РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 16 август 2011 година
относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва
(нотифицирано под номер C(2011) 5798)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/508/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 г. относно ветеринарните проверки по отношение на търговията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар (1), и по-специално член 9, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 90/425/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при търговията в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (2), и по-специално член 10, параграф 4 от нея,
като взе предвид Директива 2001/89/ЕО на Съвета от 23 октомври 2001 г. относно мерки на Общността за борба с класическата чума по свинете (3), и по-специално член 11, параграф 1, буква е) от нея,
като взе предвид Директива 2002/99/ЕО на Съвета от 16 декември 2002 г. за установяване на ветеринарно-санитарни правила, регулиращи производството, преработката, разпространението и пускането на пазара на продукти от животински произход за консумация от човека (4), и по-специално член 4, параграф 3, първа алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
В Литва са възникнали огнища на класическа чума по свинете.
(2)
Тези огнища могат да се окажат заплаха за стадата на други държави-членки по отношение на търговията с живи свине и определени продукти от свине.
(3)
Необходимо е мерките, предприети от Литва в рамките на Директива 2001/89/ЕО, да бъдат засилени.
(4)
В Решение 2002/106/ЕО на Комисията от 1 февруари 2002 г. за одобряване на диагностично ръководство, с което се определят диагностичните процедури, методите за вземане на проби и критериите за оценка на лабораторните тестове за потвърждаване на класическата чума по свинете (5) са предвидени протоколи за наблюдение, съобразени с риска.
(5)
Ветеринарно-санитарните условия и изискванията за сертифициране при търговията с живи свине са установени с Директива 64/432/ЕИО на Съвета от 26 юни 1964 г. относно проблеми, свързани със здравето на животните, които засягат търговията в Общността с говеда и свине (6).
(6)
Ветеринарно-санитарните условия и изискванията за сертифициране при търговия със сперма от свине са установени с Директива 90/429/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания за внос и търговия в рамките на Общността със сперма от животни от рода на свинете (7).
(7)
Директива 92/65/ЕИО на Съвета от 13 юли 1992 г. за определяне на ветеринарно-санитарните изисквания относно търговията и вноса в Общността на животни, сперма, яйцеклетки и ембриони, които не са предмет на ветеринарно-санитарните изисквания, определени в специалните правила на Общността, посочени в приложение А, раздел I към Директива 90/425/ЕИО (8), се отнася, наред с другото, до търговията с ембриони от животни от рода на свинете.
(8)
Образците на здравни сертификати за търговия в Съюза със сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от рода на овцете и козите, както и с яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, са установени в Решение 2010/470/ЕС на Комисията от 26 август 2010 г. за установяване на образци на здравни сертификати за търговия в Съюза със сперма, яйцеклетки и ембриони от животни от рода на конете, овцете и козите, както и с яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете (9).
(9)
Регламент (ЕО) № 853/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно определяне на специфични хигиенни правила за храните от животински произход (10) се отнася, наред с другото, до санитарните условия при производството и пускането на пазара на прясно месо, мляно месо, механично отделено месо, месни полуфабрикати, месо от дивеч, отглеждан в стопанства, месни продукти, включително обработени стомаси, мехури и черва, както и млечни продукти.
(10)
Регламент (ЕО) № 854/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. за определяне на специфичните правила за организирането на официален контрол върху продуктите от животински произход, предназначени за човешка консумация (11), се отнася, наред с другото, до здравната маркировка на храните от животински произход.
(11)
Необходимо е сертификатът, установен с Регламент (ЕО) № 599/2004 на Комисията от 30 март 2004 г. относно приемане на хармонизиран образец на сертификат и инспекционен доклад, свързан с търговията в рамките на Общността с животни и продукти от животински произход (12), да бъде попълнен с официално ветеринарно-санитарно удостоверение, което следва да бъде установено в приложение към настоящото решение.
(12)
В член 6 от Решение 2007/275/ЕО на Комисията от 17 април 2007 г. относно списъците с животни и продукти, които подлежат на проверка в граничните инспекционни пунктове съгласно Директиви 91/496/ЕИО и 97/78/ЕО на Съвета (13), се предвижда дерогация от ветеринарните проверки за някои продукти, които съдържат животински продукти. Целесъобразно е да бъде разрешено изпращането на такива продукти от зони, в които има ограничения, при опростен режим на сертифициране.
(13)
В Директива 92/118/ЕИО на Съвета (14) са определени ветеринарно-санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които по отношение на посочените изисквания не са подчинени на специалните правила на Общността, установени в глава I от приложение А към Директива 89/662/ЕИО, а по отношение на патогените - на Директива 90/425/ЕИО.
(14)
В Регламент (ЕО) № 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. за установяване на здравни правила относно странични животински продукти и производни продукти, непредназначени за консумация от човека и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1774/2002 (Регламент за страничните животински продукти) (15) са предвидени ветеринарно-санитарни условия за преработката на странични животински продукти от животни в зони с ограничен достъп.
(15)
Доколкото лекарствените продукти, определени в Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (16), Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (17) и Директива 2001/20/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 април 2001 г. относно сближаване на законовите, подзаконовите и административните разпоредби на държавите-членки относно прилагането на добрата клинична практика при провеждането на клинични изпитвания на лекарствени продукти за хуманна употреба (18), вече не попадат в обхвата на Регламент (ЕО) № 1069/2009, те следва да бъдат изключени от ветеринарно-санитарните ограничения, въведени с настоящото решение.
(16)
Въз основа на информацията, предоставена от Литва, е целесъобразно да бъдат установени защитни мерки по отношение на класическата чума по свинете в Литва за период от време, който е достатъчен за провеждането на необходимите изследвания.
(17)
Също така е необходимо да бъдат въведени мерки, чрез които в някои части на Литва да се сведат до минимум контактите със свиневъдни обекти и между тях, а също и да се изиска регионално ограничаване на някои услуги във връзка с отглеждането на свине, за да се предотврати разпространението на вируса.
(18)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Литва гарантира, че към други държави-членки и към трети държави няма да бъдат изпращани свине от:
а)
районите, изброени в приложение I;
б)
свиневъдни обекти на нейна територия, разположени извън районите, изброени в приложение I, които са получили свине след 1 март 2011 г. от свиневъден обект, разположен в рамките на районите, изброени в приложение I.
Член 2
Литва гарантира, че:
а)
няма да бъдат транспортирани свине от свиневъдните обекти, намиращи се в районите, изброени в част А от приложение I;
б)
транспортът на свине за клане от свиневъдни обекти, разположени извън районите, изброени в част А от приложение I, към кланици, разположени в рамките на тези райони, както и преминаването на свине през тези райони, се разрешават единствено:
i)
по главни пътища или железопътни линии; и
ii)
в съответствие с подробните инструкции, установени от компетентния орган с цел избягване на пряк или непряк контакт на посочените свине с други свине по време на транспорта, както и в кланицата;
в)
от районите, изброени в част Б от приложение I, няма да бъдат изпращани свине към други райони в Литва, освен в случаи на пряко транспортиране на:
i)
свине за клане към кланица за непосредствено клане, при условие че свинете са с произход от един и същи свиневъден обект;
ii)
свине за доотглеждане и разплод до свиневъден обект, при условие че свинете са престояли в един и същи обект най-малко 30 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 30 дни, и:
-
обектът не е получавал живи свине по време на 30-дневния период, непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете; и
-
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати.
Член 3
1. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши превозването на свине от свиневъден обект, разположен в районите, изброени в част А от приложение I, но извън дадена защитна или надзорна зона:
а)
директно до кланица, разположена в посочените райони, или, в извънредни случаи, до определени кланици в Литва, разположени извън тези райони, когато свинете са за непосредствено клане, при условие че свинете са изпратени от свиневъден обект, в който клиничните прегледи, извършени в съответствие с глава IV, част Г, точка 3 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
б)
до свиневъден обект, разположен в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът не е получавал живи свине по време на 45-дневния период непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
в)
до обект, който се намира в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът не е получавал живи свине по време на 20-дневния период непосредствено предшестващ датата на изпращане на свинете, при условие че по време на шестмесечния период непосредствено преди датата на изпращане на свинете, обектът на произход не е получил други свине, освен млади женски свине от един и същи обект;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати;
г)
към свиневъден обект, разположен в посочените райони, при условие че свинете са престояли в един и същи свиневъден обект на произход най-малко 45 дни или са там от раждането си, ако са на възраст под 45 дни, и:
i)
обектът на произход не е получавал други свине освен млади женски свине, на които са били направени лабораторни тестове с проби, взети в рамките на 10 дни от датата на изпращане, и тестовете са показали отрицателни резултати при:
-
тест за откриване на антитела;
-
два последователни теста, проведени в интервал от седем дни, за откриване на вирусен геном за класическа чума по свинете (RT-PCR) и извършени в националната референтна лаборатория;
ii)
клиничните прегледи, извършени в обекта на произход в съответствие с глава IV, част Г, точка 2 и точка 4, втора, трета и четвърта алинея от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са показали отрицателни резултати.
2. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши директно транспортиране на свине от свиневъден обект в дадена надзорна зона към определен обект в същата надзорна зона, в който няма свине, ако:
а)
условията, посочени в член 11, параграф 1, буква е) и параграф 2 от Директива 2001/89/ЕО, са спазени по отношение на определения обект на местоназначение;
б)
прегледите, предвидени в глава IV, част Г, точка 2 от приложението към Решение 2002/106/ЕО, са извършени в свиневъдния обект, от който са изпратени свинете и са показали отрицателни резултати.
3. Чрез дерогация от член 2, буква а) компетентният орган може да разреши директно транспортиране на свине от обект в дадена надзорна зона към определен обект в защитната зона, при условие че:
а)
определеният свиневъден обект на местоназначение се намира най-малко на 10 km от националната граница с друга държава-членка или с трета държава и в него не е имало свине в продължение на не по-малко от 21 дни след датата на извършване на почистването и дезинфекцията съгласно член 12 от Директива 2001/89/ЕО;
б)
определеният свиневъден обект на местоназначение е преминал за трети път почистване и дезинфекция при ветеринарен контрол, преди свинете да бъдат въведени в него;
в)
всички свине пристигнат в определения свиневъден обект на местоназначение в срок от 20 дни;
г)
свинете в определения свиневъден обект на местоназначение са подложени на серологичен тест в съответствие с глава IV, част Д от приложението към Решение 2002/106/ЕО, извършен чрез проби, взети не по-рано от 40 дни след датата на пристигане на последните свине в посочения обект;
д)
свинете не напускат определения обект на местоназначение, освен ако не бъдат преместени за непосредствено клане в кланица, разположена в районите, изброени в част А от приложение I, при условие че тестовете, посочени в буква г), са показали отрицателни резултати.
4. Компетентният орган регистрира всяко транспортиране на свине, описано в параграфи 1-3, като уведомява Комисията за него в рамките на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
Член 4
Литва гарантира, че към други държави-членки или към трети държави няма да бъдат изпращани пратки, съдържащи следните стоки:
а)
сперма от свине, освен ако спермата не е с произход от нерези, намиращи се в център за събиране на сперма, посочен в член 3, буква а) от Директива 90/429/ЕИО, който е разположен извън районите, изброени в приложение I;
б)
яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, освен ако яйцеклетките и ембрионите не са с произход от животни от рода на свинете, намиращи се в свиневъден обект извън районите, изброени в приложение I.
Член 5
Литва гарантира, че:
1.
здравният сертификат, посочен в приложение Е (образец 2) към Директива 64/432/ЕИО, който придружава животните от рода на свинете, изпратени от Литва до други държави-членки, включва следния текст:
„Животни в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“;
2.
здравният сертификат, посочен в приложение Г към Директива 90/429/ЕИО, който придружава спермата от нерези, изпратена от Литва до други държави-членки, включва следния текст:
„Сперма в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“;
3.
здравните сертификати, посочени в приложение V към Решение 2010/470/ЕС, които придружават изпратените от Литва до други държави-членки яйцеклетки и ембриони от животни от рода на свинете, включват следния текст:
„Яйцеклетки/ембриони (ненужното се зачертава) в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки във връзка с класическата чума по свинете в Литва“.
Член 6
1. Чрез дерогация от член 10, параграф 3, буква е), четвърто тире от Директива 2001/89/ЕО Литва може да използва здравната маркировка, установена в член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 854/2004, и може да разреши прясното месо да не бъде подлагано на по-нататъшна обработка в съответствие с член 4, параграф 1 от Директива 2002/99/ЕО, ако се отнася до свинско месо, добито от свине, които отговарят на следните изисквания:
а)
клането на свинете е осъществено в рамките на 12 часа от пристигането им в кланицата;
б)
произходът на свинете е от свиневъден обект, който:
i)
е разположен в надзорна зона, установена съгласно член 9, параграф 1 от Директива 2001/89/ЕО, в районите, изброени в част А от приложение I към настоящото решение, и около защитна зона, в която:
-
не е имало огнище на класическа чума по свинете в продължение на 21 дни преди преместването на свинете в кланицата и в която от момента на дезинфекция на заразените свиневъдни обекти са изминали не по-малко от 21 дни;
-
след откриването на класическа чума по свинете, във всички обекти в посочените защитни и надзорни зони са проведени клинични прегледи за класическа чума по свинете, които са показали отрицателен резултат;
ii)
е получил разрешение от компетентния орган за преместване на свинете в определена кланица и:
-
който не е бил в контакт със заразен обект след епидемиологичното проучване;
-
който след установяването на надзорната зона е бил предмет на редовни проверки от ветеринарен лекар и те са обхванали всички свине, намиращи се в обекта;
-
в който всички свине са били предмет на клинични и лабораторни прегледи в съответствие с глава IV, част Г, точки 1, 3, 4 и 5 от приложението към Решение 2002/106/ЕО.
2. Литва гарантира, че кланицата, посочена в параграф 1, буква а):
а)
се намира в районите, изброени в част А от приложение I;
б)
в рамките на същия ден не приема други свине за клане, освен свинете, посочени в параграф 1.
3. Литва гарантира, че превозните средства, използвани за транспорт на свинете, посочени в параграф 1, се почистват и дезинфекцират два пъти след всяко превозване.
Член 7
1. Литва гарантира, че свинското месо, посочено в член 6, се придружава от сертификат, издаден в съответствие с приложението към Регламент (ЕО) № 599/2004 и попълнен от официалния ветеринарен лекар с ветеринарно-санитарното удостоверение, представено в приложение II към настоящото решение.
2. Литва гарантира, че на Комисията и на държавите-членки е предоставена следната информация относно свинете, посочени в член 6:
а)
преди клането на свинете - наименованието и местоположението на кланиците, определени да приемат свинете за клане;
б)
след клането на свинете - ежеседмичен доклад, който съдържа информация за:
i)
броя на закланите свине в определените кланици;
ii)
използваната система за идентификация и извършените проверки при преместванията с цел осигуряване на съответствие с член 11, параграф 1, буква е) от Директива 2001/89/ЕО.
Член 8
1. Литва не следва да изпраща до други държави-членки или до трети държави пратки, съдържащи:
а)
продукти от животни от рода на свинете, които не са посочени в членове 6 и 7, с произход от районите, изброени в част А от приложение I;
б)
продукти от животни от рода на свинете с произход от районите, изброени в част А от приложение I;
в)
твърд или течен оборски тор от животни от рода на свинете от районите, изброени в част А от приложение I.
2. Забраната, посочена в параграф 1, букви а) и б), не се прилага спрямо:
а)
продукти от животни от рода на свинете, които:
i)
са преминали топлинна обработка:
-
в херметично затворен контейнер при стойност на Fo от 3,00 или повече, или
-
при която температурата в центъра е не по-малко от 70 °C; или
ii)
са произведени извън районите, изброени в приложение I, в съответствие с условията, посочени в Регламент (ЕО) № 1069/2009, и които след влизането им в Литва са били транспортирани и складирани отделно от животински продукти, които не отговарят на условията за изпращане в съответствие с параграф 1;
б)
кръв и кръвни продукти според посоченото в точки 2 и 4 от приложение I към Регламент (ЕС) № 142/2011 на Комисията (19), които са били подложени на поне един вид обработка от посочените в приложение XIV, глава II, раздел 2, точка 3.1 от Регламент (ЕС) № 142/2011 обработки, която е последвана от изпитване за ефикасност, или които са били внесени в съответствие с приложение XIV, глава II, раздел 2 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
в)
мас и топени мазнини, които са били преработени чрез метод на преработка 1 (стерилизация под налягане) или в съответствие с един от останалите методи на преработка, посочени в приложение IV, глава III от Регламент (ЕС) № 142/2011;
г)
храна за домашни любимци, която отговаря на изискванията, посочени в приложение XIII, глава II, точка 3, буква а) и буква б), подточки i)-iii) от Регламент (ЕС) № 142/2011;
д)
ловни трофеи в съответствие с приложение XIII, глава VI, буква В, точка 2 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
е)
свинска четина, която е била предмет на фабрично пране или която е получена при дъбене, както и необработена свинска четина, която е надлежно опакована и суха;
ж)
опаковани животински продукти, предназначени за използване при диагностика in-vitro или за лабораторни реагенти;
з)
лекарствени продукти, както са определени в Директива 2001/83/ЕО, медицински изделия, изработени чрез използване на животинска тъкан, която е нежизнеспособна, както е посочено в член 1, параграф 5, буква ж) от Директива 93/42/ЕИО на Съвета (20), ветеринарни лекарствени продукти, посочени в Директива 2001/82/ЕО, и опитни лекарствени продукти, посочени в Директива 2001/20/ЕО;
и)
животински черва, които отговарят на условията в приложение I, глава 2, част А от Директива 92/118/ЕИО и които са били почистени, остъргани и след това осолени, избелени или изсушени, след което са били предприети стъпки за предпазване от повторно замърсяване на червата;
й)
съставни продукти, които не подлежат на по-нататъшна обработка и които съдържат продукти от животински произход, като се приема, че обработката не е необходима за крайни продукти, чиито съставки отговарят на съответните ветеринарно-санитарни условия, установени в настоящото решение.
3. Литва гарантира, че животинските продукти, посочени в параграф 2, които са изпращани в други държави-членки, са придружени от официален сертификат, в който е включен следният текст:
„Животни в съответствие с Решение за изпълнение 2011/508/ЕС на Комисията от 16 август 2011 г. относно някои защитни мерки срещу класическата чума по свинете в Литва“.
Член 9
Чрез дерогация от член 8, параграф 3 е достатъчно:
а)
за продуктите, посочени в член 8, параграф 2, букви а)-г) и и), съответствието с изискванията за обработка, посочени в търговския документ, който се изисква съгласно съответното законодателство на Съюза, да бъде потвърдено в съответствие с член 10;
б)
продуктите, посочени в член 8, параграф 2, буква е), да бъдат придружени от търговски документ, показващ, че те:
i)
са били предмет на фабрично пране; или
ii)
са добити при дъбене; или
iii)
отговарят на условията, определени в приложение XIII, глава VII, буква А, точка 1 от Регламент (ЕС) № 142/2011;
в)
продуктите, посочени в член 8, параграф 2, букви ж) и з), да бъдат придружени от търговски документ, показващ, че те са предназначени за използване при диагностика in-vitro, като лабораторни реагенти, медицински продукти или медицински изделия, при положение че върху продуктите е поставен следният етикет: „само за използване при диагностика in-vitro“ или „само за лабораторна употреба“, „лекарствени продукти“ или „медицински изделия“;
г)
за продуктите, посочени в член 8, параграф 2, буква й), които са били произведени в предприятие, извършващо анализ на риска и контрол на критичните точки (НАССР), както и стандартна оперативна процедура, подлежаща на одит, която гарантира, че предварително обработените съставки отговарят на съответните ветеринарно-санитарни условия, посочени в настоящото решение, това да бъде посочено в търговския документ, който придружава пратката и който е потвърден с документ за проведен контрол съгласно член 10;
д)
съставните продукти, които отговарят на условията, определени в член 6, параграф 1 от Решение 2007/275/ЕО, да бъдат придружени от търговски документ, който включва следния текст:
„Тези съставни продукти са дълготрайни при стайна температура или при изработването им със сигурност са преминали през цялостен процес на готварска или топлинна обработка на цялото вещество, така че първичните суровини са денатурирани“.
Член 10
1. При позоваване на настоящия член компетентните органи гарантират, че търговският документ, изискван съгласно законодателството на Съюза за търговия между държавите-членки, е потвърден чрез добавено копие на официален сертификат, в който се посочва, че:
а)
съответните продукти са били произведени:
i)
при производствен процес, който е преминал одит и е установено съответствие със съответните изисквания на ветеринарно-санитарното законодателство на Съюза, и който е подходящ за унищожаване на вируса на класическата чума по свинете; или
ii)
от предварително обработени материали, които са били съответно сертифицирани като отговарящи на изискванията, определени в членове 8 и 9; и че
б)
са взети необходимите мерки за избягване на възможно повторно заразяване с вируса на класическа чума по свинете след обработка.
2. Сертификатът, посочен в параграф 1:
а)
включва позоваване на настоящото решение;
б)
е валиден за период от 30 дни;
в)
включва информация за датата, на която изтича;
г)
може да бъде подновен след инспекция на предприятието.
Член 11
1. Компетентният орган следва да установи рискови зони в рамките на районите, изброени в приложение I.
2. Услугите, които се извършват от лица в пряк контакт със свине или които изискват достъп до местата, обитавани от свине, се ограничават до посочените рискови зони и не се извършват съвместно в други части от Съюза. Същото се прилага по отношение на услугите, изискващи използване на превозни средства при транспорта на храни, тор или мъртви животни до и от свиневъдните обекти в районите, изброени в приложение I.
3. Параграф 2 не се прилага по отношение на услуги, за които са изпълнени следните условия:
а)
превозните средства, оборудването, както и всички други предмети, които могат да са заразени, са били почистени и дезинфекцирани;
б)
лицата, превозните средства и оборудването не са били в пряк контакт със свинете или свиневъдните обекти от поне три дни.
4. Литва гарантира, че:
а)
следните мерки за надзор се извършват в районите, изброени в приложение I:
i)
всеки от случаите на заразно заболяване в свиневъдни обекти, за които е предписано лечение с антибиотици или други антибактериални медикаменти, се обявява пред компетентния органи незабавно и преди началото на лечението;
ii)
в свиневъдните обекти, посочени в буква а), клиничните прегледи и процедурите за вземане на проби, описани в глава IV, част А от приложението към Решение 2002/106/ЕО, се извършват незабавно от ветеринарен лекар;
б)
при необходимост се прилагат превантивни мерки за контрол на заболяването в съответствие с член 4, параграф 3, буква а) от Директива 2001/89/ЕО;
в)
за свиневъдите се организира съответна разяснителна кампания.
Член 12
Литва гарантира, че в районите, изброени в част А от приложение I:
а)
мерките в защитните и в надзорните зони продължават да се прилагат в продължение на най-малко 40 дни след приключване на мероприятията по предварителното почистване и дезинфекция на заразените свиневъдни обекти;
б)
в допълнение към прегледите, посочени в член 11, параграф 3, буква б) от Директива 2001/89/ЕО и преди мерките, предвидени в Директива 2001/89/ЕО, да бъдат отменени в надзорната зона, свинете във всички обекти в надзорните зони са преминали през клинични и лабораторни изследвания, проведени в съответствие с глава IV, част Е от приложението към Решение 2002/106/ЕО; посочените изследвания не трябва да се извършват преди да са изминали 30 дни от приключването на мероприятията по предварителното почистване и дезинфекция на заразените обекти.
Член 13
1. Останалите държави-членки, с изключение на Литва, не изпращат свине към кланици в районите, изброени в част А от приложение I.
2. Държавите-членки гарантират, че:
а)
превозните средства, които са били използвани за транспорт на свине в Литва, се почистват и дезинфекцират два пъти след всяко превозване в тази държава-членка и не се използват за транспорт на свине поне три дни след дезинфекцията;
б)
превозните средства, които са навлезли в обект в Литва, където са държани свине, се почистват и дезинфекцират два пъти след напускане на обекта и не се използват за транспорт на свине поне три дни след дезинфекцията;
в)
превозвачите представят на компетентния орган документи, доказващи извършването на почистването и дезинфекцията.
Член 14
Държавите-членки изменят мерките, които прилагат към търговията, така че да ги приведат в съответствие с настоящото решение, и гарантират незабавно целесъобразно разгласяване на приетите мерки. Държавите-членки незабавно информират Комисията за това.
Член 15
Настоящото решение се прилага до 31 октомври 2011 г.
Член 16
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 16 август 2011 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 16 août 2011
concernant certaines mesures de protection contre la peste porcine classique en Lituanie
[notifiée sous le numéro C(2011) 5798]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2011/508/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 89/662/CEE du Conseil du 11 décembre 1989 relative aux contrôles vétérinaires applicables dans les échanges intracommunautaires dans la perspective de la réalisation du marché intérieur (1), et notamment son article 9, paragraphe 4,
vu la directive 90/425/CEE du Conseil du 26 juin 1990 relative aux contrôles vétérinaires et zootechniques applicables dans les échanges intracommunautaires de certains animaux vivants et produits dans la perspective de la réalisation du marché intérieur (2), et notamment son article 10, paragraphe 4,
vu la directive 2001/89/CE du Conseil du 23 octobre 2001 relative à des mesures communautaires de lutte contre la peste porcine classique (3), et notamment son article 11, paragraphe 1, point f),
vu la directive 2002/99/CE du Conseil du 16 décembre 2002 fixant les règles de police sanitaire régissant la production, la transformation, la distribution et l’introduction des produits d’origine animale destinés à la consommation humaine (4), et notamment son article 4, paragraphe 3, premier alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Des foyers de peste porcine classique se sont déclarés en Lituanie.
(2)
Compte tenu des échanges de porcs vivants et de certains produits porcins, ces foyers constituent une menace pour les cheptels d’autres États membres.
(3)
Il est nécessaire de renforcer les mesures prises par la Lituanie dans le cadre de la directive 2001/89/CE.
(4)
La décision 2002/106/CE de la Commission du 1er février 2002 portant approbation d’un manuel diagnostique établissant des procédures de diagnostic, des méthodes d’échantillonnage et des critères pour l’évaluation des tests de laboratoire de confirmation de la peste porcine classique (5) prévoit des protocoles de surveillance adaptés aux risques.
(5)
Les conditions de police sanitaire et les exigences de certification applicables aux échanges de porcs vivants sont fixées par la directive 64/432/CEE du Conseil du 26 juin 1964 relative à des problèmes de police sanitaire en matière d’échanges intracommunautaires d’animaux des espèces bovine et porcine (6).
(6)
Les conditions de police sanitaire et les exigences de certification applicables aux échanges de sperme de porc sont fixées par la directive 90/429/CEE du Conseil du 26 juin 1990 fixant les exigences de police sanitaire applicables aux échanges intracommunautaires et aux importations de sperme d’animaux de l’espèce porcine (7).
(7)
La directive 92/65/CEE du Conseil du 13 juillet 1992 définissant les conditions de police sanitaire régissant les échanges et les importations dans la Communauté d’animaux, de spermes, d’ovules et d’embryons non soumis, en ce qui concerne les conditions de police sanitaire, aux réglementations communautaires spécifiques visées à l’annexe A, section I, de la directive 90/425/CEE (8) s’applique entre autres aux échanges commerciaux d’embryons d’animaux de l’espèce porcine.
(8)
La décision 2010/470/UE de la Commission (9) du 26 août 2010 établit les modèles de certificats sanitaires applicables aux échanges dans l’Union de sperme, d’ovules et d’embryons d’équidés, d’ovins et de caprins ainsi que d’ovules et d’embryons de porcins.
(9)
Le règlement (CE) no 853/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 fixant des règles spécifiques d’hygiène applicables aux denrées alimentaires d’origine animale (10) établit notamment les conditions sanitaires de production et de mise sur le marché des viandes fraîches, des viandes hachées, des viandes séparées mécaniquement, des préparations à base de viande, des viandes de gibier d’élevage, des produits à base de viande, y compris les estomacs, vessies et boyaux traités, et des produits laitiers.
(10)
Le règlement (CE) no 854/2004 du Parlement européen et du Conseil du 29 avril 2004 fixant les règles spécifiques d’organisation des contrôles officiels concernant les produits d’origine animale destinés à la consommation humaine (11) porte notamment sur le marquage de salubrité des denrées alimentaires d’origine animale.
(11)
Il y a lieu de compléter le certificat prévu dans le règlement (CE) no 599/2004 de la Commission du 30 mars 2004 relatif à l’adoption d’un modèle harmonisé de certificat et de compte rendu d’inspection liés aux échanges intracommunautaires d’animaux et de produits d’origine animale (12) par une attestation officielle de santé animale, dont le modèle doit être établi en annexe à la présente décision.
(12)
L’article 6 de la décision 2007/275/CE de la Commission du 17 avril 2007 relative aux listes des animaux et des produits devant faire l’objet de contrôles aux postes d’inspection frontaliers conformément aux directives du Conseil 91/496/CEE et 97/78/CE (13) prévoit une dérogation aux contrôles vétérinaires pour certains produits contenant des produits animaux. Il convient d’autoriser l’expédition de ces produits depuis les zones soumises à restrictions dans le cadre d’un régime de certification simplifié.
(13)
La directive 92/118/CEE du Conseil (14) définit les conditions de police sanitaire ainsi que les conditions sanitaires régissant les échanges et les importations dans la Communauté de produits non soumis, en ce qui concerne lesdites conditions, aux réglementations communautaires spécifiques visées à l’annexe A, chapitre I, de la directive 89/662/CEE et, en ce qui concerne les pathogènes, de la directive 90/425/CEE.
(14)
Le règlement (CE) no 1069/2009 du Parlement européen et du Conseil du 21 octobre 2009 établissant des règles sanitaires applicables aux sous-produits animaux et produits dérivés non destinés à la consommation humaine et abrogeant le règlement (CE) no 1774/2002 (règlement relatif aux sous-produits animaux) (15) fixe les conditions de police sanitaire à appliquer au traitement de sous-produits animaux dérivés d’animaux provenant de zones réglementées.
(15)
Dans la mesure où les médicaments définis dans la directive 2001/82/CE du Parlement européen et du Conseil du 6 novembre 2001 instituant un code communautaire relatif aux médicaments vétérinaires (16), dans la directive 2001/83/CE du Parlement européen et du Conseil du 6 novembre 2001 instituant un code communautaire relatif aux médicaments à usage humain (17), et dans la directive 2001/20/CE du Parlement européen et du Conseil du 4 avril 2001 concernant le rapprochement des dispositions législatives, réglementaires et administratives des États membres relatives à l’application de bonnes pratiques cliniques dans la conduite d’essais cliniques de médicaments à usage humain (18) ne relèvent plus du champ d’application du règlement (CE) no 1069/2009, ils doivent être exclus des restrictions liées à la santé animale fixées par la présente décision.
(16)
Compte tenu des informations communiquées par la Lituanie, il convient d’établir des mesures de protection contre la peste porcine classique dans ce pays pendant le laps de temps nécessaire pour mener à bien les enquêtes qui s’imposent.
(17)
Il importe également d’établir ces mesures de manière à limiter, dans certaines parties de la Lituanie, les contacts avec les exploitations porcines et entre ces dernières, et à imposer une restriction régionale à certains services liés à l’élevage porcin pour prévenir la propagation du virus.
(18)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La Lituanie veille à ce qu’aucun porc ne soit expédié vers d’autres États membres et vers des pays tiers à partir:
a)
des zones figurant à l’annexe I;
b)
d’exploitations de son territoire situées hors des zones figurant à l’annexe I et qui, depuis le 1er mars 2011, ont accueilli des porcs provenant d’une exploitation située dans l’une desdites zones.
Article 2
La Lituanie prend des dispositions pour:
a)
qu’aucun porc ne soit transporté depuis des exploitations situées dans les zones visées dans la partie A de l’annexe I;
b)
que le transport de porcs de boucherie provenant d’exploitations situées en dehors des zones visées dans la partie A de l’annexe I vers des abattoirs établis dans ces zones, ainsi que le transit de porcs par ces zones, ne soient autorisés:
i)
que par les grands axes routiers ou ferroviaires; et
ii)
conformément aux instructions détaillées fournies par les autorités compétentes afin d’éviter que les porcs concernés soient en contact direct ou indirect avec d’autres porcs durant le transport et dans l’abattoir;
c)
qu’aucun porc ne soit expédié à partir des zones visées au point B de l’annexe I vers d’autres zones de Lituanie, sauf pour le transport direct:
i)
de porcs de boucherie vers un abattoir en vue d’un abattage immédiat, pour autant que ces porcs proviennent d’une seule et même exploitation;
ii)
de porcs reproducteurs et de production vers une exploitation, pour autant que ces porcs aient séjourné pendant au moins trente jours, ou depuis leur naissance s’il s’agit d’animaux de moins de trente jours, dans une seule et même exploitation:
-
n’ayant accueilli aucun porc vivant au cours des trente jours qui ont immédiatement précédé la date d’expédition des porcs, et
-
dans laquelle les examens cliniques réalisés conformément au chapitre IV, partie D, point 2, de l’annexe de la décision 2002/106/CE ont abouti à des résultats négatifs.
Article 3
1. Par dérogation à l’article 2, point a), l’autorité compétente peut autoriser le transport de porcs provenant d’une exploitation située dans l’une des zones visées dans la partie A de l’annexe I, mais en dehors d’une zone de protection ou de surveillance:
a)
directement vers un abattoir situé dans l’une de ces zones ou, exceptionnellement, vers des abattoirs désignés en Lituanie, situés en dehors de ces zones, en vue d’un abattage immédiat, pour autant que ces porcs proviennent d’une exploitation dans laquelle les examens cliniques réalisés conformément au chapitre IV, partie D, point 3, de l’annexe de la décision 2002/106/CE ont donné des résultats négatifs;
b)
vers une exploitation située dans l’une de ces zones, pour autant que les porcs aient séjourné pendant au moins quarante-cinq jours ou, s’il s’agit d’animaux de moins de quarante-cinq jours, depuis leur naissance dans une seule et même exploitation:
i)
n’ayant accueilli aucun porc vivant au cours des quarante-cinq jours qui ont précédé la date d’expédition des porcs;
ii)
dans laquelle les examens cliniques réalisés conformément au chapitre IV, partie D, point 2, et au chapitre IV, partie D, point 4, deuxième, troisième et quatrième alinéas, de l’annexe de la décision 2002/106/CE ont donné des résultats négatifs;
c)
vers une exploitation située dans l’une de ces zones, pour autant que les porcs aient séjourné pendant au moins quarante-cinq jours ou, s’il s’agit d’animaux de moins de quarante-cinq jours, depuis leur naissance dans une seule et même exploitation:
i)
n’ayant accueilli aucun porc vivant au cours des vingt jours qui ont immédiatement précédé la date d’expédition des porcs, pour autant qu’au cours des six mois qui ont immédiatement précédé cette date, l’exploitation d’origine n’ait pas accueilli de porcs autres que des cochettes provenant d’une seule et même exploitation;
ii)
dans laquelle les examens cliniques réalisés conformément au chapitre IV, partie D, point 2, et au chapitre IV, partie D, point 4, deuxième, troisième et quatrième alinéas, de l’annexe de la décision 2002/106/CE ont donné des résultats négatifs;
d)
vers une exploitation située dans l’une de ces zones, pour autant que les porcs aient séjourné pendant au moins quarante-cinq jours ou, s’il s’agit d’animaux de moins de quarante-cinq jours, depuis leur naissance dans une seule et même exploitation et:
i)
que l’exploitation n’ait accueilli aucun autre porc que des cochettes qui ont présenté des résultats négatifs aux tests de laboratoire suivants, effectués sur des échantillons prélevés dans les dix jours précédant la date d’expédition:
-
un test de détection des anticorps, et
-
deux tests consécutifs, pratiqués à sept jours d’intervalle, de détection (par RT-PCR) du génome du virus de la peste porcine classique, réalisés dans le laboratoire national de référence; et
ii)
que les examens cliniques réalisés dans cette exploitation conformément au chapitre IV, partie D, point 2, et au chapitre IV, partie D, point 4, deuxième, troisième et quatrième alinéas, de l’annexe de la décision 2002/106/CE aient donné des résultats négatifs.
2. Par dérogation à l’article 2, point a), l’autorité compétente peut autoriser le transport direct de porcs depuis une exploitation située dans une zone de surveillance vers une exploitation désignée n’hébergeant aucun porc et située dans la même zone de surveillance, à condition:
a)
que les conditions fixées à l’article 11, paragraphe 1, point f), et à l’article 11, paragraphe 2, de la directive 2001/89/CE soient appliquées dans l’exploitation de destination désignée;
b)
que les examens prévus au chapitre IV, partie D, point 2, de l’annexe de la décision 2002/106/CE, qui ont été pratiqués dans l’exploitation d’origine des porcs, aient donné des résultats négatifs.
3. Par dérogation à l’article 2, point a), l’autorité compétente peut autoriser le transport direct de porcs depuis une exploitation située dans une zone de surveillance vers une exploitation désignée dans la zone de protection, à condition:
a)
que l’exploitation de destination désignée soit située à dix kilomètres au moins de la frontière nationale avec un autre État membre ou un pays tiers et qu’aucun porc n’ait été hébergé dans cette exploitation pendant au moins vingt et un jours après la date d’achèvement des opérations de nettoyage et de désinfection effectuées conformément à l’article 12 de la directive 2001/89/CE;
b)
que l’exploitation de destination désignée ait subi une troisième opération de nettoyage et de désinfection sous surveillance vétérinaire avant l’introduction des porcs;
c)
que tous les porcs arrivent à l’exploitation de destination désignée dans un délai de vingt jours;
d)
que, dans l’exploitation de destination désignée, les porcs fassent l’objet d’un examen sérologique conformément au chapitre IV, partie E, de l’annexe de la décision 2002/106/CE, réalisé sur des échantillons prélevés au moins quarante jours après la date d’arrivée des derniers porcs;
e)
qu’aucun porc ne quitte l’exploitation de destination désignée, sauf en vue d’un abattage immédiat dans un abattoir situé dans l’une des zones visées dans la partie A de l’annexe I, pour autant que les examens visés au point d) aient donné des résultats négatifs.
4. L’autorité compétente enregistre tous les mouvements de porcs visés aux paragraphes 1 à 3 et en informe immédiatement la Commission par l’intermédiaire du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale.
Article 4
La Lituanie veille à ce qu’aucun lot des marchandises suivantes ne soit expédié vers d’autres États membres ou des pays tiers:
a)
sperme de porcs, sauf si le sperme provient de verrats élevés dans un centre de collecte visé à l’article 3, point a), de la directive 90/429/CEE et situé hors des zones visées à l’annexe I;
b)
ovules et embryons d’animaux de l’espèce porcine, sauf si les ovules et les embryons proviennent de porcs élevés dans une exploitation située hors des zones visées à l’annexe I.
Article 5
La Lituanie veille à ce que:
1)
le certificat sanitaire visé à l’annexe F (modèle 2) de la directive 64/432/CEE, qui accompagne les animaux de l’espèce porcine expédiés depuis la Lituanie vers d’autres États membres, porte la mention:
«Animaux conformes à la décision d’exécution 2011/508/UE de la Commission du 16 août 2011 concernant certaines mesures de protection contre la peste porcine classique en Lituanie»;
2)
le certificat sanitaire visé à l’annexe D de la directive 90/429/CEE, qui accompagne les lots de sperme de verrats expédiés depuis la Lituanie vers d’autres États membres, porte la mention:
«Sperme conforme à la décision d’exécution 2011/508/UE de la Commission du 16 août 2011 concernant certaines mesures de protection contre la peste porcine classique en Lituanie»;
3)
les certificats sanitaires visés à l’annexe V de la décision 2010/470/UE, qui accompagnent les ovules et les embryons d’animaux de l’espèce porcine expédiés depuis la Lituanie vers d’autres États membres, portent la mention:
«Ovules/Embryons (biffer la mention inutile) conformes à la décision d’exécution 2011/508/UE de la Commission du 16 août 2011 concernant certaines mesures de protection contre la peste porcine classique en Lituanie».
Article 6
1. Par dérogation à l’article 10, paragraphe 3, point f), quatrième tiret, de la directive 2001/89/CE, la Lituanie peut appliquer le marquage de salubrité visé à l’article 5, paragraphe 2, du règlement (CE) no 854/2004 et autoriser que la viande fraîche ne soit pas soumise à un traitement ultérieur, tel que visé à l’article 4, paragraphe 1, de la directive 2002/99/CE, lorsqu’il s’agit de la viande de porcs qui:
a)
ont été abattus dans les douze heures suivant leur arrivée à l’abattoir;
b)
proviennent d’une exploitation:
i)
située dans une zone de surveillance établie conformément à l’article 9, paragraphe 1, de la directive 2001/89/CE, dans l’une des zones définies dans la partie A de l’annexe I de la présente décision, et délimitée autour d’une zone de protection dans laquelle:
-
aucun foyer de peste porcine classique n’a été détecté au cours des vingt et un jours précédant le déplacement des porcs vers l’abattoir et dans laquelle vingt et un jours au moins se sont écoulés depuis l’achèvement des opérations de désinfection des exploitations infectées,
-
les examens cliniques de dépistage de la peste porcine classique effectués dans toutes les exploitations situées dans ces zones de protection et de surveillance après la détection d’un foyer de peste porcine classique ont donné des résultats négatifs;
ii)
qui a été autorisée par l’autorité compétente à déplacer des porcs vers un abattoir désigné, et:
-
qui n’a eu aucun contact avec une exploitation infectée, comme l’a constaté l’enquête épidémiologique,
-
qui a régulièrement fait l’objet d’inspections effectuées par un vétérinaire à la suite de l’établissement de la zone de surveillance et portant sur tous les porcs qu’elle détient,
-
dans laquelle tous les porcs ont subi des examens cliniques et de laboratoire, conformément au chapitre IV, partie D, points 1, 3, 4 et 5, de l’annexe de la décision 2002/106/CE.
2. La Lituanie s’assure que l’abattoir visé au paragraphe 1, point a):
a)
est situé dans l’une des zones visées dans la partie A de l’annexe I;
b)
n’accueille pas à l’abattage, le même jour, des porcs autres que ceux visés au paragraphe 1.
3. La Lituanie veille à ce que les véhicules utilisés pour le transport des porcs visés au paragraphe 1 soient nettoyés et désinfectés deux fois après chaque transport.
Article 7
1. La Lituanie veille à ce que la viande de porc visée à l’article 6 soit accompagnée d’un certificat délivré conformément à l’annexe du règlement (CE) no 599/2004, assorti par le vétérinaire officiel de l’attestation de santé animale prévue à l’annexe II de la présente décision.
2. La Lituanie veille à ce que la Commission et les États membres reçoivent les informations suivantes au sujet des porcs visés à l’article 6:
a)
avant l’abattage, le nom et l’emplacement des abattoirs désignés pour recevoir les porcs devant être abattus;
b)
après l’abattage, un rapport hebdomadaire contenant des informations sur:
i)
le nombre de porcs abattus dans les abattoirs désignés;
ii)
le système d’identification et les contrôles de mouvements appliqués conformément à l’article 11, paragraphe 1, point f), de la directive 2001/89/CE.
Article 8
1. La Lituanie n’expédie pas vers d’autres États membres ou des pays tiers des lots de
a)
produits d’animaux de l’espèce porcine non visés aux articles 6 et 7 qui proviennent des zones énumérées dans la partie A de l’annexe I;
b)
produits obtenus à partir d’animaux de l’espèce porcine originaires des zones visées dans la partie A de l’annexe I;
c)
fumier et d’engrais d’animaux de l’espèce porcine provenant des zones visées dans la partie A de l’annexe I.
2. Les interdictions prévues au paragraphe 1, points a) et b), ne s’appliquent pas:
a)
aux produits dérivés d’animaux de l’espèce porcine qui:
i)
ont subi un traitement thermique:
-
d’une valeur Fo de 3,00 ou plus dans un conteneur hermétiquement clos, ou
-
portant la température à cœur à au moins 70 °C; ou
ii)
ont été produits en dehors des zones énumérées à l’annexe I conformément aux conditions prévues dans le règlement (CE) no 1069/2009 et, depuis leur introduction en Lituanie, ont été stockés et transportés séparément des produits animaux ne pouvant pas être expédiés conformément au paragraphe 1;
b)
au sang et aux produits sanguins définis à l’annexe I, points 2 et 4, du règlement (UE) no 142/2011 de la Commission (19), qui ont subi au moins un des traitements prévus à l’annexe XIV, chapitre II, section 2, point 3.1, du règlement (UE) no 142/2011, suivi d’un test d’efficacité, ou ont été importés conformément à l’annexe XIV, chapitre II, section 2, du règlement (UE) no 142/2011;
c)
au saindoux et aux graisses fondues transformés par la méthode de transformation 1 (stérilisation sous pression) ou par l’une des méthodes de transformation visées à l’annexe IV, chapitre III, du règlement (UE) no 142/2011;
d)
aux aliments pour animaux de compagnie, conformes aux exigences de l’annexe XIII, chapitre II, point 3 a) et point 3 b) i), ii) et iii), du règlement (UE) no 142/2011;
e)
aux trophées de chasse conformes à l’annexe XIII, chapitre VI, point C.2, du règlement (UE) no 142/2011;
f)
aux soies de porc soumises à un lavage industriel ou issues du tannage ainsi qu’aux soies de porc non traitées, solidement empaquetées à l’état sec dans des emballages;
g)
aux produits animaux conditionnés destinés à être utilisés comme éléments de diagnostic in vitro ou réactifs de laboratoire;
h)
aux médicaments tels que définis dans la directive 2001/83/CE, aux dispositifs médicaux fabriqués à l’aide de tissus d’origine animale rendus non viables, tels que visés à l’article 1, paragraphe 5, point g), de la directive 93/42/CEE du Conseil (20), aux médicaments vétérinaires tels que définis dans la directive 2001/82/CE et aux médicaments expérimentaux tels que définis dans la directive 2001/20/CE;
i)
aux boyaux d’animaux satisfaisant aux conditions de l’annexe I, chapitre 2, partie A, de la directive 92/118/CEE, qui ont été nettoyés, raclés et ensuite, soit salés, soit blanchis ou séchés, avant que des mesures efficaces ne soient prises pour éviter toute nouvelle contamination de ces boyaux;
j)
aux produits composites qui ne sont pas soumis à un traitement supplémentaire et contiennent des produits d’origine animale, étant entendu que le traitement n’est pas nécessaire pour les produits finis dont les ingrédients remplissent les conditions zoosanitaires établies par la présente décision.
3. La Lituanie veille à ce que les produits animaux visés au paragraphe 2 qui sont expédiés vers les autres États membres soient accompagnés d’un certificat officiel portant la mention:
«Produits animaux conformes à la décision d’exécution 2011/508/UE de la Commission du 16 août 2011 concernant certaines mesures de protection contre la peste porcine classique en Lituanie».
Article 9
Par dérogation aux dispositions de l’article 8, paragraphe 3, il est suffisant, dans le cas des:
a)
produits visés à l’article 8, paragraphe 2, points a) à d) et i), que le respect des conditions du traitement mentionné dans le document commercial requis conformément à la législation correspondante de l’Union soit validé conformément à l’article 10;
b)
produits visés à l’article 8, paragraphe 2, point f), qu’ils soient accompagnés d’un document établissant qu’ils:
i)
ont été soumis à un lavage industriel; ou
ii)
sont issus du tannage; ou
iii)
satisfont aux conditions fixées à l’annexe XIII, chapitre VII, point A.1, du règlement (UE) no 142/2011;
c)
produits visés à l’article 8, paragraphe 2, points g) et h), qu’ils soient accompagnés d’un document commercial attestant qu’ils sont destinés à être utilisés comme éléments de diagnostic in vitro, réactifs de laboratoire, médicaments ou dispositifs médicaux, pour autant qu’ils portent bien en évidence la mention: «À utiliser exclusivement pour le diagnostic in vitro» ou «Exclusivement destiné à une utilisation en laboratoire», «Médicaments» ou «Dispositifs médicaux»;
d)
produits visés à l’article 8, paragraphe 2, point j), qui ont été obtenus dans un établissement ayant adopté le système HACCP ainsi qu’une procédure normalisée contrôlable garantissant que les ingrédients prétraités sont conformes aux différentes conditions zoosanitaires définies dans la présente décision, que cela soit attesté dans le document commercial accompagnant le lot et validé conformément à l’article 10;
e)
produits composés répondant aux conditions fixées à l’article 6, paragraphe 1, de la décision 2007/275/CE, qu’ils soient accompagnés d’un document commercial portant la mention suivante:
«Ces produits composés sont de longue conservation à température ambiante ou ont clairement subi, lors de leur fabrication, un processus complet de cuisson ou de traitement thermique à cœur, de sorte que tout produit cru soit dénaturé».
Article 10
1. Lorsqu’il est fait référence au présent article, l’autorité compétente veille à ce que le document commercial requis par la législation de l’Union pour les échanges entre États membres soit validé par la copie jointe d’un certificat officiel attestant:
a)
que les produits concernés ont été obtenus:
i)
selon un processus de production qui a été contrôlé et jugé conforme aux exigences correspondantes de la législation de l’Union en matière de santé animale et qui est apte à détruire le virus de la peste porcine classique; ou
ii)
à partir de matières prétraitées ayant fait l’objet d’une certification correspondante pour satisfaire aux exigences fixées aux articles 8 et 9; et
b)
que des dispositions sont prises pour éviter toute nouvelle contamination éventuelle par le virus de la peste porcine classique après le traitement.
2. Le certificat visé au paragraphe 1:
a)
comporte une référence à la présente décision;
b)
a une durée de validité de trente jours;
c)
porte une indication de sa date d’expiration;
d)
est renouvelable après une inspection de l’exploitation.
Article 11
1. L’autorité compétente définit les zones à risque dans les zones visées à l’annexe I.
2. Les services exécutés par des personnes en contact direct avec des porcs ou nécessitant l’entrée dans des lieux abritant des porcs sont limités à ces zones à risque et ne sont pas partagés avec d’autres zones de l’Union. Il en est de même pour les services nécessitant l’utilisation de véhicules pour le transport d’aliments, de lisier ou d’animaux morts depuis et vers des exploitations porcines situées dans les zones énumérées à l’annexe I.
3. Le paragraphe 2 ne s’applique pas aux services, pour autant que les conditions suivantes soient remplies:
a)
les véhicules, les équipements et toute autre matière contaminée ont été nettoyés et désinfectés;
b)
les personnes, les véhicules et les équipements n’ont pas été en contact direct avec des porcs ou des exploitations porcines depuis au moins trois jours.
4. La Lituanie veille à ce que:
a)
les mesures de surveillance suivantes soient mises en place dans les zones visées à l’annexe I:
i)
tout cas de maladie contagieuse survenu dans une exploitation porcine qui nécessite un traitement à base d’antibiotiques ou d’autres substances antibactériennes est immédiatement notifié à l’autorité compétente, avant même le début du traitement;
ii)
dans les exploitations porcines visées au point a), un vétérinaire effectue sans délai les examens cliniques et prélèvements d’échantillons prévus au chapitre IV, partie A, de l’annexe de la décision 2002/106/CE;
b)
les mesures préventives de lutte contre la maladie sont appliquées, s’il y a lieu, conformément à l’article 4, paragraphe 3, point a), de la directive 2001/89/CE;
c)
une campagne d’information adaptée est organisée à l’intention des éleveurs de porcs.
Article 12
La Lituanie s’assure que, dans les zones visées dans la partie A de l’annexe I:
a)
les mesures dans les zones de protection et de surveillance continuent de s’appliquer jusqu’à ce que quarante jours au moins se soient écoulés depuis l’achèvement des opérations préliminaires de nettoyage et de désinfection des exploitations infectées;
b)
les porcs présents dans toutes les exploitations situées dans les zones de surveillance ont subi, en plus des examens visés à l’article 11, paragraphe 3, point b), de la directive 2001/89/CE, et avant que les mesures prévues par la directive 2001/89/CE soient levées dans la zone de surveillance, des examens cliniques et de laboratoire effectués conformément au chapitre IV, partie F, de l’annexe de la décision 2002/106/EC; ces examens ne peuvent être pratiqués avant que trente jours se soient écoulés depuis l’achèvement des opérations préliminaires de nettoyage et de désinfection des exploitations infectées.
Article 13
1. Aucun État membre autre que la Lituanie n’expédie de porcs vers les abattoirs situés dans les zones énumérées dans la partie A de l’annexe I.
2. Les États membres veillent à ce que:
a)
les véhicules ayant été utilisés pour le transport de porcs en Lituanie soient nettoyés et désinfectés deux fois après chaque transport dans cet État membre et ne soient plus utilisés pour le transport de porcs pendant au moins trois jours après leur désinfection;
b)
les véhicules ayant pénétré dans une exploitation qui détient des porcs en Lituanie soient nettoyés et désinfectés deux fois après avoir quitté cette exploitation et ne soient plus utilisés pour le transport de porcs pendant au moins trois jours après leur désinfection;
c)
les transporteurs fournissent à l’autorité compétente la preuve de l’exécution de ces opérations de nettoyage et de désinfection.
Article 14
Les États membres modifient les mesures qu’ils appliquent aux échanges commerciaux pour les mettre en conformité avec la présente décision et rendent publiques, d’une manière appropriée et sans délai, les mesures adoptées. Ils en informent immédiatement la Commission.
Article 15
La présente décision est applicable jusqu’au 31 octobre 2011.
Article 16
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 16 août 2011.