РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1218/2010 НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2010 година
относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз за някои категории споразумения за специализация
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2821/71 на Съвета от 20 декември 1971 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за категории споразумения, решения и съгласувани практики (1),
след като публикува проект на настоящия регламент,
след като се консултира с Консултативния комитет по ограничителни практики и господстващо положение,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2821/71 оправомощава Комисията да прилага чрез регламент член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (*1) към някои категории споразумения, решения и съгласувани практики, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора, които имат за предмет специализацията, включително и споразуменията, необходими за осъществяването ѝ.
(2)
Регламент (ЕО) № 2658/2000 на Комисията от 29 ноември 2000 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация (2) определя категориите споразумения за специализация, за които Комисията смята, че по принцип отговарят на условията, посочени в член 101, параграф 3 от Договора. Предвид общия положителен опит от прилагането на посочения регламент, чието действие изтича на 31 декември 2010 г., и като се вземе предвид допълнителният придобит опит след приемането му, е целесъобразно да се приеме нов регламент за групово освобождаване.
(3)
Настоящият регламент следва да отговаря на двете изисквания за осигуряване на ефикасна защита на конкуренцията и да предоставя достатъчна правна сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от възможно най-голямо опростяване на административния надзор и законодателната рамка. Под определено ниво на пазарна мощ може да се приеме като цяло, за прилагането на член 101, параграф 3 от Договора, че положителното въздействие на споразуменията за специализация ще бъде по-голямо в сравнение с каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(4)
За целите на прилагането на член 101, параграф 3 от Договора чрез регламент не е необходимо да се определят тези споразумения, които могат да попаднат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. При индивидуалната оценка на споразуменията съгласно член 101, параграф 1 от Договора трябва да се вземат предвид няколко фактора, и по-специално пазарната структура на съответния пазар.
(5)
Предимствата на освобождаването, въведено с настоящия регламент, следва да се ограничат до тези споразумения, за които може да се допусне с достатъчна степен на сигурност, че отговарят на условията по член 101, параграф 3 от Договора.
(6)
Споразуменията за производствена специализация най-вероятно ще допринесат за подобряване на производството или дистрибуцията на стоките, ако страните притежават допълващи се квалификации, активи или дейности, тъй като те могат да съсредоточат усилията си върху производството на определени продукти и по този начин да повишат ефективността си и да предлагат по-евтини продукти. По принцип същото важи и за споразуменията за специализация в подготовката на услуги. При наличието на ефективна конкуренция е твърде вероятно потребителите да получат справедлив дял от полученото предимство.
(7)
Такива предимства могат да възникнат от споразумения, при които една от страните се отказва изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („едностранна специализация“), от споразумения, при които всички страни се отказват изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („реципрочна специализация“), и от споразумения, при които участниците се задължават съвместно да произвеждат определени продукти или да подготвят определени услуги („съвместно производство“). В контекста на настоящия регламент концепциите за едностранна и реципрочна специализация не изискват от дадена страна да намали капацитета, тъй като е достатъчно тя да намали своя производствен обем. Концепцията за съвместното производство обаче не изисква страните да намалят своите индивидуални производствени дейности извън обхвата на тяхното планирано споразумение за съвместно производство.
(8)
Същността на споразуменията за едностранна и реципрочна специализация предполага страните да са активни на един и същ продуктов пазар. Не е необходимо страните да са активни на един и същ географски пазар. Вследствие на това прилагането на настоящия регламент за споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да се ограничи до сценарии, при които страните извършват дейност на един и същ продуктов пазар. Споразумения за съвместно производство могат да бъде сключвани от страни, които вече са активни на един и същ продуктов пазар, но също и от страни, които искат да навлязат на даден продуктов пазар чрез споразумението. Следователно споразуменията за съвместно производство следва да попаднат в приложното поле на настоящия регламент, независимо от това дали страните вече извършват дейност на един и същ продуктов пазар.
(9)
За да се осигури получаването на предимства от специализацията, без да се наложи някоя от страните надолу по производствената верига да напусне изцяло пазара, споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да бъдат предмет на настоящия регламент само когато в тях са предвидени задължения за доставка и покупка или съвместна дистрибуция. Задълженията за доставка и покупка могат, без това да е задължително, да бъдат изключителни по своето естество.
(10)
Може да се приеме, че когато делът на страните на съответния пазар за продуктите, предмет на споразумение за специализация, не надвишава определено равнище, споразуменията по принцип ще осигурят икономически предимства под формата на икономии от мащаба или от обхвата или по-добри производствени технологии, като същевременно потребителите ще получат справедлив дял от произтичащите от тях предимства. При все това, когато продуктите, произведени съгласно споразумение за специализация, са междинни продукти, които една или повече от страните напълно или частично използват като вложен материал за собственото си производство на определени продукти надолу по веригата, които те впоследствие продават на пазара, освобождаването, предоставено от настоящия регламент, следва също да зависи от дела на страните на съответния пазар за тези продукти надолу по веригата, който да не надвишава определено равнище. В такъв случай само наблюдаването на пазарния дял на страните на ниво междинен продукт не би отчел потенциалния риск от изключване от пазара или увеличаване на цената на вложения материал за конкурентите на ниво продукти надолу по веригата. Не се предполага обаче, че споразуменията за специализация влизат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора или че не отговарят на условията на член 101, параграф 3 от Договора, след като е надхвърлен прагът на пазарния дял, определен в настоящия регламент, или не са удовлетворени други условия на настоящия регламент. В такъв случай трябва да се проведе индивидуална оценка на споразумението за специализация съгласно член 101 от Договора.
(11)
Настоящият регламент не следва да освобождава споразумения, съдържащи ограничения, които не са необходими за постигането на положително въздействие, получено чрез споразумение за специализация. По принцип споразуменията, съдържащи определени видове строги ограничения на конкуренцията, свързани с фиксиране на цени, начислени на трети страни, ограничаване на производството или продажбите и разпределяне на пазари и клиенти, следва да се изключат от предимствата на освобождаването, установено в настоящия регламент, независимо от пазарния дял на страните.
(12)
Ограничаването на пазарния дял, неосвобождаването на някои споразумения и условията, предвидени в настоящия регламент, обикновено гарантират, че със споразуменията, по отношение на които се прилага груповото освобождаване, не се дава възможност на страните да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти или услуги.
(13)
Съгласно член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (3), Комисията може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага, когато констатира в конкретен случай, че споразумение, за което се прилага освобождаването, предвидено в настоящия регламент, има въпреки това въздействие, несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора.
(14)
По силата на член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 органите по конкуренция на държава-членка могат да оттеглят възможността настоящият регламент да се прилага по отношение на територията на тази държава-членка или на част от нея, когато, в определен случай, споразумение, към което се прилага установеното в настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко има въздействие, което е несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора, на територията на тази държава-членка или на част от нея и когато тази територия има всички характеристики на отделен географски пазар.
(15)
Възможността да се прилага настоящият регламент може да бъде оттеглена съгласно член 29 от Регламент (ЕО) № 1/2003, когато например съответният пазар е много концентриран и конкуренцията е вече слаба, по-специално поради индивидуалните пазарни позиции на други участници на пазара или поради връзки между други участници на пазара, създадени от паралелни споразумения за специализация.
(16)
За да се улесни сключването на споразумения за специализация, които могат да повлияят на структурата на страните, срокът на действие на настоящия регламент следва да се фиксира на 12 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„споразумение за специализация“ означава споразумение за едностранна специализация, споразумение за реципрочна специализация или споразумение за съвместно производство;
б)
„споразумение за едностранна специализация“ означава споразумение между две страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което едната от страните се съгласява да спре изцяло или частично производството на определени продукти или да се въздържа от производството на тези продукти и да ги купува от другата страна, която се съгласява да произвежда и доставя тези продукти;
в)
„споразумение за реципрочна специализация“ означава споразумение между две или повече страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което две или повече страни се съгласяват на реципрочна основа изцяло или частично да спрат или да се въздържат от производството на определени, но различни продукти, и да купуват тези продукти от другите страни, които се съгласяват да ги произвеждат и доставят;
г)
„споразумение за съвместно производство“ означава споразумение, по силата на което две или повече страни се съгласяват да произвеждат определени продукти съвместно;
д)
„споразумение“ означава споразумение, решение на сдружение от предприятия или съгласувана практика;
е)
„продукт“ означава стока или услуга, включително както междинните стоки или услуги, така и крайните стоки или услуги, с изключение на услугите за дистрибуция и даване под наем;
ж)
„производство“ означава произвеждането на стоки или подготовката на услуги и включва и производството чрез подизпълнение;
з)
„подготовка на услуги“ означава дейностите нагоре по веригата по предоставянето на услуги на клиентите;
и)
„съответен пазар“ означава съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите на специализацията, и освен това, когато продуктите на специализацията са междинни продукти, използвани за вътрешни нужди изцяло или частично от една или повече от страните за производството на продукти надолу по веригата, съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите надолу по веригата;
й)
„продукт на специализацията“ означава продукт, който е произведен съгласно споразумение за специализация;
к)
„продукт надолу по веригата“ означава продукт, за чието производство се използва продукт на специализацията от една или повече страни, като тези страни продават този продукт на пазара;
л)
„конкурентно предприятие“ означава действителен или потенциален конкурент;
м)
„действителен конкурент“ означава предприятие, което извършва дейност на същия съответен пазар;
н)
„потенциален конкурент“ означава предприятие, което при отсъствие на споразумение за специализация, в случай на малко, но постоянно увеличение на относителните цени, е вероятно да предприеме в рамките на не повече от три години необходимите допълнителни инвестиции или други необходими разходи, за да навлезе на съответния пазар, като това е реална, а не само теоретична възможност;
о)
„задължение за изключителна доставка“ означава задължение да не се доставя на конкурентно предприятие, което не е страна по споразумението, продуктът на специализацията;
п)
„задължение за изключителна покупка“ означава задължение за закупуване на продукта на специализацията само от страна по споразумението;
р)
„съвместно“ в контекста на дистрибуцията означава, че страните:
i)
извършват дистрибуцията на продуктите чрез съвместен екип, съвместна организация или съвместно предприятие, или
ii)
назначават трета страна като дистрибутор с изключителни права или без изключителни права, при условие че третата страна не е конкурентно предприятие;
с)
„дистрибуция“ означава дистрибуция, включително продажбата на стоки и предоставянето на услуги.
2. За целите на настоящия регламент термините „предприятие“ и „страна“ включват техните съответни свързани предприятия.
„Свързани предприятия“ означава:
а)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация, пряко или непряко:
i)
притежава повече от половината акции с право на глас,
ii)
притежава правомощието да назначи повече от половината от членовете на надзорния съвет, управителния съвет или другите органи, които законно представляват предприятието, или
iii)
притежава правото да управлява дейността на предприятието;
б)
предприятия, които пряко или непряко притежават изброените в буква а) права или правомощия по отношение на страна по споразумението;
в)
предприятия, в които предприятие, посочено в буква б), пряко или непряко притежава посочените в буква а) права или правомощия;
г)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация заедно с едно или повече от предприятията, посочени в буква а), б) или в), или в които две или повече от последно посочените предприятия съвместно притежават изброените в буква а) права или правомощия;
д)
предприятия, в които правата или правомощията, изброени в буква a), се държат съвместно от:
i)
страните по споразумението за специализация или техните съответни свързани предприятия, посочени в букви а)-г), или
ii)
една или повече от страните по споразумението за специализация, или едно или повече от техните свързани предприятия, посочени в букви а)-г), и една или повече трети страни.
Член 2
Освобождаване
1. Съгласно член 101, параграф 3 от Договора и при спазване на разпоредбите на настоящия регламент се постановява, че член 101, параграф 1 от Договора не се прилага към споразуменията за специализация.
Това освобождаване се прилага дотолкова, доколкото тези споразумения съдържат ограничения на конкуренцията, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора.
2. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага за споразумения за специализация, съдържащи разпоредби, които се отнасят до прехвърлянето или лицензирането на правата на интелектуална собственост на една или повече страни, при условие че тези разпоредби не съставляват основният предмет на такива споразумения, а са пряко свързани с осъществяването им и са необходими за него.
3. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага към споразуменията за специализация, когато:
а)
страните приемат задължение за изключителна покупка или задължение за изключителна доставка; или
б)
страните не продават самостоятелно продуктите на специализацията, а осигуряват съвместна дистрибуция на тези продукти.
Член 3
Праг на пазарния дял
Освобождаването, предвидено в член 2, се прилага, при условие че общият пазарен дял на страните не надвишава 20 % от който и да е съответен пазар.
Член 4
Твърди ограничения
Освобождаването, предвидено в член 2, не се прилага за споразумения за специализация, които пряко или непряко, самостоятелно или в съчетание с други фактори под контрола на страните, имат за предмет едно от следните неща:
а)
фиксиране на цени при продажба на продуктите на трети страни с изключение на фиксирането на цените, начислени на преките клиенти в рамките на съвместната дистрибуция;
б)
ограничаването на продукцията или продажбите с изключение на:
i)
разпоредбите за договореното количество продукти в рамките на споразуменията за едностранна или реципрочна специализация или разпоредбите за определяне на производствените мощности и обема на производството в рамките на споразумение за съвместно производство, и
ii)
определянето на цели на продажби в рамките на съвместната дистрибуция;
в)
разпределянето на пазари или клиенти.
Член 5
Определяне на праг на пазарния дял
За целите на прилагането на прага на пазарния дял, предвиден в член 3, се прилагат следните правила:
а)
пазарният дял се изчислява въз основа на стойността на реализираните продажби; ако няма на разположение данни за реализираните продажби, за да се определи пазарният дял на страните, могат да се използват разчети, основани на друга надеждна пазарна информация, включително и обема на реализираните продажби;
б)
пазарният дял се изчислява въз основа на данни за предходната календарна година;
в)
пазарният дял, държан от предприятията, посочени в член 1, параграф 2, втора алинея, буква д), се разпределя поравно между всички предприятия, които притежават правата или правомощията, изброени в буква а) от същата алинея;
г)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над това ниво, без да превишава 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от две последователни календарни години след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 20 %;
д)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от една календарна година след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 25 %;
е)
ползите от букви г) и д) не могат да се съчетават, така че да се надхвърли периодът от две календарни години.
Член 6
Преходен период
Забраната, предвидена в член 101, параграф 1 от Договора, не се прилага през периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2012 г. по отношение на споразумения, които вече са в сила на 31 декември 2010 г., които не отговарят на условията за освобождаване, предвидени в настоящия регламент, но отговарят на условията за освобождаване, предвидени в Регламент (ЕО) № 2658/2000.
Член 7
Срок на валидност
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2011 г.
Срокът му на действие изтича на 31 декември 2022 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2010 година.
RÈGLEMENT (UE) No 1218/2010 DE LA COMMISSION
du 14 décembre 2010
relatif à l'application de l'article 101, paragraphe 3, du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne à certaines catégories d'accords de spécialisation
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CEE) no 2821/71 du Conseil du 20 décembre 1971 concernant l'application de l'article 85, paragraphe 3, du traité à des catégories d'accords, de décisions et de pratiques concertées (1),
après publication du projet du présent règlement,
après consultation du comité consultatif en matière d’ententes et de positions dominantes,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CEE) no 2821/71 habilite la Commission à appliquer l'article 101, paragraphe 3, du traité sur le fonctionnement de l'Union européenne (*1) par voie de règlement à certaines catégories d'accords, de décisions et de pratiques concertées relevant de l'article 101, paragraphe 1, du traité, qui ont pour objet la spécialisation, y compris les accords nécessaires à la réalisation de celle-ci.
(2)
Le règlement (CE) no 2658/2000 de la Commission du 29 novembre 2000 concernant l'application de l'article 81, paragraphe 3, du traité à des catégories d'accords de spécialisation (2) définit des catégories d'accords de spécialisation dont la Commission a considéré qu'ils remplissaient normalement les conditions prévues à l'article 101, paragraphe 3, du traité. Eu égard aux résultats globalement positifs de l'application de ce règlement, qui expire le 31 décembre 2010, et à l'expérience supplémentaire acquise depuis son adoption, il y a lieu d'adopter un nouveau règlement d'exemption par catégorie.
(3)
Le présent règlement doit satisfaire à deux exigences, à savoir assurer une protection efficace de la concurrence et garantir une sécurité juridique suffisante aux entreprises. Ces objectifs doivent être poursuivis en tenant compte de la nécessité de simplifier, dans toute la mesure du possible, la surveillance administrative et le cadre législatif. On peut en général présumer, aux fins de l'application de l'article 101, paragraphe 3, du traité que, en dessous d'un certain niveau de pouvoir de marché, les effets positifs des accords de spécialisation compenseront leurs éventuels effets négatifs sur la concurrence.
(4)
Il n'est pas nécessaire, pour l'application de l'article 101, paragraphe 3, du traité par voie de règlement, de définir les accords qui sont susceptibles de relever de l'article 101, paragraphe 1, dudit traité. L'appréciation individuelle d'accords au regard de l'article 101, paragraphe 1, du traité exige la prise en compte de plusieurs facteurs, en particulier la structure du marché en cause.
(5)
Il y a lieu de limiter le bénéfice de l'exemption établie par le présent règlement aux accords dont on peut présumer avec suffisamment de certitude qu'ils remplissent les conditions prévues à l'article 101, paragraphe 3, du traité.
(6)
Les accords de spécialisation de la production sont les plus à même de contribuer à l'amélioration de la production ou de la distribution des produits lorsque les parties possèdent des compétences, des actifs ou des activités complémentaires, puisqu'elles peuvent concentrer leurs activités sur la fabrication de certains produits, travailler ainsi de façon plus efficace et offrir ces produits à des prix plus favorables. Il en va de même des accords de spécialisation dans la préparation de services. Il est probable que, par le jeu d'une concurrence effective, les consommateurs recevront une partie équitable du profit qui en résulte.
(7)
De tels avantages peuvent découler des accords en vertu desquels une partie renonce, en tout ou partie, en faveur d'une autre partie, à fabriquer certains produits ou à préparer certains services («spécialisation unilatérale»), que des accords en vertu desquels chacune des parties renonce, en tout ou partie, en faveur d'une autre partie, à fabriquer certains produits ou à préparer certains services («spécialisation réciproque») ou encore des accords aux termes desquels les parties s'engagent à fabriquer conjointement certains produits ou à préparer conjointement certains services («production conjointe»). Dans le cadre du présent règlement, les notions de spécialisation réciproque et de spécialisation unilatérale n'obligent pas une partie à réduire ses capacités puisqu'il lui suffit de réduire ses volumes de production. La notion de production conjointe, n'oblige toutefois pas les parties à réduire leurs activités de production individuelles, qui ne relèvent pas du champ d'application de l'accord de production conjointe qu'elles envisagent de mettre en œuvre.
(8)
La nature des accords de spécialisation unilatérale et de spécialisation réciproque présuppose que les parties opèrent sur le même marché de produits. Il n'est pas pour autant nécessaire que les parties soient présentes sur le même marché géographique. L'application du présent règlement aux accords de spécialisation unilatérale ou réciproque doit donc être limitée aux scénarios dans lesquels les parties sont actives sur le même marché de produits. Les accords de production conjointe peuvent être conclus entre des parties qui opèrent déjà sur le même marché de produits, mais aussi par des parties qui souhaitent entrer sur un marché de produits par le biais d'un accord. Ce type d'accords doit donc relever du champ d'application du présent règlement, que les parties soient ou non déjà présentes sur le même marché de produits.
(9)
Afin de garantir que les avantages de la spécialisation se concrétisent sans qu'une des parties abandonne complètement le marché en aval de la production, les accords de spécialisation unilatérale ou réciproque ne doivent être couverts par le présent règlement que lorsqu'ils prévoient des obligations de fourniture et d'achat ou une distribution conjointe. Les obligations de fourniture et d'achat peuvent être exclusives, sans que cela soit obligatoire.
(10)
Il peut être présumé que, lorsque la part détenue par les parties sur le marché en cause des produits qui font l'objet d'un accord de spécialisation ne dépasse pas un certain niveau, les accords génèrent, en règle générale, des avantages économiques sous forme d'économies d'échelle ou de gamme, ou sous forme d'une amélioration des techniques de production, tout en réservant aux consommateurs une partie équitable du profit qui en résulte. Cependant, si les produits fabriqués au titre d'un accord de spécialisation sont des produits intermédiaires que l'une ou plusieurs des parties utilisent en tout ou partie comme intrants pour leur propre production de certains produits en aval qu'elles vendent ensuite sur le marché, l'exemption que confère le présent règlement doit aussi être subordonnée à la condition que la part des parties sur le marché en cause de ces produits en aval ne dépasse pas un certain niveau. Dans un tel cas, en se bornant à observer la part de marché des parties au niveau du produit intermédiaire, on ne tiendrait aucun compte du risque potentiel d'un verrouillage du marché ou d'une augmentation du prix des intrants pour les concurrents au niveau des produits en aval. Les accords de spécialisation ne sont toutefois pas présumés entrer dans le champ d'application de l'article 101, paragraphe 1, du traité, ou ne pas remplir les conditions de l'article 101, paragraphe 3, du traité dès que le seuil de part de marché établi dans le présent règlement est dépassé ou que d'autres conditions prévues par le présent règlement ne sont pas remplies. Dans de tels cas, il convient de procéder à une appréciation individuelle de l'accord de spécialisation au regard de l'article 101 du traité.
(11)
Le présent règlement ne doit pas exempter les accords contenant des restrictions qui ne sont pas indispensables pour atteindre les effets positifs produits par un accord de spécialisation. En principe, les accords contenant certains types de restrictions graves de la concurrence, telles que la fixation des prix appliqués aux tiers, la limitation de la production ou des ventes, et la répartition des marchés ou de la clientèle, doivent être exclus du bénéfice de l'exemption prévue par le présent règlement, quelle que soit la part de marché des parties.
(12)
Le seuil de part de marché, l'exclusion de certains accords du bénéfice de l'exemption prévue par le présent règlement ainsi que les conditions auxquelles il subordonne l'exemption garantissent en général que les accords auxquels s'applique l'exemption par catégorie ne permettent pas aux parties d'éliminer la concurrence pour une partie substantielle des produits ou des services en cause.
(13)
La Commission peut retirer le bénéfice du présent règlement en vertu de l'article 29, paragraphe 1, du règlement (CE) no 1/2003 du Conseil du 16 décembre 2002 relatif à la mise en œuvre des règles de concurrence prévues aux articles 81 et 82 du traité (3) si elle constate que, dans un cas déterminé, un accord auquel s'applique l'exemption prévue par le présent règlement produit néanmoins des effets incompatibles avec l'article 101, paragraphe 3, du traité.
(14)
L’autorité de concurrence d’un État membre peut, en vertu de l'article 29, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1/2003, retirer le bénéfice du présent règlement pour l’ensemble ou une partie du territoire de cet État membre, si elle estime, dans un cas déterminé, qu'un accord auquel s'applique l'exemption établie par le présent règlement produit néanmoins des effets incompatibles avec l'article 101, paragraphe 3, du traité sur l’ensemble ou sur une partie du territoire de cet État membre, et si ce territoire présente toutes les caractéristiques d'un marché géographique distinct.
(15)
Le bénéfice du présent règlement peut être retiré, en vertu de l'article 29 du règlement (CE) no 1/2003, lorsque, par exemple, le marché en cause est très concentré et que la concurrence est déjà faible, en raison en particulier de la position détenue individuellement par d'autres acteurs sur le marché ou des liens créés entre d'autres acteurs du marché par des accords de spécialisation parallèles.
(16)
Afin de faciliter la conclusion d'accords de spécialisation qui peuvent avoir pour les parties des incidences d'ordre structurel, la durée de validité du présent règlement doit être fixée à douze ans,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Définitions
1. Aux fins du présent règlement, on entend par:
a)
«accord de spécialisation», un accord de spécialisation unilatérale, un accord de spécialisation réciproque ou un accord de production conjointe;
b)
«accord de spécialisation unilatérale», un accord entre deux parties présentes sur le même marché de produits, en vertu duquel l'une des parties accepte de cesser complètement ou partiellement la production de certains produits ou de s'abstenir de produire ces produits et s'engage à les acheter à l'autre partie, qui accepte de les produire et de les lui fournir;
c)
«accord de spécialisation réciproque», un accord entre deux ou plusieurs parties présentes sur le même marché de produits, en vertu duquel deux ou plusieurs parties acceptent, sur une base réciproque, de cesser complètement ou partiellement ou de s'abstenir de produire certains produits, qui ne sont pas les mêmes, et s'engagent à les acheter aux autres parties, qui acceptent de les produire et de les leur fournir,
d)
«accord de production conjointe», un accord en vertu duquel deux ou plusieurs parties acceptent de produire certains produits conjointement;
e)
«accord», un accord, une décision d'association d'entreprises ou une pratique concertée;
f)
«produit», un bien ou un service, qu'il soit final ou intermédiaire, à l'exception des services de distribution et de location;
g)
«production», la production de biens ou la préparation de services, y compris la production confiée à des sous-traitants;
h)
«préparation de services», les activités situées en amont de la fourniture de services aux clients;
i)
«marché en cause», le marché de produits en cause ainsi que le marché géographique en cause auxquels appartiennent les produits faisant l'objet d'un accord de spécialisation, et, en outre, lorsque les produits de spécialisation sont des produits intermédiaires que l'une ou plusieurs des parties utilisent, en tout ou partie, de manière captive pour la production de produits en aval, le marché de produits en cause ainsi que le marché géographique en cause auxquels appartiennent les produits en aval;
j)
«produit de spécialisation», un produit fabriqué dans le cadre d'un accord de spécialisation;
k)
«produit en aval», un produit pour la production duquel une ou plusieurs parties utilisent un produit de spécialisation comme intrant et qui est vendu par celles-ci sur le marché;
l)
«entreprise concurrente», un concurrent existant ou potentiel;
m)
«concurrent existant», une entreprise qui opère sur le même marché en cause;
n)
«concurrent potentiel»: une entreprise qui, en l'absence de l'accord de spécialisation, est susceptible, dans une optique réaliste et non pas simplement théorique, de consentir, dans un délai n'excédant pas trois ans, en cas d'augmentation légère mais permanente des prix relatifs, les investissements supplémentaires ou les autres dépenses d'adaptation nécessaires pour pouvoir entrer sur le marché en cause;
o)
«obligation de fourniture exclusive», l'obligation de ne pas vendre à une entreprise concurrente autre qu'une partie à l'accord le produit de spécialisation;
p)
«obligation d'achat exclusif»: l'obligation de n'acheter le produit de spécialisation qu'auprès d'une partie à l'accord;
q)
«conjointe», dans le contexte de la distribution, que les parties:
i)
distribuent les produits par l'intermédiaire d'une équipe, d'une organisation ou d'une entreprise commune, ou
ii)
désignent un distributeur tiers sur une base exclusive ou non exclusive, pour autant que ce tiers ne soit pas une entreprise concurrente;
r)
«distribution», la distribution, notamment la vente de biens et la fourniture de services.
2. Aux fins du présent règlement, les termes «entreprise» et «partie» englobent leurs entreprises liées respectives.
On entend par «entreprises liées»:
a)
les entreprises dans lesquelles une entreprise partie à l'accord de spécialisation dispose, directement ou indirectement:
i)
soit de plus de la moitié des droits de vote,
ii)
soit du pouvoir de désigner plus de la moitié des membres du conseil de surveillance, du conseil d'administration ou des organes représentant légalement l'entreprise,
iii)
soit du droit de gérer les affaires de l'entreprise;
b)
les entreprises qui disposent directement ou indirectement, dans une entreprise partie à l'accord de spécialisation, des droits ou des pouvoirs énumérés au point a);
c)
les entreprises dans lesquelles une entreprise visée au point b) dispose, directement ou indirectement, des droits ou des pouvoirs énumérés au point a);
d)
les entreprises dans lesquelles une entreprise partie à l'accord de spécialisation et une ou plusieurs des entreprises visées aux points a), b) ou c), ou dans lesquelles deux ou plusieurs de ces dernières entreprises disposent ensemble des droits ou des pouvoirs énumérés au point a);
e)
les entreprises dans lesquelles les droits ou les pouvoirs énumérés au point a) sont détenus conjointement par:
i)
des parties à l'accord de spécialisation ou leurs entreprises liées respectives visées aux points a) à d), ou
ii)
une ou plusieurs des parties à l'accord de spécialisation ou une ou plusieurs de leurs entreprises liées visées aux points a) à d), et un ou plusieurs tiers.
Article 2
Exemption
1. Conformément à l'article 101, paragraphe 3, du traité, et sous réserve des dispositions du présent règlement, l'article 101, paragraphe 1, du traité est déclaré inapplicable aux accords de spécialisation.
La présente exemption s'applique dans la mesure où ces accords contiennent des restrictions de concurrence relevant de l'article 101, paragraphe 1, du traité.
2. L'exemption prévue au paragraphe 1 s'applique aux accords de spécialisation contenant des dispositions relatives à la cession de droits de propriété intellectuelle ou à la concession de licences sur de tels droits à une ou plusieurs des parties, pour autant que ces dispositions ne constituent pas l'objectif premier de ces accords, mais soient directement liées à leur mise en œuvre et nécessaires à celle-ci.
3. L'exemption prévue au paragraphe 1 s'applique aux accords de spécialisation en vertu desquels:
a)
les parties acceptent une obligation d'achat exclusif ou de fourniture exclusive; ou
b)
les parties ne vendent pas de manière indépendante les produits de spécialisation, mais les distribuent conjointement.
Article 3
Seuil de part de marché
L'exemption prévue à l'article 2 s'applique à condition que la part de marché cumulée des parties n'excède pas 20 % du marché en cause, quel qu'il soit.
Article 4
Restrictions caractérisées
L'exemption prévue à l'article 2 ne s'applique pas aux accords de spécialisation qui, directement ou indirectement, isolément ou cumulés à d'autres facteurs sous le contrôle des parties, ont pour objet:
a)
soit la fixation des prix pour la vente des produits à des tiers, à l'exception de la fixation des prix appliqués aux clients directs dans le cadre de la distribution conjointe;
b)
soit la limitation de la production ou de la vente, à l'exception:
i)
des dispositions relatives à la quantité convenue de produits dans le cadre d'accords de spécialisation unilatérale ou réciproque, ou à la fixation des capacités et du volume de production dans le cadre d'un accord de production conjointe, et
ii)
de la fixation d'objectifs de ventes dans le cadre de la distribution conjointe;
c)
soit la répartition des marchés ou de la clientèle.
Article 5
Application du seuil de part de marché
Aux fins de l'application du seuil de part de marché prévu à l'article 3, les règles suivantes s'appliquent:
a)
la part de marché est calculée sur la base de la valeur des ventes réalisées sur le marché; en l'absence de données relatives à la valeur des ventes sur le marché, la détermination de la part de marché des parties peut s'effectuer sur la base d'estimations fondées sur d'autres informations fiables concernant le marché, notamment le volume des ventes sur celui-ci;
b)
la part de marché est calculée sur la base des données relatives à l'année civile précédente;
c)
la part de marché détenue par les entreprises visées à l'article 1er, paragraphe 2, deuxième alinéa, point e), est imputée à parts égales à chaque entreprise disposant des droits ou des pouvoirs énumérés au point a) dudit alinéa;
d)
si la part de marché visée à l'article 3 est initialement inférieure ou égale à 20 %, mais franchit ensuite ce seuil sans dépasser 25 %, l'exemption prévue à l'article 2 continue de s'appliquer pendant deux années civiles consécutives suivant l'année au cours de laquelle le seuil de 20 % a été dépassé pour la première fois;
e)
si la part de marché visée à l'article 3 est initialement inférieure ou égale à 20 %, mais dépasse ensuite 25 %, l'exemption prévue à l'article 2 continue de s'appliquer pendant une année civile suivant l'année au cours de laquelle le niveau de 25 % a été dépassé pour la première fois;
f)
le bénéfice des points d) et e) ne peut être cumulé de manière à dépasser une durée de deux années civiles.
Article 6
Période transitoire
L'interdiction énoncée à l'article 101, paragraphe 1, du traité ne s'applique pas, pendant la période allant du 1er janvier 2011 au 31 décembre 2012, aux accords déjà en vigueur au 31 décembre 2010 qui ne remplissent pas les conditions d'exemption prévues par le présent règlement, mais satisfont à celles prévues par le règlement (CE) no 2658/2000.
Article 7
Période de validité
Le présent règlement entre en vigueur le 1er janvier 2011.
Il expire le 31 décembre 2022.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 14 décembre 2010.