РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 745/2011 НА КОМИСИЯТА
от 28 юли 2011 година
относно вписване на наименование в Регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания [Karlovarské trojhránky (ЗГУ)]
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (1), и по-специално член 7, параграф 5, трета алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
Съгласно член 6, параграф 2 и в съответствие с член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 заявката за регистрация на наименованието „Karlovarské trojhránky“, подадена от Чешката република на 19 октомври 2004 г., бе публикувана в Официален вестник на Европейския съюз (2).
(2)
Австрия и Германия изразиха възражения относно регистрацията съгласно член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 510/2006. Възраженията бяха счетени за допустими въз основа на член 7, параграф 3, първа алинея, букви а), б), в) и г) от посочения регламент.
(3)
С писма от 6 май 2008 г. Комисията покани заинтересованите държави-членки да постигнат взаимно съгласие в съответствие с техните вътрешни процедури.
(4)
Тъй като Австрия и Чешката република, както и Чешката република и Германия не постигнаха съгласие в рамките на предвидения срок, Комисията трябва да приеме решение в съответствие с процедурата, предвидена в член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(5)
Във връзка с предполагаемото неспазване на член 2 от Регламент (ЕО) № 510/2006 по отношение на липса на производство в географския район и качеството на репутацията му националните компетентни органи потвърдиха, че производството се извършва в географската зона. Връзката с географския район се основава на специфичното качество на продукта, дължащо се на особеностите на географския район, а имено изворната минерална вода, използвана в производството, което е достатъчно за изпълнение на изискванията по член 2, параграф 1, буква б); дали продуктът притежава достатъчно висока репутация, за да отговори на изискванията по член 2, параграф 1, не беше от значение.
(6)
Изразеното възражение от Германия показа, че търговските марки, включващи израза „Karlsbader Oblaten“, са били регистрирани преди заявката за регистрация на израза „Karlovarské trojhránky“ като защитено географско указание. Освен това бяха предоставени доказателства, които показват, че потребителите в Германия свързват името „Karlsbader Oblaten“ с определен тип вафли. Във възражението обаче не са предоставени доказателства за това, че потребителите стриктно свързват вафлите с всички или някои от другите запазени марки, различни от описателния израз „Karlsbader Oblaten“, нито за това, че има опасност потребителите да бъдат заблудени по отношение на действителната идентичност на продукт, който се предлага на пазара под името „Karlovarské trojhránky“. Следователно Комисията не може да заключи, че регистрирането на наименованието „Karlovarské trojhránky“ ще противоречи на член 3, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(7)
Тъй като в основната си част наименованията „Karlsbader Oblaten“ и „Karlovarské trojhránky“ съвпадат, разумно е да се направи заключение, че наименованията са частично идентични за целите на член 7, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 510/2006. Освен това, с оглед на приликите между продуктите и общия им произход заявката за защита, предвидена в член 13 от Регламент (ЕО) № 510/2006, и по-специално параграф 1, буква б) от него, би довела до това, че ако „Karlovarské trojhránky“ бъде регистрирано, някое компетентно съдилище би постановило, че то е защитено срещу употребата на наименованието „Karlsbader Oblaten“ на съответните вафли. Следователно доказателственият материал показва, че по-нататъшното съществуване на наименованието „Karlsbader Oblaten“ би могло да се постави под въпрос с регистрацията на „Karlovarské trojhránky“ по смисъла на член 7, параграф 3, буква в) от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(8)
Изразените възражения бяха обявени за допустими на основание, между другото, че регистрацията на предложеното наименование би застрашила съществуването на частично идентично наименование, а именно „Karlsbader Oblaten“, доколкото то се използва за продукт и не е защитено със законодателство на търговските марки. Доказателствата показват също така, че името „Karlsbader Oblaten“ идва от производителите в града, някога известен като Karlsbad, и че вафлите с това име се произвеждат от отдавна. Освен това доказателственият материал показва, че наименованието „Karlsbader Oblaten“ се употребява за автентичен и традиционен продукт, който не се възползва от репутацията на „Karlovarské trojhránky“. Поради тези причини следва да се предвиди максималният преходен период, посочен в член 13, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(9)
По отношение на търговските марки, съдържащи израза „Karlsbader Oblaten“, които са защитени чрез регистрация или са били придобити посредством употреба преди заявката за регистрация на „Karlovarské trojhránky“, и при положение, че разпоредбите на член 14, параграф 1 не са изпълнени, гореспоменатите запазени марки не могат да бъдат обявени за невалидни и тяхната по-нататъшна употреба не може да се възпрепятства по силата на регистрацията на „Karlovarské trojhránky“ като защитено географско указание, при условие че другите общи изисквания по законодателството на търговските марки са изпълнени.
(10)
По отношение на родовия характер доказателственият материал, предоставен във възраженията, се отнася до общата употреба на израза „Karlsbader Oblaten“, а не до тази на „Karlovarské trojhránky“. Докато възраженията съдържат доказателства, които показват, че съществуват няколко употреби като общо описателни, включително немското значение „Karlsbader Oblaten“, не е предоставено доказателство за това, че наименованието „Karlovarské trojhránky“ се използва за обозначаване на категория продукти, които не произхождат от района на Karlovy Vary. Във възражението не се взема предвид ситуацията в Чешката република. Следователно на основание на предоставената информация наименованието „Karlovarské trojhránky“ не може да се счете за родово и няма нарушение на член 3, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(11)
С оглед на гореспоменатото наименованието „Karlovarské trojhránky“ следва да се впише в Регистъра на защитените наименования за произход и на защитените географски указания, като подлежи на преходен период от пет години, през което време изразът „Karlsbader Oblaten“ може да продължи да се използва, но само през посочения период, в случаи, които биха могли да бъдат несъвместими със защитата, предвидена в член 13, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 510/2006.
(12)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет за защитените географски указания и наименования за произход,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Наименованието, посочено в приложението към настоящия регламент, се вписва в регистъра.
Член 2
1. Изразът „Karlsbader Oblaten“ може да се използва за обозначаване на вафли, които не съответстват на спецификацията за „Karlovarské trojhránky“, за период от пет години от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
2. Запазените марки, съдържащи израза „Karlsbader Oblaten“, които са защитени чрез регистрация или са били придобити посредством употреба преди 19 октомври 2004 г., не се обявяват за невалидни и тяхната по-нататъшна употреба не се възпрепятства по силата на регистрацията на „Karlovarské trojhránky“ като защитено географско указание, при условие че са изпълнени другите общи изисквания по законодателството на търговските марки.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 28 юли 2011 година.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 745/2011 DE LA COMMISSION
du 28 juillet 2011
portant enregistrement d’une dénomination au registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées [Karlovarské trojhránky (IGP)]
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 510/2006 du Conseil du 20 mars 2006 relatif à la protection des indications géographiques et des appellations d’origine des produits agricoles et des denrées alimentaires (1), et notamment son article 7, paragraphe 5, troisième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 6, paragraphe 2, et en application de l’article 17, paragraphe 2, du règlement (CE) no 510/2006, la demande d’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky», déposée par la République tchèque le 19 octobre 2004, a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (2).
(2)
L’Autriche et l’Allemagne se sont déclarées opposées à l’enregistrement en vertu de l’article 7, paragraphe 1, du règlement (CE) no 510/2006. Ces oppositions ont été jugées recevables sur la base de l’article 7, paragraphe 3, premier alinéa, points a), b), c) et d), dudit règlement.
(3)
Par lettres du 6 mai 2008, la Commission a invité les États membres concernés à rechercher un accord entre eux en conformité avec leurs procédures internes.
(4)
Étant donné qu’aucun accord n’a pu être conclu dans les délais prévus ni entre l’Autriche et la République tchèque ni entre la République tchèque et l’Allemagne, il convient que la Commission adopte une décision conformément à la procédure visée à l’article 15, paragraphe 2, du règlement (CE) no 510/2006.
(5)
En ce qui concerne l’allégation de non-conformité avec l’article 2 du règlement (CE) no 510/2006 en raison de l’absence de production dans l’aire géographique et de la qualité de la réputation, les autorités nationales compétentes ont confirmé que la production avait lieu dans l’aire géographique. Le lien est fondé sur la qualité propre au produit, qui lui est conférée par l’aire géographique et plus précisément par l’eau de source thermale utilisée dans la production, ce qui suffit pour satisfaire aux exigences de l’article 2, paragraphe 1, point b). La question de savoir si le produit jouit en outre d’une réputation suffisante pour satisfaire aux exigences de l’article 2, paragraphe 1, est sans objet.
(6)
Les déclarations d’opposition de l’Allemagne ont montré que des marques commerciales contenant les termes «Karlsbader Oblaten» avaient été enregistrées avant la demande d’enregistrement des termes «Karlovarské trojhránky» comme indication géographique protégée. Il a également été démontré qu’en Allemagne, les consommateurs associaient la dénomination «Karlsbader Oblaten» à un certain type de gaufrette. Toutefois, les déclarations d’opposition ne contenaient aucune preuve attestant que, contrairement au cas de la dénomination «Karlsbader Oblaten», les consommateurs associaient étroitement les gaufrettes à toutes les marques commerciales ou à certaines d’entre elles, ni qu’ils étaient susceptibles d’être induits en erreur quant à la véritable identité d’un produit commercialisé sous la dénomination «Karlovarské trojhránky». En conséquence, la Commission est dans l’impossibilité de conclure que l’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky» serait contraire à l’article 3, paragraphe 4, du règlement (CE) no 510/2006.
(7)
Étant donné que les dénominations «Karlsbader Oblaten» et «Karlovarské trojhránky» ont une partie fondamentale en commun, il est raisonnable de conclure qu’il s’agit de noms partiellement homonymes aux fins de l’application de l’article 7, paragraphe 3, point c), du règlement (CE) no 510/2006. De plus, étant donné qu’il existe des similitudes entre les produits et leurs origines communes, la demande de protection prévue à l’article 13 du règlement (CE) no 510/2006, et en particulier en son paragraphe 1, point b), pourrait conduire à ce qu’une juridiction compétente conclue à ce que la dénomination «Karlovarské trojhránky», si elle était enregistrée, est protégée contre l’utilisation de la dénomination «Karlsbader Oblaten» sur les gaufrettes concernées. En conséquence, les éléments fournis démontrent que l’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky» pourrait porter préjudice au maintien de l’existence de la dénomination «Karlsbader Oblaten», au sens de l’article 7, paragraphe 3, point c), du règlement (CE) no 510/2006.
(8)
Les déclarations d’opposition ont été déclarées recevables, notamment au motif que l’enregistrement du nom proposé porterait préjudice à l’existence d’une dénomination partiellement homonyme, à savoir «Karlsbader Oblaten», dans la mesure où cette dénomination est apposée sur des produits et n’est pas protégée par le droit des marques commerciales. Il est également démontré que la dénomination «Karlsbader Oblaten» a été donnée par des producteurs de la ville autrefois connue sous le nom de Karlsbad et que la production des gaufrettes porteuses de cette dénomination s’est poursuivie pendant longtemps. De plus, on dispose également de preuves attestant que l’utilisation de la dénomination «Karlsbader Oblaten» faisait référence à un produit authentique et traditionnel, qui n’exploitait pas la réputation des «Karlovarské trojhránky». C’est pourquoi il convient d’appliquer la période transitoire maximale prévue à l’article 13, paragraphe 3, du règlement (CE) no 510/2006.
(9)
En ce qui concerne les marques commerciales contenant les termes «Karlsbader Oblaten» qui étaient protégées par un enregistrement ou avaient été acquises par l’usage avant la demande d’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky», étant donné que les conditions énoncées à l’article 14, paragraphe 1, ne sont pas remplies, il n’est pas permis d’annuler lesdites marques, ni d’empêcher qu’elles continuent à être utilisées en vertu de l’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky» comme indication géographique protégée, pour autant que les dispositions générales du droit des marques commerciales soient par ailleurs respectées.
(10)
En ce qui concerne le statut générique, les preuves fournies dans les déclarations d’opposition concernaient l’utilisation générale des termes «Karlsbader Oblaten» et non de ceux de «Karlovarské trojhránky». Les déclarations d’opposition ont certes démontré qu’il existait plusieurs utilisations de mentions descriptives générales, dont la mention allemande «Karlsbader Oblaten», mais elles n’ont fourni aucune preuve attestant que la dénomination «Karlovarské trojhránky» est utilisée pour désigner une catégorie de produits qui ne sont pas originaires de la région de Karlovy Vary. L’opposition ne tient pas compte de la situation en République tchèque. Dès lors, sur la base des informations fournies, la dénomination «Karlovarské trojhránky» ne peut être considérée comme générique et il n’y a donc pas violation des dispositions de l’article 3, paragraphe 1, du règlement (CE) no 510/2006.
(11)
À la lumière de ces éléments, il y a donc lieu d’inscrire la dénomination «Karlovarské trojhránky» au registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées, sous réserve d’une période transitoire de cinq ans, pendant laquelle les termes «Karlsbader Oblaten» peuvent continuer à être utilisés dans des situations qui, sans cette période transitoire, pourraient être incompatibles avec la protection prévue à l’article 13, paragraphe 1, du règlement (CE) no 510/2006.
(12)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent des indications géographiques et des appellations d’origine protégées,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
La dénomination figurant à l’annexe du présent règlement est enregistrée.
Article 2
1. Les termes «Karlsbader Oblaten» peuvent être utilisés pendant une période de cinq ans à compter de la date d’entrée en vigueur du présent règlement pour désigner des gaufrettes qui ne sont pas conformes au cahier des charges établi pour la dénomination «Karlovarské trojhránky».
2. Les marques commerciales contenant les termes «Karlsbader Oblaten» qui étaient protégées par un enregistrement ou qui avaient été acquises par l’usage avant le 19 octobre 2004 ne sont pas annulées, et leur utilisation ne peut être empêchée en vertu de l’enregistrement de la dénomination «Karlovarské trojhránky» en tant qu’indication géographique protégée, pour autant que, par ailleurs, les dispositions générales du droit des marques commerciales soient respectées.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 28 juillet 2011.