РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 17 юни 2011 година
за изменение на Решение 2009/719/ЕО за разрешаване на някои държави-членки да преработят своите годишни програми за мониторинг на СЕГ
(нотифицирано под номер C(2011) 4194)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/358/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 22 май 2001 г. относно определяне на правила за превенция, контрол и ликвидиране на някои трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (1), и по-специално член 6, параграф 1б, втора алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 999/2001 се определят правила за превенция, контрол и ликвидиране на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии (ТСЕ) при животните. Той съдържа изискването всяка държава-членка да изпълнява годишна програма за мониторинг на ТСЕ в съответствие с приложение III към посочения регламент.
(2)
В Регламент (ЕО) № 999/2001 се предвижда, че годишните програми за мониторинг трябва да обхващат като минимум определени субпопулации от животни от рода на едрия рогат добитък, упоменати в член 6 от него. Тези субпопулации трябва да включват всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 24 или 30 месеца, като възрастовата граница зависи от категориите, посочени в глава А, част I, точки 2.1, 2.2 и 3.1 от приложение III към посочения регламент.
(3)
В приложението към Решение 2009/719/ЕО на Комисията от 28 септември 2009 г. за разрешаване на някои държави-членки да преработят своите годишни програми за мониторинг на СЕГ (2) са посочени седемнадесет държави-членки, на които се разрешава да преработят своите годишни програми за мониторинг в съответствие с Регламент (ЕО) № 999/2001. В този списък са включени всички държави-членки, които са били членове на ЕС преди 1 май 2004 г., както и Словения и Кипър.
(4)
На 9 декември 2010 г. групата по биологични опасности (BIOHAZ) към Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) прие научно становище относно повторна актуализация във връзка с опасностите за здравето на хората и животните във връзка с преразглеждането на режима за мониторинг на СЕГ в някои от държавите-членки (3) (наричано по-долу „становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г.“). Във връзка с изготвянето на становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. от BIOHAZ беше поискано да направи анализ на наличните данни за 17-те държави-членки, посочени в Решение 2009/719/ЕО, както и за други 8 държави-членки. BIOHAZ прие, че всичките 25 държави-членки са прилагали в продължение на най-малко шест години система за надзор и мерки за контрол над СЕГ съгласно предвиденото в Регламент (ЕО) № 999/2001. Становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. потвърждава, че епидемията от СЕГ е на път да бъде овладяна на територията на 17-те държави-членки, посочени в Решение 2009/719/ЕО.
(5)
В становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. също така се стига до заключението, че ако възрастовата граница за изследване за СЕГ бъде увеличена на 72 месеца при закланите в добро здравословно състояние животни, през 2011 г. може да се очаква да бъде пропуснат най-много един случай на класическа СЕГ. Освен това ЕОБХ стига до заключението, че ако изследването за СЕГ при закланите в добро здравословно състояние животни бъде прекратено, считано от 1 януари 2013 г., то за всяка календарна година от 2013 г. нататък евентуално ще бъде пропускан най-много по един случай на класическа СЕГ. Тези констатации водят до извода, че опасността за здравето на хората и на животните би била пренебрежимо малка, ако прилаганите понастоящем процедури за изследване за СЕГ бъдат съответно адаптирани.
(6)
Като се вземат предвид заключенията в становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г., възрастовите граници за категориите животни от рода на едрия рогат добитък следва да бъдат увеличени за животните, обхванати от преработените годишни програми за мониторинг на държавите-членки, посочени в приложението към Решение 2009/719/ЕО. Поради това на държавите-членки, на които е било разрешено да преработят годишните си програми за мониторинг, следва да се предостави възможността да прилагат алтернативни, но равностойни по ефективност планове за вземане на проби, като същевременно се съобразят с епидемиологичната ситуация, считано от 1 януари 2013 г.
(7)
По отношение на осемте непосочени в Решение 2009/719/ЕО държави-членки в становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. се стига до заключението, че епидемиологичната ситуация по отношение на класическата СЕГ се различава при групата от пет държави-членки, съставена от Естония, Латвия, Литва, Унгария и Малта, както и при другата група от три държави-членки, съставена от Чешката република, Полша и Словакия.
(8)
След цялостното внедряване на системата на ЕС за наблюдение на 1 май 2004 г. в групата на петте държави-членки не са откривани случаи на СЕГ и епидемиологичната ситуация по отношение на класическата СЕГ следва да се счита за „поне равностойна“ на ситуацията в 17-те държави-членки, посочени в Решение 2009/719/ЕО. Поради това към посочената група от 22 държави-членки следва да се прилага сходен режим на изследване, тъй като епидемиологичната ситуация във всички тях е сравнима.
(9)
Освен това в становището на ЕОБХ от 9 декември 2010 г. се стига до заключението, че тенденцията по отношение на епидемията от класическа СЕГ в Полша, Словакия и Чешката република показва наличието на две вълни в появата на класическа СЕГ - според кохортата на раждане и според средната възраст при откритите случаи на класическа СЕГ. Наличието на тази втора вълна не позволява установяването на ясни сходства между тенденцията при епидемията от класическа СЕГ в седемнадесетте държави-членки, вече включени в Решение 2009/719/ЕО, и настоящата група от три държави-членки. За тези три държави-членки органът направи заключението, че понастоящем не би било от полза да се прави разчет за броя на неоткритите случаи на класическа СЕГ, в случай че възрастта за изследване в тази група се промени.
(10)
На 26 март 2010 г. Латвия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(11)
На 16 юни 2010 г. Естония подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(12)
На 7 октомври 2010 г. Литва подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(13)
На 21 октомври 2010 г. Люксембург подаде до Комисията заявление за преработване на годишната му програма за мониторинг на СЕГ.
(14)
На 27 октомври 2010 г. Германия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(15)
На 24 ноември 2010 г. Гърция подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(16)
На 26 ноември 2010 г. Словения подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(17)
На 30 ноември 2010 г. Швеция подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(18)
На 13 декември 2010 г. Испания подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(19)
На 13 декември 2010 г. Белгия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(20)
На 13 декември 2010 г. Финландия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(21)
На 14 декември 2010 г. Дания подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(22)
На 15 декември 2010 г. Обединеното кралство подаде до Комисията заявление за преработване на годишната му програма за мониторинг на СЕГ.
(23)
На 15 декември 2010 г. Австрия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(24)
На 20 декември 2010 г. Ирландия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(25)
На 23 декември 2010 г. Португалия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(26)
На 5 януари 2011 г. Кипър подаде до Комисията заявление за преработване на годишната му програма за мониторинг на СЕГ.
(27)
На 13 януари 2011 г. Италия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(28)
На 18 януари 2011 г. Нидерландия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(29)
На 19 януари 2011 г. Франция подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(30)
На 11 февруари 2011 г. Унгария подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(31)
На 14 февруари 2011 г. Малта подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(32)
Беше констатирано, че подадените от тези двадесет и две държави-членки заявления отговарят на всички изисквания за разрешаване преработването на годишните програми за мониторинг, установени в член 6, параграф 1б от Регламент (ЕО) № 999/2001 и определени в глава А, част I, точка 7 от приложение III към него. Поради това следва да им бъде разрешено да преработят своите годишни програми за мониторинг на СЕГ.
(33)
В член 3 от Регламент (ЕИО) № 706/73 на Съвета от 12 март 1973 г. относно нормативната уредба на Общността, приложима за Англо-нормандските острови и остров Ман в областта на търговията със земеделски продукти (4) се предвижда, че законодателството на ЕС във ветеринарната област и в областта на храните се прилага за Англо-нормандските острови и остров Ман при същите условия, както в Обединеното кралство, за селскостопанските продукти, внесени на островите или изнесени от островите към ЕС. Решение 2009/719/ЕО обаче понастоящем не се прилага за островите, тъй като Обединеното кралство не е предоставило съответните данни към момента на неговото приемане.
(34)
Обединеното кралство сега предостави съответните данни за епидемиологичната ситуация и прилагането на законодателството на ЕС относно СЕГ на Англо-нормандските острови и остров Ман. Тези данни показват, че епидемиологичната ситуация по отношение на СЕГ на тези острови е сравнима с тази в Обединеното кралство и че са изпълнени всички съответни изисквания, установени в член 6, параграф 1б и определени в глава А, част I, точка 7 от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001. Поради това Решение 2009/719/ЕО следва да се прилага и за тези острови.
(35)
Впоследствие на 15 февруари 2001 г. Постоянният комитет по хранителната верига и здравето на животните даде положително становище относно проект на решение за изменение на Решение 2009/719/ЕО за разрешаване на някои държави-членки да преработят своите годишни програми за мониторинг на СЕГ. С този проект на решение, който обаче все още не е приет от Комисията, се разрешава на 22-те държави-членки да прилагат преработен и хармонизиран режим на изследване на СЕГ, считано от 1 юли 2011 г.
(36)
На 13 април 2011 г. ЕОБХ прие научно становище относно преразглеждането на опасността за здравето на хората и на животните, свързана с преработването на режима за мониторинг на СЕГ в три държави-членки на ЕС (5). В това становище се стига до заключението, че с допълнителните данни от резултатите от мониторинга от още една година, а именно данните от 2010 г., използваният модел показва, че сигурността в предвижданията относно броя на случаите в кохортите от 2000 г. за Чешката република, Полша и Словакия се е увеличила значително. Поради това и въз основа на резултатите от извършения анализ ЕОБХ стига до заключението, че понастоящем в тези три държави-членки епидемията от СЕГ бележи значителен спад.
(37)
В становището на ЕОБХ от 13 април 2011 г. също така се стига до заключението, че ако възрастовата граница за изследване за СЕГ бъде увеличена на 72 месеца при закланите в добро здравословно състояние животни, през 2012 г. може да се очаква да бъде пропуснат по-малко от един случай на класическа СЕГ. Тези констатации водят до извода, че опасността за здравето на хората и на животните би била пренебрежимо малка, ако прилаганите понастоящем процедури за изследване за СЕГ бъдат съответно адаптирани.
(38)
На 10 февруари 2011 г. Чешката република подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(39)
На 15 февруари 2011 г. Словакия подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(40)
На 26 април 2011 г. Полша подаде до Комисията заявление за преработване на годишната ѝ програма за мониторинг на СЕГ.
(41)
Беше констатирано, че подадените от тези три държави-членки заявления отговарят на всички изисквания за разрешаване преработването на годишните програми за мониторинг, установени в член 6, параграф 1б от Регламент (ЕО) № 999/2001 и определени в глава А, част I, точка 7 от приложение III към него. Поради това на тях следва да им бъде разрешено да преработят годишните си програми за мониторинг на СЕГ, а режимите на изследване на СЕГ в тези три държави-членки следва да бъдат приведени в съответствие с този, който на 15 февруари 2001 г. получи положително становище от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните.
(42)
Предвид новите обстоятелства, появили се след гласуването, проектът на решение, който на 15 февруари 2011 г. получи положително становище от Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните, не следва да бъде приеман и на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните следва да бъде предоставен за становище нов проект на решение, с който приложното поле на вече гласуваните разпоредби се разширява спрямо Чешката република, Полша и Словакия.
(43)
Поради това Решение 2009/719/ЕО следва да бъде съответно изменено.
(44)
Настоящото решение следва да се прилага, считано от 1 юли 2011 г., за да се даде на държавите-членки достатъчно време, за да приведат процедурите си за мониторинг на СЕГ в съответствие с измененията, внесени в Решение 2009/719/ЕО с настоящото решение.
(45)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Решение 2009/719/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 2 се заменя със следния текст:
„Член 2
1. Преработените годишни програми за мониторинг се прилагат само за животните от рода на едрия рогат добитък, родени в някоя от посочените в приложението държави-членки, и обхващат най-малко следните категории:
а)
всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 72 месеца, които са предназначени за клане с оглед консумация от човека или които са заклани в рамките на програма за ликвидиране на болестта, но не са дали клинични признаци на болестта, съгласно посоченото в глава А, част I, точка 2.2 от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001;
б)
всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 48 месеца, предназначени за специално неотложно клане или за които се провеждат наблюдения над инспектирането им преди клане, съгласно посоченото в глава А, част I, точка 2.1 от приложение III към Регламент (ЕО) № 999/2001;
в)
всички животни от рода на едрия рогат добитък на възраст над 48 месеца, съгласно посоченото в глава А, част I, точка 3.1 от приложение III към същия регламент, които са умрели или са били умъртвени, но не и:
i)
с цел окончателното им унищожаване съгласно Регламент (ЕО) № 716/96 (6) на Комисията;
ii)
в контекста на епидемия от рода на шапа;
iii)
с цел консумация от човека.
2. Когато животни от рода на едрия рогат добитък, които принадлежат към категориите животни, упоменати в параграф 1, и са родени в една от държавите-членки, посочени в приложението, се изследват за СЕГ в друга държава-членка, се прилагат възрастовите граници за изследване, които са в сила в държавата-членка, в която се извършват изследванията.
3. Чрез дерогация от параграф 1, буква а), считано от 1 януари 2013 г. държавите-членки, посочени в приложението, могат да решат да извършват изследвания само по отношение на минимална годишна извадка от категориите животни, упоменати в същата буква.
2.
Приложението се заменя с текста в приложението към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение се прилага считано от 1 юли 2011 г.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 17 юни 2011 година.
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 17 juin 2011
modifiant la décision 2009/719/CE autorisant certains États membres à réviser leur programme annuel de surveillance de l’ESB
[notifiée sous le numéro C(2011) 4194]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2011/358/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 999/2001 du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2001 fixant les règles pour la prévention, le contrôle et l’éradication de certaines encéphalopathies spongiformes transmissibles (1), et notamment son article 6, paragraphe 1 ter, deuxième alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 999/2001 établit les règles pour la prévention, le contrôle et l’éradication des encéphalopathies spongiformes transmissibles (EST) chez les animaux. Il requiert de chaque État membre qu’il mette en place un programme annuel de surveillance des EST conformément à son annexe III.
(2)
Le règlement (CE) no 999/2001 prévoit que les programmes annuels de surveillance doivent couvrir au minimum certains groupes de bovins visés à son article 6. Ces sous-populations doivent inclure tous les bovins âgés de plus de 24 ou de 30 mois, en fonction des catégories établies à l’annexe III, chapitre A, section I, points 2.1, 2.2 et 3.1, dudit règlement.
(3)
L’annexe de la décision 2009/719/CE de la Commission du 28 septembre 2009 autorisant certains États membres à réviser leur programme annuel de surveillance de l’ESB (2) dresse la liste de dix-sept États membres autorisés à réviser leur programme annuel de surveillance conformément au règlement (CE) no 999/2001. Cette liste comprend tous les États membres qui étaient membres de l’Union avant le 1er mai 2004, ainsi que la Slovénie et Chypre.
(4)
Le 9 décembre 2010, le groupe scientifique sur les risques biologiques (Biohaz) de l’Autorité européenne de sécurité des aliments (EFSA) a adopté un avis scientifique sur une deuxième réévaluation du risque pour la santé humaine et la santé animale lié à la révision du système de surveillance de l’ESB dans certains États membres (3) («l’avis de l’EFSA du 9 décembre 2010»). À cette fin, le groupe Biohaz avait été chargé d’analyser les données disponibles pour les dix-sept États membres figurant dans la décision 2009/719/CE et huit autres États membres. Il est parti du principe que les vingt-cinq États membres avaient tous mis en place un système de surveillance de l’ESB et appliqué des mesures de contrôle en la matière pendant au moins six ans, comme le prévoit le règlement (CE) no 999/2001. L’avis de l’EFSA du 9 décembre 2010 confirme que l’épizootie d’ESB est en régression dans les dix-sept États membres répertoriés dans la décision 2009/719/CE.
(5)
Dans son avis du 9 décembre 2010, l’EFSA conclut également que si la limite d’âge pour le dépistage de l’ESB était portée à 72 mois pour les bovins sains abattus, on pourrait s’attendre à ce que moins d’un cas d’ESB classique échappe au dépistage en 2011. Elle ajoute que s’il était mis fin au dépistage de la maladie dans cette catégorie de bovins à partir du 1er janvier 2013, moins d’un cas d’ESB classique par année civile échapperait au dépistage à partir de cette date. Il est possible de déduire de l’avis de l’EFSA que le risque pour la santé humaine et la santé animale serait négligeable si le dépistage actuel de l’ESB était adapté en ce sens.
(6)
Eu égard aux conclusions contenues dans l’avis de l’EFSA du 9 décembre 2010, il convient de relever les âges des groupes de bovins pour les animaux couverts par les programmes annuels de surveillance révisés des États membres dont la liste figure à l’annexe de la décision 2009/719/CE. Dès lors, il y a lieu de donner la possibilité aux États membres autorisés à réviser leurs programmes annuels de surveillance d’appliquer des plans d’échantillonnage différents mais d’une efficacité similaire tout en s’adaptant à la situation épidémiologique à partir du 1er janvier 2013.
(7)
En ce qui concerne les huit États membres non mentionnés sur la liste figurant dans la décision 2009/719/CE, l’EFSA, dans son avis du 9 décembre 2010, constate que la situation épidémiologique en matière d’ESB classique diffère selon que l’on considère un groupe de cinq États composé de l’Estonie, de la Lettonie, de la Lituanie, de la Hongrie et de Malte ou un groupe de trois États composé de la République tchèque, de la Pologne et de la Slovaquie.
(8)
Aucun cas d’ESB n’a été détecté dans le groupe de cinq États membres depuis que le système de surveillance de l’Union y est pleinement appliqué, c’est-à-dire depuis le 1er mai 2004, et la situation épidémiologique en matière d’ESB classique doit donc être considérée comme y étant «au moins équivalente» à celle des dix-sept États membres figurant dans la décision 2009/719/CE. Dès lors, ces vingt-deux États membres doivent être soumis au même système de surveillance, puisqu’ils se trouvent tous dans une situation épidémiologique comparable.
(9)
Il ressort en outre de l’avis de l’EFSA du 9 décembre 2010 que l’évolution de l’épizootie d’ESB classique observée en République tchèque, en Pologne et en Slovaquie se caractérise par deux vagues en ce qui concerne l’incidence de cette maladie par cohorte de naissance et la moyenne d’âge des cas d’ESB classique détectés. Ce profil à deux vagues empêche de dégager des similarités manifestes entre l’évolution de l’épizootie d’ESB classique dans les dix-sept États membres répertoriés dans la décision 2009/719/CE et l’évolution observée dans ce groupe de trois États membres. Pour ces trois États, l’EFSA conclut qu’à l’heure actuelle, il ne serait pas instructif d’estimer le nombre de cas d’ESB classique non décelés, dans l’hypothèse où l’âge pour le dépistage y serait modifié.
(10)
Le 26 mars 2010, la Lettonie a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(11)
Le 16 juin 2010, l’Estonie a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(12)
Le 7 octobre 2010, la Lituanie a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(13)
Le 21 octobre 2010, le Luxembourg a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(14)
Le 27 octobre 2010, l’Allemagne a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(15)
Le 24 novembre 2010, la Grèce a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(16)
Le 26 novembre 2010, la Slovénie a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(17)
Le 30 novembre 2010, la Suède a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(18)
Le 13 décembre 2010, l’Espagne a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(19)
Le 13 décembre 2010, la Belgique a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(20)
Le 13 décembre 2010, la Finlande a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(21)
Le 14 décembre 2010, le Danemark a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(22)
Le 15 décembre 2010, le Royaume-Uni a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(23)
Le 15 décembre 2010, l’Autriche a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(24)
Le 20 décembre 2010, l’Irlande a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB
(25)
Le 23 décembre 2010, le Portugal a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(26)
Le 5 janvier 2011, Chypre a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(27)
Le 13 janvier 2011, l’Italie a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(28)
Le 18 janvier 2011, les Pays-Bas ont présenté à la Commission une demande de révision de leur programme annuel de surveillance de l’ESB.
(29)
Le 19 janvier 2011, la France a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(30)
Le 11 février 2011, la Hongrie a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(31)
Le 14 février 2011, Malte a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(32)
Il a été établi que les demandes introduites par ces vingt-deux États membres répondent à toutes les exigences en matière de révision des programmes annuels de surveillance prévues par le règlement (CE) no 999/2001 en son article 6, paragraphe 1 ter, et énoncées à son annexe III, chapitre A, section I, point 7. Il convient donc d’autoriser ces États à réviser leur programme annuel de surveillance de l’ESB.
(33)
L’article 3 du règlement (CEE) no 706/73 du Conseil du 12 mars 1973 relatif à la réglementation communautaire applicable aux îles anglo-normandes et à l’île de Man en ce qui concerne les échanges de produits agricoles (4) prévoit que la législation vétérinaire et la législation relative aux denrées alimentaires sont applicables dans les mêmes conditions qu’au Royaume-Uni aux produits agricoles importés dans ces îles ou exportés de ces îles vers l’Union. Toutefois, le Royaume-Uni n’ayant pas fourni les données nécessaires au moment de l’adoption de la décision 2009/719/CE, cette décision ne s’applique pas aux îles à l’heure actuelle.
(34)
Le Royaume-Uni a transmis les informations appropriées concernant la situation épidémiologique et l’application de la législation de l’Union relative à l’ESB dans les îles anglo-normandes et l’île de Man. Ces données montrent que la situation épidémiologique en matière d’ESB dans ces îles est comparable à celle du Royaume-Uni et que toutes les exigences applicables prévues à l’article 6, paragraphe 1 ter et énoncées à l’annexe III, chapitre A, section I, point 7, du règlement (CE) no 999/2001 sont respectées. Aussi convient-il d’appliquer la décision 2009/719/CE à ces îles.
(35)
Le 15 février 2011, le comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale a émis un avis favorable sur un projet de décision modifiant la décision 2009/719/CE autorisant certains États membres à réviser leur programme annuel de surveillance de l’ESB. Ce projet de décision, qui n’a cependant pas encore été adopté par la Commission, autorise les vingt-deux États membres à appliquer un système révisé et harmonisé de dépistage de l’ESB à compter du 1er juillet 2011.
(36)
Le 13 avril 2011, l’EFSA a adopté un avis scientifique sur la réévaluation du risque pour la santé humaine et la santé animale lié à la révision du système de surveillance de l’ESB dans trois États membres de l’Union européenne (5). Il ressort de cet avis qu’avec les données supplémentaires résultant d’une nouvelle année de surveillance (2010), le modèle utilisé montre que la fiabilité des prévisions du nombre de cas par cohortes depuis 2000 pour la République tchèque, la Pologne et la Slovaquie s’est considérablement renforcée. Pour cette raison, et sur la base des résultats de l’analyse réalisée, l’EFSA conclut que l’épizootie d’ESB est désormais en net recul dans ces trois États membres.
(37)
Dans son avis du 13 avril 2011, l’EFSA conclut également que si la limite d’âge pour le dépistage de l’ESB était portée à 72 mois pour les bovins sains abattus, on pourrait s’attendre à ce que moins d’un cas d’ESB classique échappe au dépistage en 2012. Il est possible de déduire de l’avis de l’EFSA que le risque pour la santé humaine et la santé animale serait négligeable si le dépistage actuel de l’ESB était adapté en ce sens.
(38)
Le 10 février 2011, la République tchèque a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(39)
Le 15 février 2011, la Slovaquie a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(40)
Le 26 avril 2011, la Pologne a présenté à la Commission une demande de révision de son programme annuel de surveillance de l’ESB.
(41)
Il a été établi que les demandes introduites par ces trois États membres répondent à toutes les exigences en matière de révision des programmes annuels de surveillance prévues par le règlement (CE) no 999/2001 en son article 6, paragraphe 1 ter, et énoncées à son annexe III, chapitre A, section I, point 7. Il convient donc d’autoriser ces États à réviser leur programme annuel de surveillance de l’ESB et le système de dépistage de l’ESB dans ces trois États membres devrait s’aligner sur celui qui a reçu un avis favorable du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale le 15 février 2011.
(42)
Compte tenu des éléments nouveaux apparus après le vote, il convient de ne pas adopter le projet de décision qui a reçu un avis favorable du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale le 15 février 2011, et de soumettre à l’avis de ce comité un nouveau projet de décision visant à étendre les dispositions déjà votées à la République tchèque, à la Pologne et à la Slovaquie.
(43)
La décision 2009/719/CE doit donc être modifiée en conséquence.
(44)
Afin que les États membres disposent de suffisamment de temps pour mettre leurs procédures de surveillance de l’ESB en conformité avec les modifications apportées à la décision 2009/719/CE par la présente décision, il convient que cette dernière s’applique à partir du 1er juillet 2011.
(45)
Les mesures prévues à la présente décision sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La décision 2009/719/CE est modifiée comme suit:
1)
L’article 2 est remplacé par le texte suivant:
«Article 2
1. Les programmes annuels de surveillance révisés s’appliquent uniquement aux bovins nés dans les États membres mentionnés dans l’annexe et couvrent au minimum les bovins appartenant aux groupes suivants:
a)
tous les bovins âgés de plus de 72 mois abattus dans des conditions normales à des fins de consommation humaine, ou abattus dans le cadre d’une campagne d’éradication de la maladie mais ne présentant pas de signes cliniques de la maladie, tels que visés à l’annexe III, chapitre A, section I, point 2.2, du règlement (CE) no 999/2001;
b)
tous les bovins âgés de plus de 48 mois faisant l’objet d’un abattage d’urgence ou présentant des signes de maladie lors des inspections ante mortem tels que visés à l’annexe III, chapitre A, section I, point 2.1, du règlement (CE) no 999/2001;
c)
tous les bovins âgés de plus de 48 mois tels que visés à l’annexe III, chapitre A, section I, point 3.1, dudit règlement, qui sont morts ou ont été abattus, mais pas:
i)
en vue de leur destruction conformément au règlement (CE) no 716/96 de la Commission (6);
ii)
dans le cadre d’une épizootie telle que celle de fièvre aphteuse;
iii)
à des fins de consommation humaine.
2. Lorsque des bovins appartenant aux groupes d’animaux visés au paragraphe 1 et nés dans l’un des États membres mentionnés dans l’annexe font l’objet d’un dépistage de l’ESB dans un autre État membre, les limites d’âge pour le dépistage qui sont en vigueur dans l’État membre où les tests sont effectués s’appliquent.
3. Par dérogation au paragraphe 1, point a), à partir du 1er janvier 2013, les États membres mentionnés dans l’annexe peuvent décider de ne procéder au dépistage que d’un échantillon annuel minimal des sous-populations visées au paragraphe 1, point a).
2)
L’annexe est remplacée par le texte figurant en annexe de la présente décision.
Article 2
La présente décision s’applique à partir du 1er juillet 2011.
Article 3
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 17 juin 2011.