мерки по отношение на немските банки за развитие (12). В обхвата на тези мерки попада и Deutsche Ausgleichsbank. Подходящите мерки ограничават дейностите на Deutsche Ausgleichsbank до дейности в подкрепа на структурни, икономически и социални политики и публичните функции на нейните публичноправни собственици в съответствие с публичния ѝ мандат. Комисията счита, че това прави Deutsche Ausgleichsbank част от публичната администрация, поради което всичките ѝ действия могат да се припишат на държавата.
(88)
На пето място, условието за непряко дялово участие изглежда попада в рамките на целта на Deutsche Ausgleichsbank за развитие на МСП чрез финансиране (13).
(89)
Комисията достига до заключението, че мярката може да бъде приписана на държавата.
(90)
Според Германия непрякото дялово участие на ggb в Bike Systems (мярка 1) е предоставено при пазарни условия. Непрякото дялово участие е съизмеримо по отношение на риска с подчинен заем и затова следва да се разглежда като високорисков заем. В случай на несъстоятелност или ликвидация непрякото дялово участие се връща, само след като всички други задължения са изпълнени. По този начин свързаният с дяловото участие риск надвишава този, свързан със стандартен банков инвестиционен заем, който обикновено се обезпечава при условията, предписани от банката. Към момента на придобиването средното ниво на лихвените проценти, начислявани на пазара на средносрочни и дългосрочни заеми с обичайно обезпечение, възлиза на 6,33 %. Възнаграждението, което се заплаща за такова участие, следователно трябва значително да надвишава този лихвен процент.
(91)
Дяловото участие е предоставено с фиксирано възнаграждение от 8,75 % плюс променливо възнаграждение от 3,5 %, което зависи от реализираните печалби (14). Следователно договореното възнаграждение е по-високо от референтния лихвен процент.
(92)
Въпреки това следва да се отбележи, че тази логика предполага Bike Systems да успее да възвърне своята рентабилност: Bike Systems обаче тъкмо е излязло от несъстоятелност единствено благодарение на приемане на план по несъстоятелността. Бъдещите му перспективи са били неясни, след като е извършено само ограничено преструктуриране на неговите дейности. Според годишния отчет за 2001 г. дружеството отново е отчело загуби през същата година. Стойностите на капитала му отново са били отрицателни, въпреки че благодарение на скрити резерви това не е довело до несъстоятелност. Затова в този момент Bike Systems е трябвало да бъде считано за предприятие в затруднение.
(93)
Към момента на първото решение Комисията не е разполагала с никаква информация относно писмото за подкрепа (вж. съображение 62 по-горе). Текстът на писмото за подкрепа е предаден едва в хода на съдебното производство.
(94)
В писмото за подкрепа от 6 март 2001 г. Biria GmbH отбелязва непрякото дялово участие и се ангажира да гарантира, че, докато трае участието, Bike Systems ще се управлява и финансира по начин, който ще му позволи да изпълнява своите задължения по отношение на участието.
(95)
Комисията достига до следните заключения.
(96)
По отношение на финансовата мощ на дружеството майка, издало писмото за подкрепа, Германия заявява, че през 2001 г. оборотът на Biria GmbH е незначителен: на практика то функционира като дистрибутор за други поделения от групата (15). Що се отнася до финансовите показатели дружеството показва скромна печалба след данъчно облагане в размер на 205 000 DEM през 1999 г. и нетни загуби от 473 000 DEM през 2000 г. (16)
(97)
Поради миналите загуби на дружеството неговият капитал през 1999 г. е отрицателен. През 2000 г. той става положителен, но това е благодарение не на собственото му представяне, а на прехвърляне на печалби от неговото дъщерно дружество Sachsen Zweirad (17). Комисията отбелязва, че писмото за подкрепа е издадено не от дружество от групата, отличаващо се със стабилни финансови позиции, а от дружество майка, с не толкова добро представяне.
(98)
По тази причина, независимо дало Biria GmbH е можело да бъде формално разглеждано като предприятие в затруднение по смисъла на насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г., Комисията достига до заключението, че Biria GmbH е притежавало капацитет да удовлетвори потенциалните искове, произтичащи от писмото за подкрепа, покриващо непрякото дялово участие, възлизащо на над 2 млн. EUR. Както вече беше посочено, счетоводната му печалба за 2000 г. (преди издаването на писмото за подкрепа) на практика се дължи единствено на прехвърляне на печалби от дъщерното дружество, а не на собственото му икономическо представяне, и без това прехвърляне на печалби то би имало отрицателен капитал (включително записания капитал и други форми, като резерви или финансови средства в брой в счетоводния баланс). Ето защо е съмнително как Biria GmbH е би могло да предотврати евентуална несъстоятелност на Bike Systems. Следователно Комисията счита, че писмото за подкрепа няма реална икономическа стойност, която би могла да компенсира затрудненията на Bike Systems, поради което не представлява значимо допълнително обезпечение, което би намалило възнаграждението, което даден пазарен инвеститор би търсил за непрякото дялово участие.
(99)
Комисията достига до заключението, че възнаграждението не е съизмеримо с риска, поради което участието не е било предоставено при пазарни условия. По този начин участието е осигурило предимство на Bike Systems, което то не би могла да получи на пазара.
(100)
Bike Systems, Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са производители на велосипеди. Тъй като този продукт е обект на международна търговия, съществува риск мерките да нарушат конкуренцията и да засегнат търговията между държавите-членки.
6.3. Мерки 2 и 3: Помощ, предполагаемо попадаща в обхвата на одобрените схеми за помощ
(101)
Гаранцията в полза на Sachsen Zweirad GmbH за заем за оборотен капитал в размер на 5,6 млн. EUR (мярка 2) и гаранцията в полза на Biria за заем за оборотен капитал в размер на 24,875 млн. EUR (мярка 3) са предоставени по схемата за гарантиране на заеми на провинция Саксония (18). Това е одобрена схема, позволяваща предоставяне на гаранции за заеми на стойност повече от 5 млн. DEM (2,6 млн. EUR) на стабилни дружества за финансиране на нови инвестиции, и в специални случаи, за допълнително финансиране на инвестиции и оборотен капитал. В изключителни случаи схемата позволява и финансиране на мерки за реорганизиране и преструктуриране. При все това Комисията трябва да бъде уведомявана отделно за всяка гаранция, предоставена за преструктуриране на голямо предприятие.
(102)
Според Германия условията на схемата са били спазени, следователно гаранциите са били предоставени в съответствие със схемата. Германия счита, че Sachsen Zweirad GmbH и Biria не са били в затруднение към момента на предоставяне на гаранциите. Гаранциите са били предоставени с цел да обезпечат заеми за оборотен капитал - нещо, което е допустимо съгласно схемата.
(103)
Комисията не приема, че гаранциите са в съответствие със схемата за помощ, въз основа на която те предполагаемо са били предоставени. Както ще бъде обяснено подробно по-долу, Комисията, за разлика от Германия, счита, че Sachsen Zweirad GmbH е било предприятие в затруднение, когато е предоставена гаранцията през март 2003 г., и че на свой ред Biria GmbH също е било предприятие в затруднение, когато му е предоставена гаранцията през декември 2003 г. Комисията трябва да бъде уведомявана отделно за всяка гаранция, предоставена за преструктуриране на предприятие в затруднение.
(104)
Германия заявява, че Sachsen Zweirad GmbH не е показвало типичните признаци на предприятие в затруднение по смисъла на насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. Комисията посочва, че типичните признаци на предприятие в затруднение, изложени в точка 6 от насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г., дават само указание кога едно предприятие може да бъде считано за намиращо се в затруднение и не е задължително да са налице едновременно. Sachsen Zweirad GmbH отчита загуба от обичайните си дейности в размер на 1 274 000 EUR през 2001 г. и загуба в размер на 733 000 EUR през 2002 г. Загубите са поети от дружеството майка Biria съгласно действащ договор за прехвърляне на годишни печалби и загуби (Ergebnisabführungsvertrag). Оборотът, както и паричният поток, бележат спад през 2002 г. в сравнение с 2001 г.
(105)
Според годишния отчет за 2002 г. Sachsen Zweirad GmbH също е било изправено пред проблеми, свързани с ликвидността. В годишния отчет изрично е посочено, че неговата ликвидна ситуация е тежка поради големите разходи за предварително финансиране на стоковите запаси и растежа на групата. Според годишния отчет оцеляването на дружеството би могло да се гарантира, само ако банките са съгласни да поддържат или преструктурират съществуващите кредитни линии.
(106)
Германия твърди, че никога не е съществувала опасност банките да не продължат кредитните си линии. Комисията посочва, че това не обезсилва твърдението, че ликвидната ситуация е тежка. Според годишния отчет при по-голямата част от кредитите срокът за погасяването им е по-малък от пет години, което не е оптималната форма на финансиране за предприятията, и увеличава риска за дружеството. Краткосрочният характер на кредита също е довел до плащания на високи лихви (макар че плащанията през 2002 г. леко намаляват в сравнение с 2001 г.), което допълнително утежнява ликвидната позиция на дружеството.
(107)
Така Комисията достига до заключението, че към момента на предоставяне на гаранцията Sachsen Zweirad GmbH е предприятие в затруднение и следователно гаранцията трябва да се разглежда като гаранция за преструктуриране. При предоставянето на такава гаранция на голямо предприятие Комисията трябва да бъде уведомявана за всеки отделен случай, така че условията на одобрената схема за помощ, въз основа на която предполагаемо е била предоставена гаранцията, не са спазени и гаранцията е извън обхвата на схемата за помощ.
(108)
Biria GmbH е създадено на 1 октомври 2003 г. чрез сливане на предишното Biria AG с дъщерното му дружество Sachsen Zweirad GmbH.
(109)
Според Германия Biria GmbH трябва да бъде ясно разграничена от предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH, след като в резултат на сливането е създадено ново дружество. Следователно преценката дали това дружество е било в затруднение към момента на предоставяне на гаранцията на 9 декември 2004 г. би следвало да се основава на счетоводния баланс на новосъздаденото дружество. Според Германия този счетоводен баланс показва, че Biria GmbH не може да бъде считано за предприятие в затруднение.
(110)
Комисията не е съгласна с това. Тя счита, че образуваното в резултат на сливане Biria GmbH не може да бъде разглеждано отделно от предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH, тъй като е създадено чрез сливане на двете дружества. В противен случай би било лесно да се избегне класификацията на едно предприятия като такава в затруднение чрез сливане на субекти или създаване на нови. Предишното Biria AG, както и Sachsen Zweirad GmbH, са претърпели загуби и са имали проблеми с ликвидността през 2002 г. Biria GmbH е наследило всички дългове и пасиви на предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH. Biria GmbH е притежавало същите активи и е извършвало същите дейности като предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH. Ето защо Комисията счита, че Biria GmbH е наследило затрудненията на предходните Biria AG и Sachsen Zweirad GmbH.
(111)
Германия твърди, че Sachsen Zweirad GmbH е имало доминиращи позиции в сливането. Според Германия Sachsen Zweirad GmbH не е било в затруднение, от което не може автоматично да се стигне до заключението, че новото Biria GmbH е било в затруднение. Противно на твърденията на Германия обаче Комисията счита, че Sachsen Zweirad GmbH действително е било предприятие в затруднение. Следователно новото Biria GmbH също е наследило затрудненията на Sachsen Zweirad GmbH.
(112)
Според годишния отчет на дружеството за 2003 г. Biria group продължава своето преструктуриране и реорганизация през същата тази година. Този процес е започнал през 2002 г. и е включвал реорганизация на финансирането на групата. Въз основа на предоставената от провинция Саксония гаранция за заема от 24,875 млн. EUR Biria group изготвя нов план за финансиране на дейностите си в средносрочен период. Новият план за финансиране включва значително коригиране на изплащаните лихви, а оттук и намаляване на високата лихвена тежест.
(113)
Същевременно групата банки е била реорганизира: три банки се съгласяват да се откажат от исковете си на стойност 8 567 000 EUR, което изглежда представлява значително повече от 50 % от общата стойност на исковете им, в замяна на незабавно погасяване на останалите им искове. Следователно заемът, 80 % от който е покрит от гаранцията, която съставлява мярка 3, се състои от 8 млн. EUR за погасяване на заеми за оборотен капитал, 7,45 млн. EUR овърдрафт и 9,425 млн. EUR за сезонни финансови нужди.
(114)
Така че към момента на предоставяне на гаранцията Biria е било изправено пред ликвидни проблеми, поради което е било предприятие в затруднение. Тази оценка се подкрепя от факта, че три банки се оттеглят от финансирането на Biria и в действителност са съгласили да се откажат от голяма част от исковете си в замяна на незабавно погасяване на останалите искове. Това показва, че банките са имали сериозни съмнения дали ще е по силите на Biria да изплати дълговете си и дали е жизнеспособно дружество.
(115)
Германия твърди, че банките са се оттеглили от финансирането само поради промяна на тяхната бизнес стратегия. Комисията отбелязва, че банките са приели да се откажат от около 50 % от исковете си. Дори и да са го направили заради промяна на стратегията си, това е признак, че са смятали за малко вероятно да могат да възвърнат заемите си в пълен размер.
(116)
Комисията достига до заключението, че към момента на предоставяне на гаранцията Biria е предприятие в затруднение и следователно тази гаранция трябва да се разглежда като гаранция за преструктуриране. Тъй като Комисията трябва да бъде уведомявана за всеки отделен случай на предоставяне на такива гаранции на големи предприятия, и към момента на предоставяне на гаранцията Biria представлява голямо предприятие, условията на одобрената схема за помощ, въз основа на която предполагаемо е предоставена гаранцията, не са спазени и гаранцията е извън обхвата на схемата.
(117)
Гаранциите по мерки 2 и 3 са предоставени от провинция Саксония; следователно те са предоставени чрез държавни ресурси и могат да бъдат приписани на държавата.
(118)
Дадена мярка за държавна помощ трябва да предоставя предимство на получателя. Комисията счита, че двете гаранции предоставят неправомерно предимство на Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH (по-късно Biria AG).
(119)
Поради причините, посочени в Известие на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (наричано по-долу „известието относно гаранциите“), точки 2.2 и 3.2 (19), даден заемополучател, който не заплаща пазарна цена за предоставена гаранция, получава предимство. В някои случаи дадено предприятие в затруднение не би намерило финансова институция, която да е готова да му отпусне заем без държавна гаранция.
(120)
В разглеждания случай са предоставени гаранции на предприятие в затруднение и гарантът - държавата - не е получил премия при търговски условия.
(121)
В точка 3.2 от известието относно гаранциите Комисията посочва четири условия, при едновременното изпълнение на които може с основание да се изключи възможността дадена гаранция да представлява държавна помощ:
1.
заемополучателят не е във финансово затруднение;
2.
размерът на гаранцията може да бъде надлежно изчислен в момента на предоставянето;
3.
гаранцията не покрива повече от 80 % от неизплатения остатък от заема;
4.
за гаранцията е платена цена, ориентирана спрямо пазара.
(122)
Комисията приложи тези критерии спрямо въпросния случай и установи, на първо място, че към момента на предоставяне на гаранцията Sachsen Zweirad GmbH и Biria са изпитвали финансови затруднения.
(123)
За гаранциите не са били начислени никакви премии и те са били предоставени за заеми в полза на предприятие в затруднение. Самият факт, че не е платена обичайна търговска такса за гаранциите, показва, че мерките са осигурили предимство на Sachsen Zweirad GmbH и Biria. На пазара на търговското банкиране не могат да бъдат получени гаранции без заплащане на търговска премия. Това е още по-вярно в случай на гаранции, предоставени на предприятия в затруднение, които може да не са в състояние да погасят заемите.
(124)
По тази причина, следвайки логиката, очертана в известието относно гаранциите, гаранциите представляват държавна помощ.
(125)
Комисията достига до заключението, че гаранциите са осигурили предимство на Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH (по-късно Biria AG), тъй като нито едно от двете дружества е нямало да успее да получи гаранция при същите условия на пазара.
(126)
Поради причините, посочени в съображение 100, мерки 2 и 3 могат да доведат до нарушаване на конкуренцията и да засегнат търговията.
6.4. Заключения относно наличието на държавна помощ
(127)
Комисията достига до заключението, че непрякото дялово участие и двете гаранции представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, както и че гаранциите не са били предоставени в съответствие с одобрената схема за помощ. Следователно мерки 1, 2 и 3 представляват нова помощ, която съответно трябва да бъде оценена.
6.5. Изчисляване на компонента на помощ
(128)
Точка 4.1 от известието относно гаранциите гласи, че „Когато индивидуална гаранция или гаранционна схема не е в съответствие с принципа на инвеститор в пазарна икономика, тя трябва да се счита за държавна помощ. Следователно, е необходимо да се определи количествено елементът на държавна помощ, за да се провери дали помощта може да се обяви за съвместима съгласно специфичното освобождаване за държавна помощ“. Ето защо, преди да се прецени дали помощта е съвместима, Комисията трябва да определи количествено елемента на помощ.
(129)
В Известието относно гаранциите Комисията е определила общите принципи за изчисляване на елемента на помощ при гаранция.
(130)
Комисията счита, че компонентът на помощ при държавна гаранция може по принцип да възлиза на цялата стойност на съответния заем, ако получателят не е в състояние да получи достъп до финансови пазари самостоятелно (известието относно гаранциите, точки 2.2 и 4.1, буква а).
(131)
Правилата за изчисляване на компонента на помощ са посочени в известието относно гаранциите, точки 4.1 (Общи положения), 4.2 (Елемент на помощ при индивидуални гаранции) и 4.4 (Елемент на помощ при гаранционни схеми). В изложението по-долу Комисията прилага тези правила по отношение на разглеждания случай.
(132)
Точка 4.2 от известието относно гаранциите гласи, че при липсата на сравнима пазарна премия следва да се прави сравнение между съвкупните разходи за финансиране на заем на пазара със и без гаранция (т.е. лихвеният процент за подобен заем без гаранция следва да се сравни с общия лихвен процент и гаранционната премия за заем с гаранция).
(133)
В редица случаи подобен пазарен лихвен процент не съществува. В този смисъл, в своите известия относно метода за установяване на референтните и сконтови лихвени проценти Комисията е разработила методология, която, поради причините, посочени в точка 4.2 от известието относно гаранциите, може да бъде използвана като заместител на пазарния лихвен процент.
(134)
В известието относно референтната ставка от 1997 г. Комисията установява референтни лихвени проценти, имащи за цел да отразят средното равнище на лихвените проценти, начислявани на пазара на средносрочни и дългосрочни заеми с нормално обезпечение. В известието относно референтната ставка от 1997 г. се посочва също, че така определеният референтен лихвен процент е базов и може да бъде повишаван в случай на специфичен риск (например при предприятие в затруднение или когато обичайно изискваното от банките обезпечение не е осигурено). В такива случаи премията може да достигне до 400 базисни пункта или повече. В известието относно референтната ставка от 1997 г. не се обяснява дали рисковите премии за различните рискове могат да бъдат сумирани. Не е изключен такъв подход, но в своето решение Комисията трябва да обоснове метода, използван за комбинирането на различни рискови премии, позовавайки се на анализ на практиката на финансовите пазари (20).
(135)
През 2004 г. одитори от Deloitte & Touche GmbH проведоха изследване за Генерална дирекция „Конкуренция“ на Комисията (наричано по-долу „изследването“) (21). Въз основа на емпиричен анализ в изследването, наред с други неща, се определят рисковите премии, наблюдавани на пазара за предприятия от различни рискови категории и за транзакции с различна обезпеченост. Изследването ясно показва, че комбинирането на различни измерения на риска (като например кредитоспособността на заемополучателя или предоставеното допълнително обезпечение) може да бъде отразено в диференцирани маржове, добавяни към базовия лихвен процент.
(136)
Въз основа на изследването Комисията допълнително прецизира своя подход към изчисляването на компонента на помощ при заеми в Съобщението относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (2008, наричано по-долу „съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г.“) (22). Съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. отразява подхода, приет от изследването: той се основава на базов лихвен процент и прилага премии за кредитоспособност и обезпеченост.
(137)
Също така Комисията счита, че определянето на компонента на помощ при мерките, предмет на оценка, е свързано с концепцията за държавна помощ. Съдът на Европейските общности поддържа становището, че преценката дали дадена мярка за помощ представлява държавна помощ трябва да се направи въз основа на обективни фактори, които да бъдат анализирани към датата, на която Комисията е взела своето решение (23).
(138)
Следователно Комисията счита, че подходящата основа за определяне на компонента на помощ е съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г., и в изложението по-долу тя прави своята оценка в контекста на това съобщение.
(139)
Комисията счита, че компонентът на помощ при непрякото дялово участие е разликата между възнаграждението, което Bike Systems е щяло да плати за участието на пазара, и възнаграждението, което е било платено в действителност. Вземайки под внимание, че Bike Systems е било в затруднение към момента на предоставяне на непрякото дялово участие, както и че свързаният с него риск е висок, компонентът на помощ би могъл дори да достигне пълния размер на непрякото дялово участие, тъй като никой инвеститор в условията на пазарна икономика не би бил в състояние да го предостави (24).
(140)
Комисията е на мнение, че подобно непряко дялово участие не представлява заем, но въпреки това е сравнимо с високорисков заем, тъй като в случай на несъстоятелност то е подчинено на всички останали искове, включително и на подчинените заеми.
(141)
Както е обяснено в съображение 92, Комисията е на мнение, че състоянието на Bike Systems, едва излязло от процедура по несъстоятелност, е трябвало да се разглежда като нестабилно. Бъдещето му развитие е било несигурно, тъй като дейността му е била само частично преструктурирана. Ето защо, както е посочено в съображение 92, дружеството е трябвало да се разглежда като предприятие в затруднение. Нещо повече, не е било предоставено никакво допълнително обезпечение за непрякото дялово участие, което е увеличило риска от неизпълнение. Следователно Комисията е на мнение, че гаранцията трябва да се разглежда като транзакция с „ниска“ обезпеченост по смисъла на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. Не само липсва допълнително обезпечение, но в случай на несъстоятелност участието е подчинено и на всички други заеми, което допълнително увеличава риска от неизпълнение. Комисията счита, че това трябва да бъде разглеждано като рисков фактор, в допълнение към липсата на допълнително обезпечение: ниската обезпеченост увеличава риска от неудовлетворяване на иска на кредитора чрез пряко използване на обезпечението, ако заемополучателят изпадне в несъстоятелност; но ниският ранг на иска означава, че в случай на несъстоятелност ще е възможно кредиторът да бъде удовлетворен едва след останалите кредитори и следователно, най-вероятно, не би получил нищо.
(142)
Комисията счита, че тъй като към момента на предприемане на мярката Bike Systems е в затруднение, то трябва да бъде класифицирано като попадащо в категорията „лоши кредити“. За дружествата в тази категория с ниско допълнително обезпечение съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. предвижда маржът, който би изключил наличието на държавна помощ, да достига до 1 000 базисни пункта. Отчитайки липсата на допълнително обезпечение и ниския ранг на непрякото дялово участие, Комисията счита, че премия от 1 000 базисни пункта е оправдана.
(143)
В този смисъл компонентът на помощ при непряко дялово участие представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 1 000 базисни пункта, и изплатеното по участието възнаграждение.
(144)
Също така Комисията счита, че при изчисляването на компонента на помощ променливото възнаграждение от 3,5 % може да бъде отчитано само частично, тъй като то е зависело от печалбите. Състоянието на дружеството е било нестабилно и перспективите за печалба са били неясни. Комисията счита, че трябва да се вземе под внимание само половината от променливото възнаграждение, или 1,75 %. Ето защо за целите на изчисляването на компонента на помощ възнаграждението, което трябва да се взема под внимание, следва да е фиксираното възнаграждение от 8,75 % плюс половината от променливото възнаграждение от 3,5 %, което общо прави възнаграждение от 10,5 %. Следователно компонентът на помощ представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 1 000 базисни пункта, и възнаграждение от 10,5 %.
(145)
Гаранциите по мерки 2 и 3 са позволили на Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH да се възползват от по-добри финансови условия за заеми в сравнение с тези, които обичайно се предлагат на финансовите пазари. Комисията счита, че компонентът на помощ при тези гаранции съгласно мерки 2 и 3 представлява разликата между лихвения процент, който Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH е трябвало да платят за заем при пазарни условия, т.е. без гаранция, и лихвения процент, при който гарантираният заем действително е бил предоставен. Тази разлика би трябвало да съответства на премията, която един гарант в условията на пазарна икономика би изискал за тези гаранции. Тъй като Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са били в затруднение към момента на предоставяне на гаранциите и заемите, компонентът на помощ би могъл да достигне дори до пълния размер на гаранцията, тъй като вероятно без гаранцията някой кредитор не би отпуснал заема (25).
(146)
Освен това Комисията счита, че заемът и гаранцията за Sachsen Zweirad GmbH са свързани с допълнителен риск, тъй като предоставеното допълнително обезпечение е крайно недостатъчно. Гаранцията по заема за Sachsen Zweirad GmbH е обезпечена само с пряко изпълнима гаранция („selbstschuldnerische Bürgschaft“), предоставена от дружествата от групата. Икономическата стойност на такива гаранции е много ниска. Следователно Комисията е на мнение, че гаранцията трябва да се разглежда като транзакция с „ниска“ обезпеченост по смисъла на съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г.
(147)
Обезпечението, предоставено за заема и гаранцията за Biria GmbH, има по-висока икономическа стойност от това за гаранцията за Sachsen Zweirad GmbH. Въпреки това обезпечението е по-ниско от обичайно изискваното. Гаранцията за Biria GmbH е обезпечена от първа по ред ипотека върху имот на Bike Systems на стойност 15 млн. EUR. Тази ипотека обаче е подчинена на друг заем от 2 млн. EUR. Следователно тази първа по ред ипотека покрива само малко над 50 % от общия размер на заема. Въпреки това нищо не показва каква би била подходящата ликвидационна стойност на ипотеката. Имало е допълнително обезпечение под формата на ипотеки, отказ от искове, прехвърляне на собственост върху материали във владение на дружествата от групата и пряко изпълнима гаранция, предоставена от собственика на Biria GmbH: това допълнително обезпечение е било с ниска икономическа стойност. Комисията счита, че независимо от предложеното допълнително обезпечение гаранцията трябва да се разглежда като транзакция с „ниска“ обезпеченост по смисъла на Съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г.
(148)
Както е обяснено по-горе, към момента на предоставяне на гаранциите Biria GmbH и Sachsen Zweirad GmbH са били в затруднение, поради което е трябвало да бъдат класифицирани като попадащи в категорията „лоши кредити“. За предприятия в тази категория с ниско допълнително обезпечение съобщението относно референтните лихвени проценти от 2008 г. предвижда премията, която би изключила наличието на държавна помощ, да достига до 1 000 базисни пункта. Вземайки под внимание това ниско допълнително обезпечение, Комисията счита, че в случая със Sachsen Zweirad GmbH една премия от 800 базисни пункта е оправдана. Biria GmbH е предоставило малко по-добро допълнително обезпечение. В случая премия от 700 базисни пункта е подходяща. И в двата случая премията е по-ниска от тази за непрякото дялово участие, което се дължи на ниския ранг на участието.
(149)
Компонентът на помощ в гаранцията за Sachsen Zweirad GmbH (мярка 2) представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 800 базисни пункта, и общите разходи за финансиране на гарантирания заем (лихвения процент, при който е предоставен гарантираният заем, плюс всякакви премии, платени за гаранцията).
(150)
Аналогично компонентът на помощ при гаранцията за Biria GmbH (мярка 3) представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 700 базисни пункта, и общите разходи за финансиране на гарантирания заем (лихвения процент, при който е предоставен гарантираният заем, плюс всякакви премии, платени за гаранцията).
6.6. Освобождавания в член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС
(151)
В член 107, параграфи 2 и 3 от ДФЕС се предвиждат освобождавания от общата забрана за държавна помощ, наложена в параграф 1.
(152)
Освобождаванията, предвидени в член 107, параграф 2 от ДФЕС, не са приложими в настоящия случай: помощта не е помощ със социален характер, предоставена на отделни потребители, нито е помощ за преодоляване на щети, причинени от природни бедствия или извънредни събития, нито е помощ, предоставена за икономиката на отделни региони на Федерална република Германия, засегнати от разделянето на Германия.
(153)
Освобождаванията, предвидени в член 107, параграф 3, букви б) и г), също не са приложими. Те се отнасят до помощ за подпомагане изпълнението на важен проект от общ европейски интерес и за насърчаване на културата и опазване на наследството.
(154)
Запазват се освобождаванията, предвидени в членове 107, параграф 3, буква а) и член 107, параграф 3, буква в) от ДФЕС, и в насоките на Общността, основани на тези разпоредби.
(155)
Първо, Комисията отбелязва, че Bike Systems се намира в район, имащ право на регионална помощ съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Когато Комисията откри официалната процедура за разследване, тя изрази съмнения по този въпрос, но въпреки това Германия не предостави никаква информация, за да докаже, че мярката отговаря на изискванията за предоставяне на регионална помощ, определени в Насоките за национална регионална помощ (26).
(156)
В други насоки на Общността са определени допълнителни освобождавания. Тъй като помощта е предоставена през март 2001 г., се прилагат насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. Комисията не разполага с никаква информация, от която да е видно, че помощта може да се счита за съвместима с ДФЕС въз основа на тези насоки. Според насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. помощ за преструктуриране се предоставя само при наличието на добър план за преструктуриране, избягване на неправомерното нарушаване на конкуренцията и ограничаване на помощта до минимално необходимото. Когато Комисията откри официалната процедура за разследване, тя изрази съмнения по този въпрос, но въпреки това Германия не предостави информация, която да докаже изпълнението на тези условия. Комисията достига до заключението, че изискванията на насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. не са спазени.
(157)
Разглежданата мярка не попада в обхвата на други насоки или регламенти, приложими към помощи в области като научноизследователска и развойна дейност, околна среда, малки и средни предприятия, заетост и обучение, или рисков капитал. Тъй като с мярката не се преследва цел от общ интерес, тя се счита за оперативна помощ, която е несъвместима с ДФЕС.
(158)
Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH се намират в подпомаган район съгласно член 107, параграф 3, буква а) от ДФЕС. Въпреки това освобождаванията, предвидени в член 107, параграф 3, буква а) и регионалния обхват на член 107, параграф 3, буква в) не са приложими, тъй като Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH са били в затруднение, а целта на мерките за помощ не е икономическото развитие на определен район.
(159)
Комисията счита, че в случая са приложими единствено насоките на общността за държавните помощи за оздравяване и преструктуриране на предприятия в затруднение. Тъй като помощта е предоставена през март 2003 г., приложими са насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г.
(160)
В тях предоставянето на помощи се поставя в зависимост от изпълнението на плана за преструктуриране, чиято продължителност трябва да е възможно най-кратка и който трябва да възстанови дългосрочната жизнеспособност на предприятието в рамките на един разумен срок и въз основа на разумни предположения за бъдещите условия за дейност. Когато Комисията откри официалната процедура за разследване, тя изрази съмнения по тази въпрос, но въпреки това Германия не предостави никаква информация, която да покаже, че гаранциите са били предоставени въз основа на добър план за преструктуриране, който би възстановил рентабилността на групата.
(161)
В допълнение трябва да бъдат предприети мерки за смекчаване, доколкото е възможно, на неблагоприятните последици от помощта за конкурентите. Това обикновено означава ограничаване на присъствието на предприятието на пазара или пазарите след края на периода на преструктуриране. Комисията не разполага с никаква информация относно съответния пазар и дела на Biria group на него. Също така тя няма никаква информация за евентуални компенсаторни мерки, ограничаващи присъствието на предприятието на пазара. Точно обратното, изглежда Biria group се е разширило през 2001 г. чрез поглъщането на Checker Pig и Bike Systems.
(162)
В съответствие с насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. размерът на помощта следва да бъде строго ограничен до необходимия минимум за осъществяване на преструктурирането в контекста на наличните финансови ресурси на дружеството и неговите акционери. В допълнение получателите на помощта трябва да имат значително участие в разходите по преструктурирането със собствени ресурси или от външно финансиране при пазарни условия. Тъй като предоставянето на помощта не се е основавало на план за преструктуриране, Комисията не разполага с информация за приноса на получателя или за ограничаване на помощта до необходимия минимум.
(163)
В съответствие с насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. помощта за преструктуриране следва да се предоставя само веднъж. Ако съответното предприятие вече е получавало помощ за преструктуриране и ако са изминали по-малко от десет години от приключване на периода на преструктуриране, Комисията по правило ще позволи допълнителна помощ за преструктуриране само при извънредни и непредвидени обстоятелства.
(164)
През април 1996 г. и през март 1998 г. Sachsen Zweirad GmbH е получило помощ за преструктуриране въз основа на одобрена схема за помощ под формата на публично дялово участие в размер, възлизащ общо на 1 278 200 EUR. Тъй като са изминали по-малко от 10 години след приключване на периода на преструктуриране на Sachsen Zweirad GmbH и понеже Комисията не е запозната с наличието на евентуални извънредни и непредвидени обстоятелства, двете гаранции не отговарят на условието за еднократност („one time, last time“).
(165)
Комисията достига до заключението, че изискванията на насоките за оздравяване и преструктуриране от 1999 г. не са спазени.
(166)
Освен това Комисията е на мнение, че мерки 2 и 3 не попадат в обхвата на други насоки или регламенти на Общността, приложими към помощи в области като научноизследователска и развойна дейност, околна среда, малки и средни предприятия, заетост и обучение, или рисков капитал. Тъй като с мярката не се преследва цел от общ интерес, тя се счита за оперативна помощ, която е несъвместима с ДФЕС.
VII. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(167)
Комисията достига до заключението, че участието на gbb в размер на 1 070 732 EUR в Bike Systems, гаранцията от 80 %, предоставена за заем на стойност 5,6 млн. EUR за Sachsen Zweirad GmbH, и гаранцията от 80 %, предоставена за заем на стойност 24 875 000 EUR за Biria GmbH (по-късно Biria AG) представляват държавна помощ и не отговарят на критериите за съвместимост с вътрешния пазар.
(168)
Съгласно член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 Комисията има основно задължение да постанови възстановяването на тази несъвместима помощ от страна на бенефициера,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, предоставена от Германия на Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (понастоящем MB System), Sachsen Zweirad GmbH и Biria GmbH (по-късно Biria AG, понастоящем MB Immobilien), е несъвместима с вътрешния пазар. Помощта се състои от следните мерки:
а)
мярка 1: непряко дялово участие (stille Einlage) в размер на 2 070 732 EUR, предоставено на Bike Systems GmbH & Co. Thüringer Zweiradwerk KG (понастоящем MB System); компонентът на помощ представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 1 000 базисни пункта, и възнаграждението, дължимо по участието (фиксираното възнаграждение плюс 50 % от променливото възнаграждение);
б)
мярка 2: гаранция от 4 480 000 EUR, предоставена на Sachsen Zweirad GmbH (по-късно Biria AG, понастоящем MB Immobilien); компонентът на помощ представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 800 базисни пункта, и общите разходи за финансиране на гарантирания заем (лихвения процент, при който е предоставен гарантираният заем, плюс всякакви премии, платени за гаранцията);
в)
мярка 3: гаранция от 19 900 000 EUR, предоставена на Biria GmbH (по-късно Biria AG, понастоящем MB Immobilien); компонентът на помощ представлява разликата между референтния лихвен процент, плюс 700 базисни пункта, и общите разходи за финансиране на гарантирания заем (лихвения процент, при който е предоставен гарантираният заем, плюс всякакви премии, платени за гаранцията).
Член 2
1. Германия възстановява от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Възстановяването се извършва без забавяне и в съответствие с процедурите на националното законодателство, при условие че те позволяват незабавното и ефективно изпълнение на решението.
3. Сумите, които подлежат на възстановяване, включват лихви от датата, на която помощта е предоставена на получателя, до датата на действителното им възстановяване.
4. Лихвата се изчислява с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията (27).
5. Германия анулира всички останали изплащания на помощта, посочена в член 1, считано от датата на уведомяване за настоящото решение.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се извършва незабавно и ефективно.
2. Германия осигурява изпълнението на настоящото решение в срок от четири месеца от датата, на която е уведомено за него.
Член 4
1. В срок от два месеца след уведомлението за настоящото решение Германия изпраща следната информация на Комисията:
а)
общата сума (главница и лихви), подлежаща на възстановяване от получателя;
б)
подробно описание на вече предприетите или планирани мерки за спазване на настоящото решение;
в)
документи, доказващи, че на получателя е наредено да възстанови помощта.
2. Германия информира Комисията за напредъка по националните мерки, предприети за изпълнение на настоящото решение, до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. При поискване от страна на Комисията Германия предоставя незабавно информация за вече предприетите или планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също подробна информация относно сумите на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Федерална република Германия.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2010 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 14 décembre 2010
concernant l’aide d’État C 38/05 (ex NN 52/04) de l’Allemagne en faveur du groupe Biria
[notifiée sous le numéro C(2010) 8289]
(Le texte en langue allemande est le seul faisant foi.)
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2011/471/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 108, paragraphe 2, premier alinéa (1),
vu l’accord sur l’Espace économique européen, et notamment son article 62, paragraphe 1, point a),
après avoir invité les intéressés à présenter leurs observations conformément auxdits articles (2), et compte tenu de ces observations,
considérant ce qui suit:
I. PROCÉDURE
1.1. Procédure devant la Commission
(1)
Le 23 janvier et le 20 août 2002, une plainte a été adressée à la Commission dénonçant une aide d’État présumée sous la forme d’une garantie de l’État accordée au groupe Biria.
(2)
Après un échange de lettres entre la Commission et l’Allemagne, cette dernière a annoncé à la Commission, par courrier du 24 janvier 2003, enregistré le 28 janvier 2003, le retrait de l’octroi de la garantie, qui était subordonné à l’autorisation de la Commission. Le plaignant en a été informé par courrier du 17 février 2003.
(3)
Par courrier du 1er juillet 2003, enregistré le 9 juillet 2003, et par courrier du 8 août 2003, enregistré le 5 septembre 2003, le plaignant a fourni des renseignements supplémentaires sur une autre garantie de l’État accordée au groupe Biria et sur des prises de participation publiques dans des entreprises du groupe.
(4)
Par courrier du 9 septembre 2003, la Commission a demandé des éclaircissements à l’Allemagne, qu’elle lui a fournis par courrier du 14 octobre 2003, enregistré le 16 octobre 2003. La Commission a demandé de plus amples informations par une lettre adressée à l’Allemagne le 9 décembre 2003, à laquelle cette dernière a répondu par courrier du 19 mars 2004, enregistré le jour même.
(5)
Le 18 octobre 2004, la Commission a adressé à l’Allemagne une injonction de fournir des informations supplémentaires, dans la mesure où elle doutait que les mesures d’aide accordées au groupe Biria fussent conformes aux régimes d’aide sur la base desquels elles avaient prétendument été octroyées. En réponse à cette injonction, l’Allemagne a communiqué des renseignements supplémentaires par courrier du 31 janvier 2005, enregistré le jour même.
(6)
Le 20 octobre 2005, la Commission a ouvert la procédure formelle d’examen concernant trois aides d’État présumées. Elle a constaté dans la même décision que plusieurs autres mesures présumées illégales ne constituaient pas des aides d’État ou avaient été octroyées dans le respect du régime d’aide approuvé. La décision de la Commission a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (3). La Commission a invité toutes les parties intéressées à faire part de leurs observations sur les aides éventuelles. Une des parties, qui requiert l’anonymat, a transmis ses observations par lettre du 27 janvier 2006, enregistrée le 30 janvier 2006; Prophete GmbH & Co. KG, Rheda-Wiedenbrück et Pantherwerke AG, Löhne, ont fait part de leurs observations par lettre du 6 février de la même année, enregistrée le jour même, et Vaterland-Werke GmbH & Co. KG, Neuenrade, par courrier du 6 février 2006, enregistré le jour même, et par courrier du 27 février 2006, enregistré le jour même.
(7)
Ces observations ont été communiquées à l’Allemagne par les courriers du 6 février 2006 et du 2 mars 2006. L’Allemagne y a répondu par lettre du 5 avril 2006, enregistrée le 7 avril 2006, et par lettre du 12 mai 2006, enregistrée le jour même.
(8)
L’Allemagne a commenté l’ouverture de la procédure formelle d’examen par lettre du 23 janvier 2006, enregistrée le jour même.
(9)
Dans un courrier du 6 février 2006, la Commission a demandé des éclaircissements à l’Allemagne, qui les a transmis par courrier du 5 avril 2006, enregistré le 7 avril 2006. La Commission a sollicité des renseignements supplémentaires par une nouvelle demande du 19 juillet 2006, à laquelle l’Allemagne a répondu par courrier du 25 septembre 2006, enregistré le 26 septembre 2006.
(10)
Le 24 janvier 2007, la Commission a rendu sa décision (4) conformément à l’article 7, paragraphe 5, et à l’article 14, paragraphe 1, du règlement (CE) no 659/1999 du Conseil du 22 mars 1999 relatif aux modalités d’application de l’article 93 du traité CE (5).
1.2. Procédure devant le Tribunal
(11)
Le 5 avril 2007, l’État libre de Saxe a introduit un recours contre la décision de la Commission, pour ce qui concerne les mesures 2 et 3 (affaire T-102/07). Un autre recours a été introduit le 16 avril 2007 par MB Immobilien Verwaltungs GmbH et MB System GmbH & Co. KG, successeurs en droit du bénéficiaire de l’aide, à qui s’adressait la décision (affaire T-120/07). Ce dernier recours portait sur l’ensemble des trois mesures constituant l’objet de la décision. Les deux affaires ont été jointes par l’ordonnance du président du Tribunal du 24 novembre 2008.
(12)
Dans son arrêt du 3 mars 2010, le Tribunal a annulé la décision de la Commission du 24 janvier 2007.
(13)
Les recours (qui se recoupent largement) présentaient principalement les moyens suivants. Les requérants invoquaient premièrement que la Commission aurait conclu à tort que les mesures 2 et 3 n’étaient pas couvertes par le régime d’aide allemand autorisé. Deuxièmement, l’appréciation des faits par la Commission ayant conduit à conclure que l’entreprise bénéficiaire était en difficulté serait erronée. Troisièmement, les requérants invoquaient un défaut de motivation de la décision de la Commission concernant le montant de l’élément d’aide.
(14)
Le Tribunal a confirmé la décision de la Commission pour ce qui concerne la conclusion selon laquelle les mesures 2 et 3 n’étaient pas couvertes par le régime d’aide allemand autorisé. Par ailleurs, le Tribunal a confirmé le classement du bénéficiaire, effectué par la Commission, comme «entreprise en difficulté» en vertu de la définition donnée par les lignes directrices pour les aides d’État au sauvetage et à la restructuration de 1999 (6) (ci-après «les lignes directrices de 1999»). Il a annulé la décision uniquement en raison d’un défaut de motivation des primes de risque invoquées pour le calcul de l’élément d’aide. Le Tribunal a notamment constaté qu’il ne suffisait pas, pour le calcul de l’élément d’aide d’un prêt accordé à une entreprise en difficulté, de faire simplement référence à la communication de la Commission concernant la méthode de fixation des taux de référence et d’actualisation de 1997 (7) (ci-après «communication sur les taux de référence de 1997») pour justifier l’utilisation des différentes primes de risque.
(15)
La présente décision vise donc à transcrire le jugement du Tribunal conformément à l’article 266, paragraphe 1, du TFUE et explique plus en détail le calcul de l’élément d’aide de la mesure en question, effectué par la Commission. Cette décision ne change rien à l’appréciation de l’aide effectuée par la Commission dans sa décision du 24 janvier 2007. Cela concerne en particulier les aspects déjà examinés par le Tribunal.
1.3. Procédure à la suite de l’arrêt du Tribunal
(16)
À la suite de l’arrêt du Tribunal, les bénéficiaires ont adressé de nouvelles observations par courrier du 7 juin 2010, enregistré le jour même. Ces observations ont été transmises à l’Allemagne le 16 juin 2010. La réponse de l’Allemagne aux observations des bénéficiaires a été adressée à la Commission le 12 juillet 2010 et enregistrée le même jour.
(17)
Le 19 août 2010, la Commission a adressé à l’Allemagne une demande d’informations, à laquelle ce pays a répondu par courrier du 14 septembre 2010, enregistré le même jour.
II. DESCRIPTION
2.1. Le bénéficiaire des mesures
(18)
Jusqu’au 7 novembre 2005, le groupe Biria fabriquait et commercialisait des bicyclettes. Le siège de la société mère du groupe, dénommée à l’époque Biria AG, se trouvait à Neukirch, en Saxe, une zone assistée au sens de l’article 107, paragraphe 3, point a), du TFUE (8).
(19)
En 2003, le groupe a enregistré un chiffre d’affaires de 93,2 millions d’EUR (83,8 millions d’EUR en 2002) et un bénéfice de 3,7 millions d’EUR (en 2002, il avait enregistré une perte de 5,8 millions d’EUR). Il comptait 415 employés en 2003 (490 en 2002) et est par conséquent considéré comme une grande entreprise.
(20)
La société mère a été créée en 2003 par la fusion de l’ancienne Biria AG avec l’une de ses filiales, Sachsen Zweirad GmbH. À cette occasion, le nom de l’entreprise a été transformé, passant de Sachsen Zweirad GmbH à Biria GmbH. En avril 2005, Biria GmbH est devenue Biria AG. En 2003, Biria GmbH a enregistré un chiffre d’affaires de 55,7 millions d’EUR et un bénéfice de 3,6 millions d’EUR. L’unique propriétaire de Biria AG est M. Mehdi Biria. La société mère sera dénommée ci-après «Biria».
(21)
Outre la société mère, les entreprises les plus importantes du groupe sont Bike Systems GmbH & Co Thüringer Zweiradwerk KG (ci-après «Bike Systems») - détenue par Biria par l’intermédiaire de sa filiale Bike Systems Betriebs- und Beteiligungsgesellschaft mbH (ci-après «BSBG») - et Checker Pig GmbH.
(22)
Le siège de Bike Systems se trouve à Nordhausen, en Thuringe, une zone assistée au sens de l’article 107, paragraphe 3, point a), du TFUE. En 2003, Bike Systems a réalisé un chiffre d’affaires de 6,1 millions d’EUR et enregistré des pertes de 0,6 million d’EUR. Elle employait 157 personnes. Bike Systems produit exclusivement des bicyclettes pour la société mère BSBG (contrat de sous-traitance), laquelle se charge de leur commercialisation.
(23)
Le siège de Checker Pig GmbH se situe à Dresde, en Saxe, une zone assistée au sens de l’article 107, paragraphe 3, point a), du TFUE. En 2003, Checker Pig GmbH a réalisé un chiffre d’affaires de 6,9 millions d’EUR et enregistré des pertes de 0,4 million d’EUR. Elle employait 43 personnes.
(24)
Le 7 novembre 2005, Biria a cédé la majorité de ses actifs à deux entreprises du groupe Lone Star, un fonds de placement privé, mais a conservé ses biens immeubles, qu’elle a loués à ce groupe. Les actifs ont été cédés pour 11,5 millions d’EUR. Un expert indépendant a estimé le prix du marché de ces actifs à 10,7 millions d’EUR.
(25)
Il ressort des renseignements fournis par l’Allemagne que cette cession a fait l’objet d’un appel d’offres ouvert, transparent et inconditionnel, publié sur l’internet et dans plusieurs journaux. Pour faire participer un nouvel investisseur, plusieurs solutions étaient prévues: l’acquisition d’actifs (accord de cession d’actifs), l’acquisition de tous les actifs en bloc ou l’achat de participations. Lone Star a finalement acquis les actifs dans le cadre d’un accord de cession d’actifs.
(26)
Selon l’Allemagne, la procédure de vente de l’entreprise a été entamée avant la décision de la Commission du 20 octobre 2005 d’ouvrir la procédure formelle d’examen. La première échéance pour la soumission des offres était fixée au 4 octobre 2005.
(27)
L’actuel successeur en droit de la nouvelle Biria AG est MB Immobilien Verwaltungs GmbH (ci-après «MB Immobilien»). Le successeur en droit de Bike Systems est MB System GmbH und Co. KG (ci-après «MB System»). Depuis juillet 2008, MB Immobilien est en liquidation.
(28)
Dans le cadre de la présente décision, à l’exception de la société mère Biria, les dénominations utilisées pour désigner les entreprises sont celles qui étaient les leurs au moment de l’octroi de la garantie.
2.2. Les mesures financières
(29)
Mesure 1: en mars 2001, gbb Beteiligungs AG (ci-après «gbb») a pris une participation tacite dans Bike Systems à hauteur de 2 070 732 EUR, valable jusqu’à la fin 2010. Cette entreprise était alors une filiale à 100 % de DtA-Beteiligungs-Holding AG, elle-même filiale à 100 % de la Deutsche Ausgleichsbank, une banque du Bund instituée par la loi en tant qu’organisme de droit public et qui accorde des aides aux entreprises.
(30)
La gbb Beteiligungs AG existait déjà au temps de la République démocratique allemande en tant que banque d’État pour le secteur agricole. Avec le traité d’Union, elle est devenue, en 1990, la Berliner Genossenschaftsbank, un organisme de droit public sous contrôle du ministère fédéral des finances. En 1991, sa dénomination a été modifiée pour devenir gbb Beteiligungsholding et, en 1997, elle a été transformée en société anonyme. Elle n’était donc plus la propriété de l’État fédéral, mais une filiale de la Deutsche Ausgleichsbank. Depuis la création de gbb, l’administration publique a exercé une forte influence sur l’entreprise. Tant que gbb était un organisme de droit public, elle était sous le contrôle direct du ministère compétent et des représentants de l’administration siégeaient dans son conseil de surveillance. Après sa transformation en société anonyme et son intégration dans la Deutsche Ausgleichsbank, elle était soumise au contrôle exercé par les autorités publiques sur cette dernière (voir les considérants suivants).
(31)
En tant qu’organisme de droit public, la Deutsche Ausgleichsbank était placée sous la surveillance du ministère fédéral de l’intérieur. Par ailleurs, son conseil de surveillance était principalement constitué de représentants des ministères fédéraux et régionaux et de membres du Bundestag.
(32)
Selon l’article 4, paragraphe 1, de la loi relative à la Deutsche Ausgleichsbank, l’activité de la banque se limite au financement de mesures visant à promouvoir les petites et moyennes entreprises et les professions libérales, la protection de l’environnement, la politique sociale et la réintégration des personnes déplacées au cours de la Seconde guerre mondiale.
(33)
L’article 4, paragraphe 4, de la loi relative à la Deutsche Ausgleichsbank permet à la banque de prendre des participations dans d’autres entreprises si le conseil de surveillance et le ministère chargé de la surveillance de la banque marquent leur accord.
(34)
La participation à Bike Systems est indiquée dans les rapports annuels de 2001 et 2002 de la Deutsche Ausgleichsbank, car la participation correspondant à la participation tacite s’élevait à 20 % et dépassait donc le plafond au-dessus duquel il est nécessaire qu’elle figure au rapport. En 2001, gbb détenait des participations de 20 % au minimum dans un total de 18 entreprises.
(35)
En 2003, sur la base d’une loi fédérale, la Deutsche Ausgleichsbank et le Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW) fusionnent.
(36)
La Deutsche Ausgleichsbank, comme le KfW, sont des organismes d’aide, c’est-à-dire des banques dont l’activité se limite à financer des mesures de politique régionale, économique et sociale. Dans le cadre des mesures appropriées que l’Allemagne a acceptées dans le cadre de l’affaire E10/2000 (9), les activités des organismes d’aide étaient limitées à certains domaines non commerciaux, dont la gestion de programmes de soutien en faveur des petites et moyennes entreprises.
(37)
Selon l’Allemagne, cette prise de participation de gbb dans Bike Systems s’est faite aux conditions du marché et ne constitue donc pas une aide d’État.
(38)
Mesure 2: le 20 mars 2003, le Land de Saxe a accordé une garantie de 80 % pour un crédit d’exploitation d’un montant de 5,6 millions d’EUR à Sachsen Zweirad GmbH, dont l’échéance initiale était fixée à la fin 2008. La garantie a été restituée en janvier 2004 et remplacée par une garantie en faveur de Biria GmbH (voir la mesure 3). Cette garantie a été accordée en vertu de la directive du Land de Saxe sur les garanties, un régime d’aide approuvé par la Commission (10).
(39)
Mesure 3: le 9 décembre 2003, le Land de Saxe a accordé une garantie de 80 % pour un crédit d’exploitation d’un montant de 24 875 000 EUR à Biria GmbH (devenue plus tard Biria AG) pour financer la hausse prévue du volume des ventes et pour réorienter la stratégie de financement du groupe. Ce crédit, dont l’échéance est fixée au 31 décembre 2011, se compose d’un prêt remboursable de 8 millions d’EUR, d’un crédit sur compte courant de 7,45 millions d’EUR et de 9,425 millions d’EUR pour les besoins financiers saisonniers. La garantie a été accordée en vertu de la directive du Land de Saxe sur les garanties, un régime d’aide approuvé par la Commission, moyennant la restitution de la garantie accordée à Sachsen Zweirad GmbH (mesure 2). La garantie n’a donc pris effet que le 5 janvier 2004, après la restitution de la garantie octroyée à Sachsen Zweirad.
III. MOTIFS DE L’OUVERTURE DE LA PROCÉDURE FORMELLE D’EXAMEN
(40)
La Commission a ouvert la procédure formelle d’examen car elle avait des doutes au sujet de l’affirmation de l’Allemagne selon laquelle la participation tacite avait été prise aux conditions du marché. Selon la Commission, Bike Systems venait juste d’être sauvée de l’insolvabilité grâce à l’adoption d’un plan d’insolvabilité, de sorte que les perspectives d’avenir de l’entreprise étaient incertaines. Elle aurait donc dû à cette époque être considérée comme une entreprise en difficulté. La Commission doutait du caractère raisonnable de la rémunération au regard du risque, de même que du respect des conditions du marché dans le cadre de la prise de participation tacite. Concernant l’éventuelle application des exceptions prévues à l’article 107, paragraphes 2 et 3, du TFUE, la Commission ne disposait d’aucune information lui permettant de juger si les conditions des lignes directrices de 1999 avaient été respectées.
(41)
La Commission a en outre ouvert la procédure formelle d’examen parce qu’elle avait conclu à titre provisoire que les conditions du régime d’aide sur la base duquel les garanties avaient été accordées à Sachsen Zweirad GmbH et à Biria GmbH n’étaient pas respectées et que, de ce fait, ces garanties n’entraient pas dans le cadre du régime d’aide qu’elle avait approuvé. Selon la Commission, ces deux entreprises étaient en difficulté au moment de l’octroi des garanties. Étant donné qu’il s’agit en outre de grandes entreprises, les garanties auraient dû lui être notifiées individuellement, même dans le cadre de ce régime d’aide. Concernant l’éventuelle application des exceptions prévues à l’article 107, paragraphes 2 et 3, du TFUE, la Commission doutait du respect des conditions des lignes directrices de 1999.
IV. OBSERVATIONS DES INTÉRESSÉS
(42)
La Commission a reçu les observations d’une partie qui a requis l’anonymat et des entreprises Prophete GmbH & Co. KG et Pantherwerke AG, ainsi que de Vaterland-Werke GmbH & Co. KG.
4.1. Observations d’un concurrent requérant l’anonymat
(43)
Dans ses observations relatives à l’ouverture de la procédure formelle d’examen, le concurrent qui souhaite conserver l’anonymat affirme que la garantie de l’État de 24,5 millions d’EUR a permis à Biria AG de vendre des bicyclettes à des prix inférieurs à leur prix de revient aux clients du concurrent, bien que ce dernier possède le site de production le plus économique d’Allemagne.
(44)
En outre, si Biria AG a pu engranger des bénéfices en 2003, c’est uniquement parce que des établissements bancaires ont renoncé à des créances d’un montant de 8,567 millions d’EUR. Au cours des années suivantes, 2004 et 2005, Biria AG a à nouveau essuyé des pertes.
(45)
Le concurrent fait de plus observer que Biria a été vendue à Lone Star en vertu d’un accord de cession d’actifs et que, dans ce cadre, Sachsen-LB et la PME de participation ont vraisemblablement renoncé à une grande partie de leurs créances. La nouvelle société Biria GmbH, qui appartient au groupe Lone Star, a acquis la totalité des actifs de l’ancienne Biria AG.
4.2. Prophete GmbH & Co. KG et Pantherwerke AG
(46)
Dans leurs observations relatives à l’ouverture de la procédure formelle d’examen, Prophete GmbH & Co. KG et Pantherwerke AG (ci-après «Prophete et Pantherwerke») affirment que grâce aux aides d’État, Biria a pu pratiquer des prix intenables aux conditions normales du marché. Les deux entreprises sont en concurrence avec Biria et sont de ce fait directement affectées par l’aide.
(47)
Le groupe Biria est le plus grand fabricant de bicyclettes en Allemagne, sa production s’élevant à environ 700 000 cycles par an. Les entreprises du groupe occupent deux segments du marché du cycle: le commerce non spécialisé et le commerce de gros spécialisé.
(48)
Le segment non spécialisé comprend l’ensemble du commerce de détail, assuré par les grandes chaînes de distribution et la vente par correspondance. Le prix des bicyclettes de ce segment varie généralement entre 100 et 199 EUR. Prophete et Pantherwerke estiment que quelque 1,5 million de cycles sont vendus sur ce marché. Biria, qui écoule 650 000 cycles, dispose d’une part de quelque 50 % de ce segment.
(49)
Le groupe Biria jouit également, selon Prophete et Pantherwerke, d’une position dominante dans le commerce de gros spécialisé. Ce segment du marché représente un volume commercial de 150 000 à 200 000 cycles, dont les prix peuvent atteindre jusqu’à 400 EUR dans le commerce de gros spécialisé. Pantherwerke est un concurrent direct de Biria sur ce segment.
(50)
Prophete et Pantherwerke constatent depuis plusieurs années que les offres de prix du groupe Biria sont constamment inférieures à celles des autres fabricants. Cette différence ne s’explique pas sur le plan économique, car si le groupe Biria fabrique effectivement un volume plus important de par sa position dominante, il ne bénéficie pas pour autant de conditions plus favorables. Prophete et Pantherwerke soupçonnent le groupe Birial d’avoir subi de lourdes pertes ces dernières années en raison des prix de vente inférieurs qu’il pratique.
(51)
Concernant la participation tacite, Prophete et Pantherwerke doutent qu’un investisseur privé aurait pris une telle participation compte tenu de la situation économique de Bike Systems en mars 2001.
(52)
Selon Prophete et Pantherwerke, l’octroi des deux garanties à Sachsen Zweirad GmbH et à Biria en 2003 et 2004 est incompatible avec les règles de l’Union européenne applicables aux aides d’État. Ils estiment en effet que les entreprises bénéficiaires se trouvaient en difficulté lors de l’octroi de ces garanties. La nouvelle entreprise Biria doit être considérée comme le successeur en droit des deux précédentes entreprises desquelles elle est issue. Le bilan d’ouverture de l’entreprise nouvellement créée n’est pas significatif.
(53)
L’octroi de ces deux garanties est contraire au principe de l’aide unique car l’activité économique des entreprises du groupe Biria n’a pu être maintenue à flot à maintes reprises que grâce à des aides publiques.
(54)
Aucune mesure n’a été prise pour compenser le préjudice subi par les concurrents du groupe Biria, telle que la limitation de sa présence sur le marché. Au contraire, la stratégie de ce groupe était d’étendre encore davantage son activité au moyen d’une politique tarifaire agressive. Biria aurait annoncé sur sa page d’accueil vouloir accroître sa production par rapport à 2004 pour atteindre les 850 000 unités vendues en 2005. Prophete et Pantherwerke renvoient également à un communiqué de presse dans lequel le propriétaire de Biria AG déclare avoir cédé l’entreprise au fonds de placement privé Lone Star.
4.3. Vaterland-Werke GmbH & Co. KG
(55)
Dans ses observations relatives à l’ouverture de la procédure formelle d’examen, Vaterland-Werke GmbH & Co. KG (Vaterland-Werke) fait observer qu’avec une production de 700 000 à 800 000 cycles par an, le groupe Biria est le premier fabricant d’Allemagne. Seule MIFA Mitteldeutsche Fahrradwerke atteint une production équivalente, avec 700 000 cycles par an. Les autres fabricants n’en produisent qu’entre 250 000 et 400 000.
(56)
Vaterland-Werke et Biria sont toutes deux présentes sur le marché non spécialisé, qui englobe également les grandes chaînes de distribution et les grosses entreprises de vente par correspondance. Dans ce segment, la concurrence est très rude et Biria est connue pour sa politique commerciale agressive, ses prix étant inférieurs aux prix de revient. Ce comportement n’est possible que grâce à l’apport de moyens financiers extérieurs, à savoir des aides d’État dans le cas de Biria. Cette situation constitue une menace pour tous ses petits concurrents, qui ne bénéficient pas d’aides d’État. Vaterland-Werke est à cet égard particulièrement touchée et ne peut consacrer ses capacités de production inutilisées à d’autres commandes. Étant donné l’excès de capacités sur le marché, si un fabricant augmente les siennes à l’aide de subventions publiques, il ne peut le faire qu’au détriment de ses concurrents.
(57)
Concernant la participation tacite, Vaterland-Werke doute qu’un investisseur privé aurait pris une telle participation eu égard à la situation économique de Bike Systems en mars 2001.
(58)
Selon Vaterland-Werke, l’octroi des deux garanties à Sachsen Zweirad GmbH et à Biria en 2003 et 2004 est incompatible avec les règles de l’Union européenne applicables aux aides d’État. Elle estime que les entreprises bénéficiaires se trouvaient en difficulté lors de l’octroi des garanties. La nouvelle entreprise Biria doit être considérée comme le successeur en droit des deux précédentes entreprises dont elle est issue. Le bilan d’ouverture de l’entreprise nouvellement créée n’est pas significatif.
(59)
L’octroi de ces deux garanties est contraire au principe de l’aide unique car l’activité économique des entreprises du groupe Biria n’a pu être maintenue à flot à maintes reprises qu’avec des aides publiques.
(60)
Aucune mesure n’a été prise pour compenser le préjudice subi par les concurrents du groupe Biria, telle que la limitation de sa présence sur le marché. Au contraire, la stratégie de ce groupe était d’étendre encore davantage son activité au moyen d’une politique tarifaire agressive. Biria aurait annoncé sur sa page d’accueil vouloir accroître sa production par rapport à 2004 pour atteindre les 850 000 unités vendues en 2005. Vaterland-Werke renvoie également à un communiqué de presse dans lequel le propriétaire de Biria AG déclare avoir cédé l’entreprise au fonds de placement privé Lone Star.
4.4. Les bénéficiaires
(61)
Dans leurs observations du 7 juin 2010, à la suite de l’annulation de la décision initiale par le Tribunal, les bénéficiaires ont transmis de nouvelles informations.
(62)
Ils estimaient en particulier que la Commission devait tenir compte, pour apprécier la participation tacite de gbb dans Bike Systems (mesure 1), de l’existence d’une lettre de patronage émise par Biria GmbH. L’entreprise Biria GmbH est une autre personne morale que celle née de la fusion de l’ancienne Biria AG et de Sachsen-Zweirad GmbH, évoquée au considérant 20. L’entreprise Biria GmbH, qui a émis la lettre de patronage au profit de Bike Systems, est le prédécesseur en droit de l’ancienne Biria AG.
V. OBSERVATIONS DE L’ALLEMAGNE
(63)
En réponse à l’ouverture de la procédure formelle d’examen, l’Allemagne affirme que la participation tacite de gbb a été prise aux conditions du marché. Elle partage l’avis de la Commission selon lequel une participation tacite engendre davantage de risques qu’un prêt classique. Les conditions de cette participation tacite seraient toutefois conçues de manière à respecter les dispositions de la communication sur les taux de référence de 1997, selon lesquelles le taux de référence est un taux plancher qui peut être augmenté dans des situations de risque particulier. Dans ce cas, le taux de référence peut être majoré d’une prime de 400 points de base, voire davantage.
(64)
La rémunération de la participation tacite s’élève, selon l’Allemagne, à 12,25 % (8,75 % de taux fixe et 3,5 % en fonction des bénéfices), à savoir 600 points de base au-dessus du taux de référence de 6,33 % de la Commission. Gbb a donc tenu compte du fait que l’entreprise se trouvait dans une phase de restructuration et que le risque de la participation tacite était accru en raison de la réorientation de l’entreprise et de l’absence de sûretés. Cette majoration de 200 points de base traduit ce risque supplémentaire.
(65)
La participation tacite tenait davantage d’une prévision d’une augmentation du chiffre d’affaires de l’entreprise, qui est passé de 0,89 million d’EUR en 2001 à 3,38 millions d’EUR en 2003. L’Allemagne en conclut que la rémunération convenue de la participation tacite de 12,25 % reflétait les risques. Elle estime que la variabilité d’une partie de la rémunération est sans importance, étant donné qu’elle est normale dans le cas de participations tacites et que c’est une pratique courante pour un investisseur dans une économie de marché.
(66)
Concernant la garantie accordée à Sachsen Zweirad GmbH, les autorités allemandes estiment que l’entreprise ne se trouvait pas en difficulté au moment de l’octroi de cette garantie et qu’elle ne remplissait aucun des critères définissant une entreprise en difficulté au sens des lignes directrices de 1999. L’entreprise disposait en 2003 (jusqu’à ce qu’elle fusionne avec Biria en octobre) d’un capital propre de 404 millions d’EUR et avait réalisé un bénéfice de 2,1 millions d’EUR. Sa situation économique en 2003 était meilleure qu’en 2001 et en 2002, grâce aux efforts de consolidation qu’elle a déployés à la fin 2002 et à de meilleures conditions sur le marché.
(67)
S’il est vrai que l’entreprise avait des problèmes de liquidités, la situation n’était pas «grave». Il n’y avait aucun risque que les établissements bancaires privées ne prolongent pas leurs crédits. Le versement d’intérêts élevés n’aurait pas non plus posé de problèmes de liquidités, contrairement à ce qu’affirme la Commission.
(68)
Concernant la garantie accordée à Biria GmbH (devenue par la suite Biria AG), l’Allemagne estime qu’elle a été accordée en raison de la nouvelle stratégie du groupe Biria, qui prévoyait de charger Biria GmbH de l’organisation du groupe et de l’approvisionnement, de la production et des ventes. En plus du besoin de financement nécessaire à l’augmentation du volume d’activité, la stratégie prévoyait la réorganisation du financement global du groupe.
(69)
D’après l’Allemagne, Biria GmbH (devenue par la suite Biria AG) n’était pas une entreprise en difficulté lors de l’octroi de la garantie. À cet égard, il convient de faire la distinction entre l’ancienne Biria AG et la nouvelle. Cette dernière n’aurait pu être considérée comme étant en difficulté que si elle avait hérité des difficultés de l’ancienne (pour autant que l’ancienne se fût trouvée en difficulté), ce qui n’était pas le cas de la nouvelle Biria AG. La nouvelle Biria AG est née de la fusion de l’ancienne Biria AG et de Sachsen Zweirad GmbH, qui ne se trouvait nullement en difficulté et qui était économiquement la plus robuste au moment de la fusion. C’est pourquoi il ne serait pas possible de déduire de façon automatique que la nouvelle Biria AG se trouvait en difficulté. Même si l’ancienne Biria AG s’était trouvé en difficulté, la fusion avec Sachsen Zweirad GmbH aurait empêché la nouvelle Biria AG de se trouver automatiquement en difficulté.
(70)
L’Allemagne fait en outre observer que le retrait d’un des établissements bancaires privés du financement de l’entreprise découle d’une réorientation stratégique de cette banque à la suite d’une fusion. Les deux autres établissements financiers ont mis fin à leur engagement en même temps que cette banque privée, mais on ne peut y voir le signe d’une perte de confiance, car l’un de ces établissements a continué de cofinancer deux projets spécifiques.
(71)
Les autorités allemandes ajoutent que la fusion de Sachsen Zweirad GmbH et de Biria AG n’avait pas pour objectif de contourner les règles en matière d’aides et d’éviter que l’entreprise ne soit considérée comme étant en difficulté, mais qu’elle était la conséquence d’une nouvelle stratégie du groupe de l’entreprise.
(72)
En réponse aux observations du concurrent requérant l’anonymat, l’Allemagne précise que les chiffres de la structure des coûts de ce concurrent et de Biria ne sont pas comparables. Le chiffre d’affaires du concurrent a augmenté, tandis que les ventes du groupe Biria ont reculé. Parallèlement, le résultat net avant intérêts, impôts, dépréciations et amortissement (l’EBITDA) du concurrent a diminué, alors que celui du groupe Biria est resté inchangé. Il en ressort que les prix de Biria ne font pas l’objet d’un dumping et qu’au contraire, la politique tarifaire du concurrent est plus agressive que celle du groupe Biria.
(73)
Le préjudice économique que le concurrent aurait subi à cause de la politique du groupe Biria n’est ni avéré dans les faits, ni présenté avec cohérence. En outre, sur un marché où règne la concurrence, il est courant qu’une entreprise pratique des prix moins élevés que ceux d’un concurrent.
(74)
S’agissant de la vente des actifs du groupe Biria au groupe Lone Star, l’Allemagne a présenté le détail de l’opération de vente proprement dite et le paiement des créances des créanciers privés et publics.
(75)
En réponse aux observations de Prophete, de Pantherwerke et de Vaterland-Werke, l’Allemagne indique que le marché du cycle se compose de trois segments et non de deux comme l’affirment ces entreprises: le commerce spécialisé, la vente par correspondance et le libre-service. Biria jouit d’une position de force sur le marché de la vente par correspondance, sur lequel elle s’appuie bien moins sur une politique tarifaire agressive que sur les livraisons «juste à temps». En revanche, sur le segment du libre-service, c’est MIFA AG qui domine le marché, et Biria n’en détient qu’une part inférieure à 10 %.
(76)
L’Allemagne réfute l’affirmation de Vaterland-Werke selon laquelle Biria entend étendre ses activités par une politique tarifaire agressive et renvoie aux renseignements qu’elle a fournis au cours de la procédure. Les autorités allemandes précisent que Biria AG a produit 670 000 bicyclettes en 2003 et que ce nombre recule depuis lors.
VI. APPRÉCIATION DE L’AIDE
(77)
L’article 107, paragraphe 1, du TFUE dispose que «sont incompatibles avec le marché intérieur dans la mesure où elles affectent les échanges entre États membres, les aides accordées par les États ou au moyen de ressources d’État sous quelque forme que ce soit qui faussent ou qui menacent de fausser la concurrence en favorisant certaines entreprises ou certaines productions». Selon la jurisprudence constante de la Cour de justice de l’Union européenne, ces aides affectent le marché si l’entreprise bénéficiaire exerce une activité économique qui fait l’objet d’échanges entre États membres.
(78)
Afin d’apprécier l’existence d’une aide d’État, la Commission identifie tout d’abord l’entreprise en cause. Elle examine ensuite pour chaque mesure si les conditions de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE sont remplies. Enfin, elle calcule l’élément d’aide et vérifie la compatibilité de la mesure avec le marché intérieur.
6.1. L’entreprise bénéficiaire
(79)
Les aides ont été octroyées à Sachsen Zweirad GmbH, à Biria ainsi qu’à Bike Systems, une filiale de Biria. Le 7 novembre 2005, Biria a cédé la majorité de ses actifs à deux entreprises du groupe Lone Star, un fonds de placement privé. La Commission constate, d’après les informations présentées, que cette cession a fait l’objet d’un appel d’offres ouvert, transparent et inconditionnel. Selon l’Allemagne, la valeur vénale des éléments d’actifs a été estimée par un expert à 10,7 millions d’EUR. Le montant versé par le groupe Lone Star (11,5 millions d’EUR) était par conséquent supérieur à cette estimation.
(80)
D’après les informations dont elle dispose, la Commission constate que rien ne laisse supposer que le groupe Lone Star ait tiré un avantage quelconque des aides et qu’il ait bénéficié directement ou indirectement des aides accordées à Biria et à Bike Systems.
6.2. Mesure 1: la participation tacite prétendument prise aux conditions du marché
(81)
La prise de participation tacite (mesure 1) émane de gbb. Selon l’Allemagne, cette participation relève du programme propre à gbb, de sorte qu’elle ne procède pas de ressources publiques. Comme cela a déjà été exposé dans la décision d’ouverture de la procédure, la Commission constate qu’au moment de l’acquisition de la participation, gbb était une filiale à 100 % de la Deutsche Ausgleichsbank, qui appartenait elle-même en totalité à la République fédérale d’Allemagne. La gbb est donc une entreprise de droit public. Selon la jurisprudence constante de la Cour, les ressources des entreprises publiques sont toujours considérées comme des ressources publiques (11).
(82)
Pour la Commission, cette mesure est donc forcément imputable à l’État. Sur ce point, la Cour a jugé de la façon suivante dans l’affaire C-482/1999 (Stardust), points 53 à 56:
«53.
À cet égard, il ne saurait être exigé qu’il soit démontré, sur le fondement d’une instruction précise, que les autorités publiques ont incité concrètement l’entreprise publique à prendre les mesures d’aide en cause. En effet, d’une part, eu égard au fait que les relations entre l’État et les entreprises publiques sont étroites, il existe un risque réel que des aides d’État soient octroyées par l’intermédiaire de celles-ci de façon peu transparente et en méconnaissance du régime des aides d’État prévu par le traité.
54.
D’autre part, en règle générale, il sera très difficile pour un tiers, précisément à cause des relations privilégiées existant entre l’État et une entreprise publique, de démontrer dans un cas concret que des mesures d’aide prises par une telle entreprise ont effectivement été adoptées sur instruction des autorités publiques.
55.
Pour ces motifs, il y a lieu d’admettre que l’imputabilité à l’État d’une mesure d’aide prise par une entreprise publique peut être déduite d’un ensemble d’indices résultant des circonstances de l’espèce et du contexte dans lequel cette mesure est intervenue. À cet égard, la Cour a déjà pris en considération le fait que l’organisme en question ne pouvait pas prendre la décision contestée sans tenir compte des exigences des pouvoirs publics (voir, notamment, arrêt Van der Kooy e.a./Commission, précité, point 37) ou que, outre des éléments de nature organique qui liaient les entreprises publiques à l’État, celles-ci, par l’intermédiaire desquelles les aides avaient été accordées, devaient tenir compte des directives émanant d’un comitato interministeriale per la programmazione economica (CIPE) (arrêts précités du 21 mars 1991, Italie/Commission, C-303/88, points 11 et 12, ainsi que Italie/Commission, C-305/89, points 13 et 14).
56.
D’autres indices pourraient, le cas échéant, être pertinents pour conclure à l’imputabilité à l’État d’une mesure d’aide prise par une entreprise publique, tels que, notamment, son intégration dans les structures de l’administration publique, la nature de ses activités et l’exercice de celles-ci sur le marché dans des conditions normales de concurrence avec des opérateurs privés, le statut juridique de l’entreprise, celle-ci relevant du droit public ou du droit commun des sociétés, l’intensité de la tutelle exercée par les autorités publiques sur la gestion de l’entreprise ou tout autre indice indiquant, dans le cas concret, une implication des autorités publiques ou l’improbabilité d’une absence d’implication dans l’adoption d’une mesure, eu égard également à l’ampleur de celle-ci, à son contenu ou aux conditions qu’elle comporte.»
(83)
Dans le cas présent, la Commission a trouvé des indices permettant de conclure que la décision de gbb devait être imputée à l’État.
(84)
Ainsi, gbb s’était vu confier par le gouvernement fédéral la mission d’accorder des subventions et elle était par exemple responsable du fonds de consolidation et de croissance en faveur de l’Allemagne de l’Est, qui avait pour objet de fournir des fonds aux petites et moyennes entreprises de cette région d’Allemagne afin d’augmenter leurs fonds propres.
(85)
La Commission constate ensuite que l’histoire de la gbb est marquée par une forte implication de l’État dans ses décisions. En tant qu’organisme de droit public, elle était tout d’abord sous le contrôle du ministère compétent et des représentants de l’administration siégeaient majoritairement dans son conseil de surveillance. Depuis qu’elle est devenue une société anonyme, sa société mère, la Deutsche Ausgleichsbank, est sous la surveillance du ministère compétent et les représentants de l’administration sont majoritaires dans son conseil de surveillance.
(86)
La Commission constate troisièmement que la société mère, la Deutsche Ausgleichsbank, était un organisme de droit public au moment de la décision concernant la prise de participation, se trouvant sous la surveillance du ministère fédéral de l’intérieur et dont le conseil de surveillance était principalement constitué de représentants des ministères fédéraux et régionaux et de membres du Bundestag. La Deutsche Ausgleichsbank n’a pas l’autorisation de prendre des participations dans d’autres entreprises sans l’accord préalable du ministère chargé de sa surveillance et du conseil de surveillance. C’est pourquoi l’État contrôlait encore les décisions commerciales de gbb, par l’intermédiaire de la société mère, même après sa transformation d’organisme de droit public en société anonyme.
(87)
La Commission constate quatrièmement que l’Allemagne a accepté en 2002 des mesures appropriées concernant les banques de développement allemandes (12). Ces mesures appropriées sont également applicables à la Deutsche Ausgleichsbank. Conformément aux mesures appropriées, les activités de la Deutsche Ausgleichsbank doivent se limiter à financer des mesures de politique structurelle, économique et sociale et les missions du service public de son propriétaire de droit public. En conséquence, la Commission estime que la Deutsche Ausgleichsbank fait partie de ce fait de l’administration publique et que toutes ses actions sont donc imputables à l’État.
(88)
Cinquièmement, la Commission constate que la participation tacite semble relever de la mission d’octroi d’aides pour le «financement des petites et moyennes entreprises» (13).
(89)
La Commission en conclut par conséquent que cette mesure est imputable à l’État.
(90)
D’après l’Allemagne, la prise de participation tacite de gbb dans Bike Systems (mesure 1) s’est faite aux conditions du marché. Le risque que représente une participation tacite correspond à celui associé à un prêt subordonné et est par conséquent considéré comme équivalent à celui d’un prêt à risque élevé. En cas d’insolvabilité ou de liquidation, la participation tacite n’est remboursée qu’après l’apurement de toutes les autres créances. Le risque lié à la participation tacite dépasse dès lors celui d’un prêt d’investissement bancaire classique, qui est d’ordinaire soumis aux conditions de la banque. Le niveau moyen des taux d’intérêt en vigueur sur le marché pour les prêts à moyen et long termes assortis de sûretés normales était de 6,33 % au moment de l’octroi de la garantie. La rémunération d’une telle participation doit par conséquent clairement dépasser ce taux.
(91)
Il a été convenu que la participation fasse l’objet d’une rémunération fixe de 8,75 % et d’une rémunération variable en fonction des bénéfices de 3,5 % (14). La rémunération convenue dépasse donc le taux de référence indiqué.
(92)
Il convient de signaler que cette conclusion suppose que Bike Systems est en mesure de rétablir sa rentabilité. Or, Bike Systems venait tout juste de sortir de l’insolvabilité grâce à l’adoption un plan d’insolvabilité. Ses perspectives d’avenir étaient incertaines, car sa restructuration était restée limitée. Selon le bilan annuel de 2001, l’entreprise a continué à essuyer des pertes cette année-là. Son capital propre est resté négatif, sans pour autant entraîner son insolvabilité, grâce à ses réserves tacites. Il faut par conséquent considérer que Bike Systems était en difficulté à cette époque.
(93)
Concernant la lettre de patronage (voir point 62), la Commission constate tout d’abord que cette information n’était pas disponible au moment de la première décision. Le texte de la lettre de patronage n’a été fourni qu’au cours de la procédure devant le Tribunal.
(94)
Selon la lettre de patronage du 6 mars 2001, Biria GmbH prend connaissance de la participation tacite et s’engage pour toute la durée de sa validité à gérer et à financer Bike Systems de manière à remplir ses obligations découlant de la participation tacite.
(95)
Sur ce point, la Commission expose ce qui suit.
(96)
Concernant la stabilité financière de la société mère (Patron), l’Allemagne a indiqué qu’en 2001, Biria GmbH n’avait pas enregistré un chiffre d’affaires significatif, puisqu’elle agissait uniquement comme distributeur pour d’autres parties du groupe (15). Pour ce qui est de sa capacité financière (16), l’entreprise a enregistré en 1999 un bénéfice après impôts modeste de 205 000 DEM et une perte nette de 473 000 DEM en 2000.
(97)
En raison des pertes subies par l’entreprise, l’apport de fonds propres fut négatif en 1999. Il est devenu positif en 2000, même si cela n’est pas imputable aux performances de l’entreprise, mais à un transfert des bénéfices de la filiale Sachsen Zweirad (17). La Commission constate que la lettre de patronage n’a pas été établie par une entreprise du même groupe se trouvant dans une situation financière solide, mais par la société mère moins performante.
(98)
Pour ces raisons, la Commission conclut que Biria GmbH - indépendamment du fait qu’elle puisse être formellement considérée comme entreprise en difficulté au sens des lignes directrices de 1999 - n’aurait pas été en mesure d’honorer les éventuelles obligations découlant de la participation tacite à hauteur de plus de 2 millions d’EUR. Comme cela a été indiqué précédemment, il convient de constater que le bénéfice comptable de l’année 2000 (avant l’émission de la lettre de patronage) reposait en fait uniquement sur le transfert de bénéfices de la filiale et non sur les performances économiques de l’entreprise et que, sans ce transfert de bénéfices, le niveau de ses fonds propres aurait été négatif (y compris le capital souscrit et d’autres formes de capital telles que les réserves ou les liquidités du bilan). On peut par conséquent s’interroger sur la capacité de Biria GmbH à empêcher l’éventuelle insolvabilité de Bike Systems. En conséquence, la Commission considère que la lettre de patronage fournie ne comporte aucune véritable valeur économique en vue de compenser les difficultés de Bike Systems et qu’elle ne constitue donc pas une garantie solide permettant de réduire la rémunération qu’un investisseur opérant dans une économie de marché aurait exigé pour la participation tacite.
(99)
La Commission parvient donc à la conclusion que la rémunération est inappropriée au regard du risque et que la prise de participation tacite n’a pas respecté les conditions du marché. En conséquence, la prise de participation a procuré à Bike Systems un avantage dont elle n’aurait pu bénéficier sur le marché.
(100)
Tant Bike Systems que Sachsen Zweirad GmbH et Biria GmbH produisent des cycles. Étant donné que ces cycles sont vendus en dehors de l’Allemagne, les mesures menacent de fausser la concurrence et affectent les échanges entre États membres.
6.3. Mesures 2 et 3: les aides prétendument couvertes par des régimes d’aide autorisés
(101)
La garantie accordée à Sachsen Zweirad GmbH pour un crédit d’exploitation de 5,6 millions d’EUR (mesure 2) et celle accordée à Biria pour un crédit d’exploitation de 24,875 millions d’EUR (mesure 3) ont été octroyées en vertu de la directive du Land de Saxe sur les garanties (18). Ce régime d’aides, autorisé par la Commission, permet l’octroi de garanties pour des prêts de plus de 5 Mio. DEM (2,6 millions d’EUR) à des entreprises saines, pour de nouveaux investissements et, dans des cas particuliers, pour le financement d’investissements a posteriori et l’acquisition de moyens de production. Ces garanties peuvent également être octroyées, à titre exceptionnel, pour financer un processus de consolidation ou de restructuration. S’il s’agit d’une grande entreprise, la garantie accordée dans le cadre d’une restructuration doit toutefois être notifiée à la Commission.
(102)
Selon l’Allemagne, les conditions du régime d’aide ont été respectées et les garanties y sont conformes. Les autorités allemandes estiment que Sachsen Zweirad GmbH et Biria n’étaient pas en difficulté au moment de l’octroi des garanties, qui visaient à sécuriser les prêts de remboursement des moyens de production acquis, ce qu’autorise le régime d’aide.
(103)
La Commission réfute la compatibilité des garanties avec le régime d’aide sur la base duquel elles auraient été octroyées. Contrairement à l’Allemagne, la Commission estime, comme elle l’explique ci-après, que Sachsen Zweirad GmbH était en difficulté au moment de l’octroi de la garantie, en mars 2003, et qu’il en allait de même pour Biria GmbH, en décembre 2003. L’octroi d’une garantie en vue de la restructuration d’une entreprise en difficulté doit en tout état de cause être notifiée individuellement à la Commission.
(104)
D’après l’Allemagne, Sachsen Zweirad GmbH ne remplit aucun des critères particuliers définissant une entreprise en difficulté au sens des lignes directrices de 1999. La Commission rappelle que les symptômes caractéristiques d’une entreprise en difficulté, décrits au point 6 de ces lignes directrices, servent uniquement de points de référence pour déterminer quand une entreprise doit être considérée comme étant en difficulté et ne sont pas des critères à respecter stricto sensu dans leur intégralité. Dans le cadre de son activité commerciale habituelle, Sachsen Zweirad GmbH a enregistré des pertes de 1 274 000 EUR en 2001 et de 733 000 EUR en 2002, que la société mère Biria a prises à sa charge en vertu du contrat de transfert des résultats. Le chiffre d’affaires a baissé en 2002 par rapport à 2001.
(105)
D’après son rapport d’activité de 2002, Sachsen Zweirad GmbH était également en proie à des problèmes de liquidités. Ce rapport indique explicitement que les dépenses élevées dans le cadre du préfinancement du stock de marchandises et de la croissance du groupe ont fortement entamé les liquidités de Sachsen Zweirad GmbH et que l’entreprise n’a pu survivre que parce que les banques ont accepté de maintenir ou de restructurer les crédits en cours.
(106)
L’Allemagne prétend qu’il n’y a jamais eu de risque que les établissements bancaires privés ne prolongent pas leurs lignes de crédit. Il n’en reste pas moins vrai que les liquidités de l’entreprise étaient fortement entamées. D’après son rapport d’activité, la durée résiduelle de la plupart des crédits était inférieure à cinq ans, ce qui n’est aucunement propice au financement des activités et augmente les risques pour l’entreprise. La courte échéance des crédits impliquait en outre le versement d’intérêts élevés (même s’ils étaient légèrement inférieurs en 2002 par rapport à 2001), ce qui a pesé encore davantage sur les liquidités de l’entreprise.
(107)
Par conséquent, la Commission conclut que Sachsen Zweirad GmbH était en difficulté au moment de l’octroi de la garantie et que celle-ci doit par conséquent être considérée comme une garantie en vue d’une restructuration. Étant donné que l’octroi de ce type de garanties à de grandes entreprises doit être notifié individuellement à la Commission, les conditions du régime d’aide autorisé, sur la base duquel la garantie avait prétendument été octroyée, ne sont pas remplies. La garantie ne relève donc pas de ce régime d’aide.
(108)
Biria a été créée par la fusion de l’ancienne Biria AG avec sa filiale Sachsen Zweirad GmbH, qui a pris effet le 1er octobre 2003.
(109)
Selon l’Allemagne, il faut clairement faire la distinction entre Biria et l’ancienne Biria AG et Sachsen Zweirad GmbH, car la fusion a donné naissance à une nouvelle entreprise. La question est donc de savoir si cette entreprise était en difficulté au moment de l’octroi de la garantie, à savoir le 9 décembre 2004, en se référant au bilan d’ouverture de la nouvelle entreprise née de la fusion. L’Allemagne déduit de ce bilan que Biria GmbH ne peut être considérée comme une entreprise en difficulté.
(110)
La Commission n’est pas d’accord avec cette argumentation. La nouvelle entreprise née de la fusion, Biria GmbH, ne peut être dissociée de l’ancienne Biria AG et de Sachsen Zweirad GmbH, précisément parce qu’elle est le produit de leur fusion. Sans quoi, on pourrait facilement éviter qu’une entreprise soit considérée comme étant en difficulté en fusionnant des unités économiques ou en créant de nouvelles entreprises. L’ancienne Biria AG a également enregistré des pertes en 2002 et connaissait aussi des problèmes de liquidités, comme Sachsen Zweirad GmbH. Biria GmbH a repris à son compte toutes les dettes et tous les engagements de l’ancienne Biria AG et de Sachsen Zweirad GmbH et possède les mêmes éléments d’actifs et mène les mêmes activités qu’elles. La Commission estime par conséquent que Biria GmbH a hérité des difficultés de l’ancienne Biria AG et de Sachsen Zweirad GmbH.
(111)
D’après l’Allemagne, Sachsen Zweirad GmbH était la plus robuste économiquement au moment de la fusion et n’était pas en difficulté. On ne peut donc pas en déduire automatiquement que la nouvelle Biria GmbH ait été en difficulté. Contrairement à l’Allemagne, la Commission estime que Sachsen Zweirad GmbH se trouvait bel et bien en difficulté et que la nouvelle Biria GmbH a par conséquent «hérité» de ses difficultés.
(112)
D’après son rapport d’activité de 2003, le groupe Biria a poursuivi en 2003 la restructuration et la réorganisation entamée en 2002 et, à cette occasion, a réorganisé son financement. Sur la base de la garantie accordée par le Land de Saxe pour le prêt de 24,875 millions d’EUR, le groupe Biria a élaboré une nouvelle stratégie de financement à moyen terme de ses activités, qui prévoyait un réajustement important des taux d’intérêt et une diminution de la charge des intérêts.
(113)
Parallèlement, le pool bancaire a été réorganisé: trois banques se sont dites prêtes à renoncer à des créances d’un montant de 8 567 000 EUR - qui paraît nettement supérieur à 50 % de leurs créances - en échange de la récupération immédiate du reste des créances. Par conséquent, le crédit, dont 80 % est couvert par la garantie de la mesure 3, comprend un prêt remboursable de 8 millions d’EUR, un crédit sur compte courant de 7,45 millions d’EUR et un montant de 9,425 millions d’EUR pour les besoins financiers saisonniers.
(114)
Biria était donc en proie à de graves problèmes de liquidités au moment de l’octroi de la garantie et était par conséquent en difficulté, un constat étayé par le fait que trois banques se sont retirées du financement de ses activités et se sont même déclarées prêtes à renoncer à une grande partie de leurs créances si le reste de celles-ci leur était remboursé sans délai. Cette situation démontre que les banques doutaient fortement de la capacité de Biria de rembourser ses dettes et de sa rentabilité.
(115)
L’Allemagne affirme quant à elle que les banques ne se sont retirées du financement qu’en raison d’une réorientation de leur stratégie. La Commission constate qu’elles ont renoncé vraisemblablement à environ 50 % de leurs créances, ce qui, même si cette démarche résulte d’une réorientation stratégique, laisse supposer qu’elles considéraient le recouvrement de l’intégralité du prêt comme très improbable.
(116)
Par conséquent, la Commission conclut que Biria était en difficulté au moment de l’octroi de la garantie et que celle-ci doit par conséquent être considérée comme une garantie en vue d’une restructuration. Étant donné que l’octroi de ce type de garanties à de grandes entreprises doit être notifié individuellement à la Commission, et qu’au moment de la décision administrative Biria était une grande entreprise, les conditions du régime d’aide autorisé, sur la base duquel la garantie avait prétendument été octroyée, ne sont pas remplies. La garantie ne relève donc pas de ce régime d’aide.
(117)
Les garanties prévues dans le cadre des mesures 2 et 3 ont été accordées par le Land de Saxe. Elles proviennent donc de ressources publiques et sont par conséquent des aides imputables à l’État.
(118)
Par ailleurs, une mesure doit procurer un avantage à son bénéficiaire. La Commission estime que les deux garanties en question ont procuré à Sachsen Zweirad GmbH et à Biria GmbH (aujourd’hui Biria AG) un avantage indu.
(119)
Il ressort des raisons exposées aux points 2.2 et 3.2.d) de la communication de la Commission sur l’application des articles 87 et 88 du traité CE aux aides d’État sous forme de garanties (19) (ci-après «la communication sur les garanties») qu’un emprunteur bénéficie d’un avantage lorsqu’il ne doit pas rémunérer la garantie octroyée au prix du marché. Dans certains cas, si l’emprunteur est une entreprise en difficulté, il ne trouverait aucun établissement financier enclin à lui accorder un prêt sans garantie de l’État.
(120)
Dans le cas d’espèce, les garanties ont été accordées en vue de permettre à une entreprise en difficulté d’obtenir un prêt, mais aucun paiement d’une prime conforme au prix du marché n’a été prévu pour la rémunération de ces garanties (d’État).
(121)
Au point 3.2 de la communication sur les garanties, la Commission considère que les quatre conditions exposées ci-après doivent toutes être remplies afin de pouvoir exclure l’existence d’une aide d’État sous la forme d’une garantie:
(1)
l’emprunteur n’est pas en difficulté financière;
(2)
la portée de la garantie peut être mesurée de façon adéquate lors de son octroi;
(3)
la garantie ne couvre pas plus de 80 % du solde restant dû du prêt;
(4)
la garantie donne lieu au paiement d’une prime conforme au prix du marché.
(122)
Après application de ces critères au cas d’espèce, la Commission constate tout d’abord que Sachsen Zweirad GmbH et Biria étaient des entreprises en difficulté au moment de l’octroi des garanties.
(123)
Les garanties n’ont donné lieu au paiement d’aucune prime et elles ont été octroyées à une entreprise en difficulté. Le seul fait qu’aucune prime conforme au prix du marché n’a été payée pour la rémunération des garanties montre que cette mesure a procuré un avantage à Sachsen Zweirad GmbH et à Biria. Sur le marché professionnel, il n’existe pas de garanties pour lesquelles aucune prime conforme au prix du marché n’est à payer. Cela est d’autant plus vrai lorsqu’il s’agit de garanties pour des entreprises en difficulté qui pourraient éventuellement ne pas être en mesure de rembourser leurs prêts.
(124)
Suivant la logique de la communication sur les garanties, il convient de conclure que la garantie constitue une aide d’État.
(125)
La Commission en arrive donc à la conclusion que les garanties octroyées à Sachsen Zweirad GmbH et Biria GmbH (aujourd’hui Biria AG) leur ont procuré un avantage, car les deux entreprises n’auraient pu les obtenir sur le marché aux mêmes conditions.
(126)
Pour les mêmes raisons que celle présentées au point 100, les mesures 2 et 3 sont de nature à fausser la concurrence et à affecter les échanges.
6.4. Conclusion sur l’existence d’une aide
(127)
La Commission en conclut donc que la participation tacite et les deux garanties constituent une aide d’État au sens de l’article 107, paragraphe 1, du TFUE et que les deux garanties ne relèvent pas d’un régime d’aide autorisé par la Commission. Les mesures 1, 2 et 3 constituent donc une nouvelle aide et doivent être considérées comme telle.
6.5. Calcul de l’élément d’aide
(128)
Selon le point 4.1 de la communication sur les garanties, il convient de considérer qu’une garantie individuelle ou un régime de garanties contient une aide d’État lorsqu’ils ne sont pas conformes au principe de l’investisseur en économie de marché. L’élément d’aide doit donc être quantifié afin de pouvoir vérifier si l’aide peut être considérée comme compatible avec le marché intérieur sur la base d’une exemption spécifique. La Commission doit donc tout d’abord calculer l’élément d’aide avant de pouvoir vérifier la compatibilité de la mesure.
(129)
Dans sa communication sur les garanties, la Commission a fixé des critères généraux pour le calcul de l’élément d’aide.
(130)
Selon la Commission, l’élément d’aide de la garantie de l’État peut se révéler aussi élevé que le montant total du prêt qu’elle couvre lorsque le bénéficiaire ne pourrait de lui-même avoir accès aux marchés financiers (voir les points 2.2 et 4.1 point a) de la communication sur les garanties).
(131)
Les règles pour le calcul de l’élément d’aide sont fixées aux points 4.1 (Généralités), 4.2 (Élément d’aide contenu dans les garanties individuelles) et 4.4 (Élément d’aide contenu dans les régimes de garanties) de la communication sur les garanties. La Commission applique ces règles de la façon suivante au cas d’espèce.
(132)
Selon le point 4.2 de la communication sur les garanties, lorsqu’il est impossible d’utiliser un taux d’intérêt du marché à des fins de comparaison, il convient de comparer le coût global de financement d’un prêt sur le marché avec et sans la garantie (c’est-à-dire le taux d’intérêt que cette entreprise aurait supporté pour un prêt comparable en l’absence de la garantie et le taux d’intérêt obtenu grâce à la garantie de l’État, plus les primes éventuellement versées).
(133)
Dans de nombreux cas, un tel taux d’intérêt du marché n’est pas disponible. C’est pourquoi, dans le cadre de ses communications concernant la méthode de fixation des taux de référence et d’actualisation, la Commission a élaboré une méthode qui, pour les raisons exposées au point 4.2 de la communication sur les garanties, peut être utilisée pour remplacer le taux d’intérêt du marché.
(134)
Selon la communication sur les taux de référence de 1997, la Commission fixe des taux de référence qui doivent refléter le niveau moyen des taux d’intérêt en vigueur sur le marché pour les prêts à moyen et long termes assortis de sûretés normales. Cette même communication indique que ce taux de référence est un taux plancher qui peut être augmenté dans des situations de risque particulier (par exemple: entreprise en difficulté, absence des sûretés normalement exigées par les banques). Dans ce genre de cas, le taux de référence peut être majoré d’une prime de 400 points de base, voire davantage. La communication sur les taux de référence de 1997 ne précise pas si des primes de risque peuvent être cumulées pour tenir compte de différents risques. Un cumul n’est pas exclu, mais la Commission doit justifier dans sa décision la méthode utilisée pour le cumul de différentes primes de risque et s’appuyer pour ce faire sur une analyse des méthodes en vigueur sur les marchés financiers (20).
(135)
En 2004, la société Deloitte&Touche Wirtschaftsprüfungsgesellschaft GmbH a mené une étude (ci-après «l’étude») pour la direction générale de la concurrence de la Commission européenne. Dans le cadre de cette étude (21), des recherches empiriques ont permis de montrer, notamment, les différentes primes de risque observées sur le marché pour des entreprises relevant de différentes catégories de risques et pour des transactions assorties de différentes sûretés. L’étude montre clairement que la combinaison de différents facteurs de risques (solvabilité de l’emprunteur, sûretés) se répercutait sur le taux de base par différentes majorations.
(136)
Sur la base de cette étude, la Commission a encore affiné son approche pour le calcul de l’élément d’aide contenu dans les prêts dans sa communication relative à la révision de la méthode de calcul des taux de référence et d’actualisation (22) (ci-après «la communication sur les taux de référence de 2008»). Cette communication reflète l’approche retenue par l’étude qui propose d’appliquer différentes majorations au taux de base en fonction de la solvabilité de l’entreprise et des sûretés offertes.
(137)
La Commission estime également que l’évaluation de l’élément d’aide dans les mesures en cause est liée au principe de l’aide. Selon la jurisprudence de la Cour, il ne fait aucun doute que la question de savoir si une aide constitue une aide d’État au sens du traité doit être tranchée en fonction des circonstances objectives qui prévalent au moment où la Commission prend sa décision (23).
(138)
La Commission estime par conséquent que la communication sur les taux de référence de 2008 constitue la base adéquate pour le calcul de l’élément d’aide. C’est pourquoi elle examinera l’élément d’aide des mesures en cause sur la base de cette communication dans la suite de son exposé.
(139)
Selon la Commission, l’élément d’aide de la participation tacite résulte de la différence entre la rémunération que Bike Systems aurait dû verser aux conditions normales du marché et celle qu’elle a effectivement versée. Étant donné que Bike Systems se trouvait en difficulté lors de la prise de la participation tacite et que le risque associé était élevé, l’intégralité de cette participation peut être considérée comme un élément d’aide, car aucun investisseur, dans une économie de marché, n’aurait pris cette participation (24).
(140)
Selon la Commission, une participation tacite n’est pas un prêt, mais peut être comparée à un prêt particulièrement risqué, car en cas d’insolvabilité, elle peut être subordonnée à toutes les autres créances, y compris aux prêts subordonnés.
(141)
Comme indiqué au point 92, la Commission estime que la situation de Bike Systems à l’époque doit être considérée comme instable précisément parce qu’elle avait adopté un plan d’insolvabilité. Ses perspectives d’avenir étaient incertaines, car sa restructuration était restée limitée. Comme indiqué au point 92, il faut donc considérer que l’entreprise était alors en difficulté. En outre, la participation tacite n’a fait l’objet d’aucune sûreté, ce qui augmente le risque de défaillance. C’est pourquoi la Commission estime que la participation tacite doit être considérée comme une transaction avec un «bas» niveau de sûretés au sens de la communication sur les taux de référence de 2008. En plus de ce manque de sûreté, le fait que la participation tacite prend rang derrière tous les autres prêts ne fait qu’augmenter le risque de défaillance en cas d’insolvabilité. Selon la Commission, cette dernière circonstance doit être considérée comme un facteur de risque supplémentaire s’ajoutant à l’absence de sûretés suffisantes, car un faible niveau de sûretés augmente le risque, en cas de défaillance de l’emprunteur dans le cadre de la réalisation de la sûreté, que le droit d’un créancier ne puisse pas être immédiatement satisfait, alors que la subordination de ce droit signifie qu’en cas d’insolvabilité ses droits ne seront satisfaits qu’après ceux d’autres créanciers et qu’il ne pourra donc probablement pas être remboursé.
(142)
Selon la Commission, Bike Systems, qui se trouvait en difficulté au moment de l’octroi de la mesure, doit être classé dans la catégorie de crédit ayant un «bas» niveau de sûretés. La communication sur les taux de référence de 2008 précise que pour les entreprises de la catégorie présentant un faible niveau de sûretés, une majoration pouvant aller jusqu’à 1 000 points de base pourrait être exigée afin d’exclure l’existence d’une aide. La Commission estime qu’en raison de l’absence de sûretés et du degré de subordination de la participation tacite une majoration de 1 000 points de base se justifie.
(143)
L’élément d’aide de la participation tacite résulte donc de la différence entre le taux de référence majoré de 1 000 points de base et la rémunération de la participation tacite.
(144)
Par ailleurs, selon la Commission, la rémunération variable de 3,5 % ne peut être prise que partiellement en considération pour le calcul de l’élément d’aide, car elle dépendait des bénéfices. L’entreprise se trouvait toutefois dans une situation difficile et les perspectives de bénéfices étaient incertaines. Aussi la Commission estime-t-elle équitable de ne retenir que de la moitié de la rémunération variable, c’est-à-dire 1,75 %. La rémunération effective dont il faut tenir compte pour déterminer l’élément d’aide est l’addition du taux fixe de 8,75 % et de la moitié de la rémunération variable de 3,5 %, ce qui correspond à une rémunération globale de 10,5 %. En conséquence, l’élément d’aide correspond à la différence entre le taux de référence majoré de 1 000 points de base et la rémunération de 10,5 %.
(145)
Grâce aux garanties octroyées au titre des mesures 2 et 3, Sachsen Zweirad GmbH et Biria GmbH ont bénéficié pour leur prêt de conditions financières plus avantageuses que les conditions normales du marché. L’élément d’aide des garanties des mesures 2 et 3 correspond à la différence entre l’intérêt que Sachsen Zweirad GmbH et Biria GmbH auraient dû verser pour un prêt aux conditions du marché (c’est-à-dire sans garantie) et l’intérêt qu’elles ont effectivement versé pour le prêt garanti. Cette différence devrait correspondre à la prime qu’un garant aurait exigée pour ces garanties dans une économie de marché. Étant donné que ces deux entreprises se trouvaient en difficulté lors de l’octroi des garanties et des prêts associés, l’élément d’aide peut même comprendre l’intégralité des garanties, car aucun bailleur de fonds n’aurait octroyé le prêt sans garantie (25).
(146)
Selon la Commission, le prêt et la garantie accordés à Sachsen Zweirad GmbH présentaient un risque supplémentaire en raison des faibles sûretés dont ils étaient assortis. La garantie du prêt dont a bénéficié Sachsen Zweirad GmbH n’était assortie que d’une caution solidaire des entreprises du groupe, dont la valeur économique est d’ordinaire très faible. C’est pourquoi la Commission estime que la garantie doit être considérée comme une transaction avec un «bas» niveau de sûretés au sens de la communication sur les taux de référence de 2008.
(147)
En ce qui concerne le prêt et la garantie accordés à Biria GmbH, les sûretés accordées avaient une valeur économique plus élevée que pour la garantie accordée à Sachsen Zweirad GmbH, mais néanmoins plus faible que les sûretés exigées habituellement. La garantie accordée à Biria GmbH repose sur une dette hypothécaire de premier rang sur le patrimoine de Bike Systems, d’un montant de 15 millions d’EUR. Cette dette prend toutefois rang derrière un autre prêt de 2 millions d’EUR. Par conséquent, cette dette hypothécaire prioritaire ne couvrait qu’à peine plus de 50 % de la totalité du prêt. Cependant, rien n’indique quelle serait la valeur correcte de liquidation de la dette foncière. Les autres sûretés avaient une valeur économique faible: dettes hypothécaires, cession de créances, transfert de sûretés des marchandises que les entreprises du groupe avaient en leur possession et une caution solidaire du propriétaire de Biria GmbH. Malgré les sûretés fournies, la Commission estime que la garantie doit être considérée comme une transaction avec un «bas» niveau de sûretés au sens de la communication sur les taux de référence de 2008.
(148)
Comme exposé précédemment, Biria GmbH et Sachsen Zweirad GmbH étaient en difficulté au moment de l’octroi de la garantie et doivent donc être classées dans la catégorie de crédit ayant un «bas» niveau de sûretés. Selon la communication sur les taux de référence de 2008, dans cette catégorie de notation, la majoration à appliquer pour exclure l’existence d’une aide d’État peut aller jusqu’à 1 000 points de base en cas de faible niveau de sûretés. Selon la Commission, dans le cas de Sachsen Zweirad GmbH, en raison du faible niveau de sûretés, une majoration de 800 points de base se justifie. Biria GmbH offrait un niveau de sûretés légèrement supérieur. C’est pourquoi une majoration de 700 points de base se justifie. Pour les deux entreprises, la différence de majoration de la participation tacite s’explique par le degré inférieur de subordination de cette dernière.
(149)
L’élément d’aide de la garantie en faveur de Sachsen Zweirad GmbH (mesure 2) correspond à la différence entre le taux de référence majoré de 800 points de base et le coût global de financement (taux d’intérêt du prêt plus les éventuelles primes à verser pour la garantie) du prêt couvert par la garantie.
(150)
L’élément d’aide de la garantie en faveur de Biria GmbH (mesure 3) correspond, de la même façon, à la différence entre le taux de référence majoré de 700 points de base et le coût global de financement (taux d’intérêt du prêt plus les éventuelles primes à verser pour la garantie) du prêt couvert par la garantie.
6.6. Dérogations prévues à l’article 107, paragraphes 2 et 3, du TFUE
(151)
L’article 107, paragraphes 2 et 3, du TFUE prévoit des dérogations à l’interdiction générale d’accorder des aides d’État inscrite au paragraphe 1.
(152)
Les dérogations prévues à l’article 107, paragraphe 2, du TFUE ne sont pas applicables en l’espèce, car les aides ne sont pas à caractère social et n’ont pas été octroyées à des consommateurs individuels, elles ne sont pas destinées à remédier à des dommages causés par des calamités naturelles ou par d’autres événements extraordinaires et elles n’ont pas été octroyées à l’économie de certaines régions de la République fédérale d’Allemagne affectées par la division du pays.
(153)
Les dérogations prévues à l’article 107, paragraphe 3, points b) et d), du TFUE ne s’appliquent pas non plus. Elles portent sur les aides visant à promouvoir des projets importants d’intérêt commun ou la culture et la conservation du patrimoine culturel.
(154)
Il ne reste donc que les dérogations prévues à l’article 107, paragraphe 3, points a) et c), du TFUE et les lignes directrices de l’Union fondées sur ces articles.
(155)
La Commission constate tout d’abord que le siège de Bike Systems se situe dans une zone assistée au sens de l’article 107, paragraphe 3, point a), du TFUE, admise au bénéfice d’aides d’État à finalité régionale. Néanmoins, en dépit des doutes exprimés par la Commission lors de l’ouverture de la procédure formelle d’examen, l’Allemagne n’a apporté aucune précision concernant le respect des conditions de l’octroi d’aides d’État à finalité régionale, inscrites dans les lignes directrices relatives à ces aides (26).
(156)
Les lignes directrices de l’Union prévoient d’autres exceptions. Étant donné que l’aide a été accordée en mars 2001, les lignes directrices pour les aides au sauvetage et à la restructuration de 1999 sont applicables. La Commission ne dispose d’aucune information susceptible de lui permettre de déterminer si l’aide peut être considérée comme compatible avec ces lignes directrices et avec le TFUE. Les lignes directrices précitées subordonnent l’octroi d’une aide à la restructuration à la mise en œuvre d’un plan de restructuration solide, tout en limitant les distorsions de concurrence disproportionnées et en réduisant l’aide au minimum. En dépit des doutes exprimés par la Commission lors de l’ouverture de la procédure formelle d’examen, l’Allemagne n’a fourni aucune information permettant de déterminer si ces conditions ont été respectées. La Commission en arrive donc à la conclusion que les conditions des lignes directrices pour les aides au sauvetage et à la restructuration de 1999 ne sont pas remplies.
(157)
En outre, la mesure en question ne relève d’aucune autre ligne directrice ni d’aucune autre disposition applicable aux aides accordées notamment dans les domaines de la recherche et du développement, de l’environnement, des petites et moyennes entreprises, de l’emploi et de la formation ou du capital-investissement. Étant donné que la mesure ne vise pas un objectif d’intérêt commun, elle constitue une aide au fonctionnement incompatible avec le TFUE.
(158)
La Commission constate que le siège de Sachsen Zweirad GmbH et de Biria GmbH se situe dans une zone assistée au sens de l’article 107, paragraphe 3, point a), du TFUE. Néanmoins, les dérogations qui y sont prévues et les aides régionales prévues au point c) du même paragraphe ne sont pas applicables, car Sachsen Zweirad GmbH et Biria GmbH se trouvaient en difficulté et les aides n’étaient pas destinées à faciliter le développement économique d’une région donnée.
(159)
La Commission en conclut que seules les lignes directrices de l’Union pour les aides d’État au sauvetage et à la restructuration d’entreprises en difficulté pouvaient s’appliquer. Étant donné que l’aide a été accordée en mars et décembre 2003, les lignes directrices pour les aides au sauvetage et à la restructuration de 1999 sont applicables.
(160)
L’octroi d’une aide est subordonné à la mise en œuvre d’un plan de restructuration, dont le délai d’exécution doit être le plus court possible et qui doit rétablir la viabilité à long terme de l’entreprise dans un délai raisonnable sur la base d’hypothèses réalistes concernant ses conditions d’exploitation futures. En dépit des doutes exprimés par la Commission lors de l’ouverture de la procédure formelle d’examen, l’Allemagne n’a fourni aucune information permettant de déterminer si les garanties ont été octroyées sur la base d’un plan de restructuration solide permettant de rétablir la viabilité du groupe.
(161)
En outre, des mesures doivent être prises pour atténuer, autant que possible, les conséquences défavorables de l’aide pour les concurrents. Généralement, ces dispositions consistent à limiter la présence de l’entreprise sur son ou ses marchés après la phase de restructuration. La Commission ne dispose d’aucune information sur le marché en cause ni sur la part du groupe Biria sur ce marché, ni d’ailleurs sur les éventuelles mesures de compensation prises pour limiter la présence de l’entreprise sur le marché. Il semble plutôt que le groupe Biria ait renforcé sa présence, en reprenant Checker Pig et Bike Systems en 2001.
(162)
Selon les lignes directrices pour les aides au sauvetage et à la restructuration de 1999, il convient de limiter le montant de l’aide au minimum requis par la restructuration en tenant compte des moyens financiers dont disposent l’entreprise et ses actionnaires. Son bénéficiaire doit contribuer substantiellement au plan de restructuration sur ses propres ressources ou par un financement extérieur obtenu aux conditions du marché. Vu que l’aide n’a pas été octroyée dans le cadre d’un plan de restructuration, la Commission ne dispose d’aucune information sur la contribution du bénéficiaire ni sur d’autres éléments démontrant que l’aide était limitée au minimum nécessaire.
(163)
Selon les lignes directrices de 1999, les aides à la restructuration ne peuvent être octroyées qu’une seule fois. Si l’entreprise en cause a déjà bénéficié d’une aide de ce type par le passé et si la phase de restructuration est terminée depuis moins de 10 ans, la Commission n’autorise normalement pas l’octroi d’une nouvelle aide à la restructuration, sauf circonstances exceptionnelles et imprévisibles.
(164)
En avril 1996 et en mars 1998, Sachsen Zweirad GmbH a bénéficié d’une aide à la restructuration sous la forme d’une participation publique d’un montant total de 1 278 200 euros en vertu d’un régime d’aide approuvé. Puisque moins de 10 ans se sont écoulés depuis que cette restructuration a pris fin et puisque la Commission n’a connaissance d’aucune circonstance exceptionnelle et imprévisible, l’octroi des deux garanties ne respecte pas le principe de l’aide unique.
(165)
La Commission en arrive donc à la conclusion que les conditions des lignes directrices pour les aides au sauvetage et à la restructuration de 1999 ne sont pas remplies.
(166)
En outre, la Commission considère que les mesures 2 et 3 ne relèvent d’aucune autre ligne directrice ni d’aucune autre disposition de l’Union applicable aux aides accordées notamment dans les domaines de la recherche et du développement, de l’environnement, des petites et moyennes entreprises, de l’emploi et de la formation ou du capital-investissement. Étant donné que les mesures ne visent pas un objectif d’intérêt commun, elles constituent des aides au fonctionnement incompatibles avec le TFUE.
VII. CONCLUSION
(167)
La Commission conclut par conséquent que la participation de gbb dans Bike Systems, d’un montant de 2 070 732 EUR, la garantie à 80 % du prêt de 5,6 millions d’EUR accordé à Sachsen Zweirad GmbH, et la garantie à 80 % du prêt de 24 875 000 euros accordé à Biria GmbH (devenue plus tard Biria AG) constituent des aides d’État incompatibles avec le marché intérieur.
(168)
En vertu de l’article 14, paragraphe 1, du règlement (CE) no 659/1999, la Commission est en principe tenue d’ordonner la récupération de l’aide incompatible avec le marché intérieur auprès de son bénéficiaire.
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
L’aide d’État accordée par l’Allemagne à Bike Systems GmbH & Co., Thüringer Zweiradwerk KG (actuellement MB System), Sachsen Zweirad GmbH et Biria GmbH (devenue ensuite Biria AG et actuellement MN Immobilien) est incompatible avec le marché intérieur. L’aide comportait les mesures suivantes:
a)
mesure 1: une participation tacite dans Bike Systems GmbH & Co., Thüringer Zweiradwerk KG (actuellement MB System) d’un montant de 2 070 732 EUR. L’élément d’aide correspond à la différence entre le taux de référence majoré de 1 000 points de base et la rémunération de la participation tacite (taux fixe majoré de 50 % de la rémunération variable);
b)
mesure 2: une garantie d’un montant de 4 480 000 EUR accordée à Sachsen Zweirad GmbH (devenue ensuite Biria AG, actuellement MB Immobilien). L’élément d’aide correspond à la différence entre le taux de référence majoré de 800 points de base et le coût global de financement du prêt couvert par la garantie (le taux d’intérêt du prêt et les éventuelles primes à verser pour la garantie);
c)
mesure 3: une garantie d’un montant de 19 900 000 EUR accordée à Biria GmbH (devenue ensuite Biria AG, actuellement MB Immobilien). L’élément d’aide correspond à la différence entre le taux de référence majoré de 700 points de base et le coût global de financement du prêt couvert par la garantie (le taux d’intérêt du prêt et les éventuelles primes à verser pour la garantie).
Article 2
1. L’Allemagne est tenue de recouvrer l’aide visée à l’article 1er auprès du bénéficiaire.
2. La récupération intervient sans délai et conformément aux dispositions du droit national, pour autant qu’elles permettent l’exécution immédiate et effective de la présente décision.
3. Les montants d’aide à rembourser doivent inclure les intérêts échus à partir de la mise à disposition de l’aide aux bénéficiaires jusqu’à la date du remboursement effectif.
4. Les intérêts sont calculés sur une base composée, conformément au chapitre V du règlement (CE) no 794/2004 de la Commission (27).
5. L’Allemagne annule tous les paiements en suspens de l’aide visée à l’article 1er à compter de la date de notification de la présente décision.
Article 3
1. L’aide mentionnée à l’article 1er est restituée immédiatement et effectivement.
2. L’Allemagne veille à ce que la présente décision soit exécutée dans un délai de quatre mois à compter de la date de sa notification.
Article 4
1. Dans les deux mois suivant la notification de la présente décision, l’Allemagne communique les informations suivantes à la Commission:
a)
le montant global (capital et intérêts) à récupérer auprès du bénéficiaire;
b)
une description détaillée des mesures déjà prises ou prévues pour se conformer à la présente décision;
c)
les documents prouvant que le bénéficiaire a reçu l’injonction de remboursement de l’aide.
2. L’Allemagne tient la Commission informée de l’avancement des mesures nationales prises pour exécuter la présente décision jusqu’à la récupération complète de l’aide visée à l’article 1er. Elle transmet immédiatement, sur simple demande de la Commission, toute information sur les mesures déjà prises ou prévues pour se conformer à la présente décision. Elle fournit aussi des informations détaillées concernant les montants de l’aide et les intérêts déjà récupérés auprès du bénéficiaire.
Article 5
La République fédérale d’Allemagne est destinataire de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 14 décembre 2010.