РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 2 декември 2010 година
за въвеждане на мерки за контрол спрямо 4-метилметкатинон (мефедрон)
(2010/759/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Решение 2005/387/ПВР на Съвета от 10 май 2005 г. относно обмена на информация, оценката на риска и контрола върху новите психоактивни вещества (1), и по-специално член 8, параграф 3 от него,
като взе предвид инициативата на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
На основание член 6 от Решение 2005/387/ПВР специална сесия на разширения научен комитет на Европейския център за мониторинг на наркотиците и наркоманиите изготви доклад за оценка на риска от веществото 4-метилметкатинон (мефедрон), който впоследствие беше получен от Комисията на 3 август 2010 г.
(2)
Веществото мефедрон е синтетичен катинон, който се произвежда и разпространява законно най-вече в Азия, макар че окончателното му опаковане изглежда се извършва в Европа. Мефедронът се продава най-често под формата на прах, но се среща и под формата на капсули или таблетки. В търговската мрежа се предлага по интернет, в „специализирани магазини“, както и от улични дилъри. В интернет често се продава като „тор за растения“, „соли за вана“ или „химикал за научно-изследователски цели“. Много рядко се продава като „легална дрога“ (законно психоактивно вещество), а неговото потенциално психоактивно въздействие обикновено не се посочва или няма конкретна информация за него.
(3)
Трудно е да се направи оценка на конкретното въздействие на веществото мефедрон, защото то се използва основно в комбинация с вещества като алкохол и други стимуланти. Смята се, че веществото мефедрон има такова въздействие върху организма, сравнимо с това на други стимулиращи наркотици, и най-вече екстази (MDMA). Относително краткото времетраене на действието му обаче, което води до многократно приемане на дози, го доближава повече до кокаина. Някои данни сочат, че то може да бъде използвано като алтернатива на незаконните стимуланти, че има висок потенциал за злоупотреба и за предизвикване на зависимост. Необходими са по-задълбочени изследвания, за да се проучи подробно потенциалът на този наркотик да предизвиква зависимост.
(4)
В Съюза са докладвани два смъртни случая, за които изглежда, че единствената причина за смъртта е употребата на мефедрон. Има сведения за най-малко 37 други смъртни случая, при които в проби, взети след смъртта, е открит мефедрон.
(5)
Двадесет и две държави-членки са докладвали за конфискации на мефедрон на прах или на таблетки. Има малко информация, която да подсказва, че мефедронът е обработван или разпространяван в големи количества и че в тези дейности е замесена организираната престъпност. Има доказателства, които подсказват, че на местата, където се упражнява контрол върху веществото мефедрон, то продължава да се намира на черния пазар.
(6)
Веществото мефедрон няма никаква установена или призната медицинска стойност или приложение в Съюза и няма данни, че то може да се използва за каквито и да било законни цели.
(7)
Понастоящем веществото мефедрон не е предмет на оценка и не е било предмет на оценка по системата на Обединените нации. Единадесет държави-членки упражняват контрол върху веществото мефедрон съгласно националното си законодателство, с което изпълняват задълженията си в рамките на Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества. Две държави-членки прилагат мерки за контрол спрямо веществото мефедрон по силата на законодателството си относно лекарствата.
(8)
Оценката на риска констатира, че научните доказателства са ограничени и посочва, че са необходими допълнителни изследвания за цялостните здравни и социални рискове от употребата на мефедрон. Въпреки това поради неговите стимулиращи свойства, способността му да предизвиква зависимост у ползвателите, потенциалната му привлекателност, риска за здравето, липсата на медицински ползи, а оттам и нуждата да се подхожда с предпазливост веществото мефедрон следва да бъде контролирано.
(9)
Тъй като единадесет държави-членки вече упражняват контрол върху веществото мефедрон, поставянето му под контрол в целия Съюз би спомогнало за предотвратяване на проблеми при трансграничното правоприлагане и съдебното сътрудничество,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавите-членки вземат необходимите мерки в съответствие със своето национално законодателство, за да подложат 4-метилметкатинон (мефедрон) на мерките за контрол и на наказателноправните санкции, предвидени в тяхното законодателство в изпълнение на техните задължения в рамките на Конвенцията на ООН от 1971 г. за психотропните вещества.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 2 декември 2010 година.
DÉCISION DU CONSEIL
du 2 décembre 2010
de soumettre la 4-methylmethcathinone (méphédrone) à des mesures de contrôle
(2010/759/UE)
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la décision 2005/387/JAI du Conseil du 10 mai 2005 relative à l’échange d’informations, à l’évaluation des risques et au contrôle des nouvelles substances psychoactives (1), et notamment son article 8, paragraphe 1,
vu l’initiative de la Commission européenne,
considérant ce qui suit:
(1)
Un rapport d’évaluation des risques liés à la méphédrone a été rédigé en vertu de l’article 6 de la décision 2005/387/JAI lors d’une réunion spéciale du comité scientifique élargi de l’Observatoire européen des drogues et des toxicomanies. Il a ensuite été transmis à la Commission, qui l’a reçu le 3 août 2010.
(2)
La méphédrone est une substance de synthèse de la famille des cathinones. Elle est légalement produite et commercialisée en Asie principalement, son conditionnement final semblant avoir lieu en Europe. La méphédrone est le plus souvent vendue sous forme de poudre, mais on la trouve aussi en capsules ou en comprimés. Elle peut être achetée sur l’internet, dans les magasins spécialisés, ainsi qu’aux revendeurs de rue. Sur l’internet, la méphédrone est souvent commercialisée comme «engrais pour plantes», «sels de bain» ou «substance chimique utilisée pour la recherche». Elle est très rarement vendue en tant que «legal high» (substance psychoactive licite), et on ne trouve généralement aucune référence ou information concrète quant à ses effets psychoactifs potentiels.
(3)
Il est difficile d’évaluer les effets spécifiques de la méphédrone parce qu’elle est essentiellement consommée en association avec d’autres substances telles que l’alcool et d’autres stimulants. Ses effets physiques seraient comparables à ceux d’autres drogues stimulantes, en particulier l’ecstasy (MDMA). Toutefois, sa durée d’action relativement courte, entraînant la répétition des prises, est plus proche de celle de la cocaïne. Certains éléments laissent à penser qu’elle pourrait être utilisée comme substitut de stimulants illicites et qu’elle présente un potentiel d’abus et de dépendance élevé. Des études plus approfondies seraient nécessaires pour évaluer plus précisément le potentiel de dépendance de cette drogue.
(4)
Deux décès qui ne semblent avoir été provoqués que par la seule méphédrone ont été signalés dans l’Union. Dans au moins trente-sept autres cas de décès, de la méphédrone a été découverte dans les échantillons post mortem.
(5)
Vingt-deux États membres ont signalé des saisies de méphédrone en poudre ou en comprimés. Peu d’informations permettent de penser que le traitement ou la distribution de la méphédrone se font sur une grande échelle et que des réseaux de criminalité organisée sont impliqués. Certains éléments semblent indiquer que dans les États membres où elle a été mise sous contrôle, la méphédrone reste disponible sur le marché noir.
(6)
La méphédrone n’a aucune valeur thérapeutique établie ou reconnue, elle n’est pas utilisée comme médicament dans l’Union européenne, et aucun élément n’indique qu’elle puisse être utilisée à d’autres fins légitimes.
(7)
La méphédrone ne fait actuellement l’objet d’aucune évaluation et n’a pas été évaluée dans le cadre du système des Nations unies. Onze États membres soumettent la méphédrone à des mesures de contrôle prévues par leur législation, conformément aux obligations qui leur incombent en vertu de la convention des Nations unies de 1971 sur les substances psychotropes. Deux États membres soumettent la méphédrone à des mesures de contrôle dans le cadre de leur législation sur les médicaments.
(8)
Le rapport d’évaluation des risques n’apporte guère de preuves scientifiques et souligne que des études complémentaires sont nécessaires pour apprécier les risques sanitaires et sociaux globaux associés à la méphédrone. Toutefois, étant donné qu’elle présente des propriétés stimulantes, un potentiel de dépendance et d’attrait et un risque pour la santé, qu’elle est dépourvue d’avantages thérapeutiques et que le principe de précaution doit dès lors être respecté, il convient de mettre la méphédrone sous contrôle.
(9)
Dans la mesure où onze États membres contrôlent déjà la méphédrone, sa mise sous contrôle dans toute l’Union européenne peut permettre d’éviter des problèmes dans le cadre de la coopération transfrontière entre les services répressifs et les services judiciaires,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
Les États membres prennent, conformément à leur droit interne, les mesures nécessaires pour soumettre la 4-methylmethcathinone (également connue sous le nom de méphédrone) aux mesures de contrôle et aux sanctions pénales prévues par leur législation, conformément aux obligations qui leur incombent en vertu de la convention des Nations unies de 1971 sur les substances psychotropes.
Article 2
La présente décision entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Fait à Bruxelles, le 2 décembre 2010.