РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 60/2012 НА СЪВЕТА
от 16 януари 2012 година
за прекратяване на частичното междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) („основен регламент“), и по-специално член 11, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Действащи мерки
(1)
С Регламент (ЕО) № 172/2008 (2) („първоначален регламент“) Съветът наложи окончателно антидъмпингово мито върху вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия. Мерките се състоят от адвалорна митническа ставка в размер между 17,8 % и 22,7 %. Разследването, което доведе до приемането на настоящия регламент, ще бъде наричано по-долу „първоначално разследване“.
1.2. Искане за преразглеждане
(2)
На 30 ноември 2009 г. Европейската комисия („Комисията“) получи искане за частично междинно преразглеждане съгласно член 11, параграф 3 от основния регламент („междинно преразглеждане“). Искането, подадено от производител износител от Русия - акционерно дружество (АД) Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant и свързаното с него акционерно дружество (АД) Kuznetsk Ferroalloy Works (наричани заедно по-долу „заявител“), беше ограничено по обхват до разглеждане на дъмпинга, доколкото е засегнат заявителят. Антидъмпинговата митническа ставка, приложима по отношение на заявителя, е 22,7 % и е изчислена въз основа на дъмпинговия марж на заявителя.
(3)
В искането си заявителят изтъква, че доколкото е засегнат той самият, обстоятелствата, въз основа на които са били наложени съществуващите мерки, са се променили и че тези промени са с дълготраен характер.
(4)
Заявителят представи prima facie доказателства, че доколкото е засегнат той самият, запазването на мярката на сегашното ѝ равнище вече не е необходимо, за да се компенсира дъмпингът. Според данните, посочени в искането, сравнението на цените на вътрешния пазар на заявителя с неговите експортни цени за Съюза сочи, че дъмпинговият марж е значително по-нисък от сегашното равнище на мярката.
1.3. Започване на преразглеждане
(5)
Като установи, след консултации с Консултативния комитет, че съществуват достатъчно доказателства, които обосновават започването на междинно преразглеждане, Комисията реши да започне частично междинно преразглеждане в съответствие с член 11, параграф 3 от основния регламент, чийто обхват да бъде ограничен до проучване на дъмпинга, доколкото е засегнат заявителят. На 27 октомври 2010 г. Комисията публикува известие за започване на преразглеждане в Официален вестник на Европейския съюз (3) („известие за започване на преразглеждане“) и започна разследване.
1.4. Разглеждан продукт и сходен продукт
(6)
Разглежданият продукт, предмет на междинното преразглеждане, е същият като този при първоначалното разследване, т.е. феросилиций с произход от Русия, понастоящем класиран в кодове по КН 7202 21 00, 7202 29 10 и 7202 29 90.
(7)
Произвежданият и продаван в Русия продукт и този, изнасян за Съюза, имат еднакви основни физически и технически характеристики и видове употреба и затова се считат за сходни по смисъла на член 1, параграф 4 от основния регламент.
1.5. Заинтересовани страни
(8)
Комисията уведоми официално производителите в Съюза, заявителя и органите на страната износител за започването на междинното преразглеждане. На заинтересованите страни беше дадена възможност да изложат писмено становищата си и да бъдат изслушани.
(9)
Комисията изпрати въпросници на заявителя и получи отговор в рамките на определения за целта срок. Комисията издири и провери всички сведения, необходими за определяне на наличието на дъмпинг, и направи проверка на място в следните дружества:
-
акционерно дружество АД Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (наричано по-долу „CHEM“), Chelyabinsk, Русия,
-
акционерно дружество АД Kuznetsk Ferroalloy Works (наричано по-долу „KF“), Kuznetsk, Русия,
и
-
RFA International LP (наричано по-долу „RFAI“) в Mishawaka, САЩ и Nieuwdorp Zld, Нидерландия.
1.6. Разследван период
(10)
Разследването се отнася до периода от 1 октомври 2009 г. до 30 септември 2010 г. („разследван период в рамките на преразглеждането, или „РПП“).
2. ДЪЛГОТРАЕН ХАРАКТЕР НА ПРОМЯНАТА В ОБСТОЯТЕЛСТВАТА
2.1. Въведение
(11)
Като отправна точка следва да се припомни, че съгласно съдебната практика на съдилищата на ЕС (4), когато се оценява необходимостта от продължаване на действието на съществуващи мерки при преразглеждане въз основа на член 11, параграф 3 от основния регламент, институциите разполагат със свобода на действие, която включва възможност за изготвяне на прогнозна оценка на ценовата политика на съответните износители. В този контекст институциите трябва да разгледат аргументите на заявителя по отношение на това дали обстоятелствата във връзка със ситуацията, в която се намира, са се променили дълготрайно, обосновавайки по този начин намаляването или дори премахването на митото.
(12)
Заявителят твърди, че промяната в обстоятелствата може разумно да бъде разглеждана като дълготрайна и поради това размерът на мерките трябва да бъде намален или те следва да бъдат изцяло отменени, доколкото е засегнат заявителят, тъй като е малко вероятно в близко бъдеще да има повторение на дъмпинговия внос на всички равнища или на равнища, подобни на тези, установени в първоначалното разследване.
2.2. По отношение на въпроса дали заявителят все още е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС по време на РПП (5)
(13)
Преди да бъде даден отговор на редицата аргументи на заявителя за (предполагаемия) дълготраен характер на (предполагаемата) промяна на обстоятелствата, e полезно първо да се изложат съображенията на институциите относно въпроса дали е възможно заявителят все още да е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС по време на РПП.
2.2.1. Нормална стойност
(14)
За да бъде определена нормалната стойност, най-напред бе установено дали реализираният от дружеството общ обем продажби на сходния продукт на независими клиенти в рамките на вътрешния пазар е бил представителен в сравнение с общия обем на продажбите на дружеството за износ за Съюза. В съответствие с член 2, параграф 2 от основния регламент продажбите на вътрешния пазар се считат за представителни, ако общият обем продажби на вътрешния пазар е не по-малко от 5 % от общия обем на продажбите на разглеждания продукт за Съюза. Беше установено, че реализираният от дружеството общ обем продажби на сходния продукт на вътрешния пазар е представителен.
(15)
За всеки вид от продукта, продаван от дружеството на вътрешния пазар и счетен за пряко сравним с вида продукт, продаван за износ в Съюза, беше установено дали обемът на продажбите на вътрешния пазар е достатъчно представителен за целите на член 2, параграф 2 от основния регламент. Продажбите на определен вид от продукта на вътрешния пазар се смятат за достатъчно представителни, ако общият обем на продажбите на този вид от продукта за независими клиенти на вътрешния пазар по време на РПП представлява най-малко 5 % от общия обем на продажбите на сходния вид на продукта, изнасян за Съюза.
(16)
Беше проучено също така дали продажбите на вътрешния пазар на всеки вид от продукта могат да се разглеждат като извършени при обичайни търговски условия в съответствие с член 2, параграф 4 от основния регламент. Това беше направено чрез определяне на относителния дял на продажбите на продукта на независими клиенти на вътрешния пазар, които са били рентабилни за всеки изнасян вид от разглеждания продукт през всеки от периодите.
(17)
За онези видове от продукта, при които повече от 80 % от обема на продажбите на вътрешния пазар са били на стойност, по-висока от тяхната себестойност, а среднопретеглената продажна цена на съответния вид е била равна или по-висока от разходите за производство на единица продукция, нормалната стойност за всеки вид от продукта бе изчислена като среднопретеглената стойност на действителните местни цени при всички продажби от въпросния вид, независимо дали тези продажби са били рентабилни.
(18)
Когато обемът на рентабилните продажби на даден вид от продукта е представлявал 80 % или по-малко от общия обем на продажбите на този вид или когато среднопретеглената цена на съответния вид е била по-ниска от разходите за производство на единица продукт, нормалната стойност се основава на действителната цена на вътрешния пазар, изчислена като среднопретеглена стойност само на рентабилните продажби на вътрешния пазар на този вид през всеки един от периодите.
(19)
Когато не беше възможно цените на местния пазар за конкретен вид от продукта, продаван от дружеството, да се използват за установяване на нормална стойност, тя бе конструирана в съответствие с член 2, параграф 3 от основния регламент.
(20)
При конструирането на нормалната стойност съгласно член 2, параграф 3 от основния регламент размерът на разходите за реализация, общите и административните разходи и размерът на печалбата бяха определени съгласно изречението в началото на член 2, параграф 6 от основния регламент на основата на действителните данни за производството и продажбите на сходния продукт от дружеството при обичайни търговски условия.
2.2.2. Експортна цена
(21)
Експортните продажби на дружеството към Съюза се извършват посредством швейцарски клон на свързаното с него дружество RFAI, което през РПП е осъществявало всички дейности по вноса на стоките, навлизащи за свободно обращение в Съюза, тоест дейностите на свързан вносител.
(22)
Поради това износната цена беше установена в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент въз основа на цените, на които внесените продукти са препродадени за първи път на независим купувач с необходимите корекции за всички разходи, направени между вноса и препродажбата, както и с разумни корекции за разходите за реализация и общите и административните разходи, както и маржа на печалбата. За тази цел и при липса на нова информация от независими вносители относно реализираната печалба беше използван същият марж на печалба като приложения при първоначалното разследване, а именно 6 %.
(23)
Заявителят твърди, че дружеството RFAI следва да бъде разглеждано като част от същия единен икономически субект (ЕИС) и следователно при определяне на експортните цени не следва да се прави приспадане на разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата на RFAI.
(24)
Това твърдение не може да бъде прието поради следните причини:
-
двамата производители износители разполагат със собствени отдели за експортни продажби,
-
RFAI участва активно в международната дейност на групата (обслужване на клиенти, логистика и график на доставките, закупуване на дълготрайни активи и основни суровини и т.н.),
-
швейцарският клон на RFAI изпълнява всички функции, обичайно изпълнявани от свързан вносител в ЕС,
-
RFAI продава феросилиций от свое име и за своя сметка на несвързани клиенти както в ЕС, така и другаде,
-
RFAI осъществява покупки и продажби с двамата свързани руски производители KF и CHEM,
-
всяко дружество изготвя свой собствен финансов отчет, а консолидиран финансов отчет не се изготвя, и
-
всяко дружество подава собствена данъчна декларация пред съответните органи.
Поради това беше отхвърлено искането да не се приспадат разходите за реализация, общите и административните разходи и печалбата на RFAI при конструирането на експортната цена. По-долу ще бъдат разгледани коментарите на заявителя по този въпрос в отговор на окончателното разгласяване (точка 2.3).
(25)
Заявителят твърди също, че не следва да се прави приспадане на антидъмпинговото мито при изчисляването на експортната цена в съответствие с член 11, параграф 10 от основния регламент, тъй като митото е надлежно отразено в препродажните цени и производните от тях продажни цени в Съюза. По отношение на това твърдение при разследването се установи, че среднопретеглените цени на феросилиций в Съюза са се увеличили в сравнение с цените при първоначалното разследване и текущите препродажни експортни цени са по-високи с доста над 22,7 % от тези цени при първоначалното разследване. Затова може да се заключи, че антидъмпинговото мито е било надлежно отразено в препродажните цени на заявителя. В резултат на това твърдението на заявителя може да бъде прието и при изчисляването на конструираните експортни цени в съответствие с член 2, параграф 9 от основния регламент не бяха приспадани антидъмпинговите мита.
2.2.3. Сравнение
(26)
Нормалната стойност и експортната цена бяха сравнени на базата на цена франко завода. С цел гарантиране на справедливо сравнение между нормалната стойност и експортната цена, съгласно член 2, параграф 10 от основния регламент, там, където бе приложимо и обосновано, бяха направени дължимите корекции за транспортните разходи, разходите за застраховане, разходите по приключване на дейности и за заготовка, разходите за кредит и комисионите.
2.2.4. Дъмпингов марж
(27)
Както е предвидено в член 2, параграф 11 от основния регламент, среднопретеглената нормална стойност по видове от продукта беше сравнена със среднопретеглената експортна цена за съответния вид от разглеждания продукт. Резултатите показаха наличието на дъмпинг.
(28)
При изчисляването на дъмпинговия марж институциите, както и в първоначалното разследване, отбелязаха, че CHEM и KF са тясно свързани. Както при първоначалното разследване и в съответствие със стандартната практика на институциите, беше изчислен един-единствен дъмпингов марж за цялата група. При метода, използван за тази цел в окончателното разгласяване, размерът на дъмпинга беше изчислен за всеки отделен производител износител, преди да се определи среднопретегленият дъмпингов марж за групата като цяло. Следва да се отбележи, че тази методология е различна от методологията, приложена при първоначалното разследване, когато дъмпингът беше изчислен чрез окрупняване на всички съответни данни по отношение на продажбите на вътрешния пазар, разходите за производство, рентабилността и продажбите в Съюза на производствените предприятия. Заявителят твърди, че прилагането на тази методология ще противоречи на член 11, параграф 9 от основния регламент. Този въпрос също ще бъде разгледан по-долу (точка 2.3).
2.3. Анализ на реакциите в отговор на окончателното разгласяване на дъмпинговия марж през РПП
(29)
Заявителят отправи редица коментари относно някои аспекти на изчисленията, като например разходите за производство, разходите за реализация и общите и административните разходи, маржа на печалбата, нормалната стойност и корекциите. Всички тези коментари бяха разгледани и бяха отстранени забелязаните технически грешки. Окончателните заключения бяха съответно променени.
(30)
Освен това заявителят поиска Комисията да изрази размера на дъмпинга на базата на стойност CIF, която той самият е конструирал за целите на настоящото разследване, позовавайки се по този начин на член 2, параграф 9 от основния регламент. Искането се позовава на факта, че цената, декларирана пред митническите органи, е трансферна и вероятно би била правилната цена за митнически цели, но не е цената, която следва да се използва при изчисляване на дъмпинга при антидъмпингови процедури. Това твърдение се отхвърля, тъй като разликата между експортната цена и нормалната стойност, т.е. размерът на дъмпинга следва да бъде изразен на същата основа като използваната след това от митническите органи за определяне на всички мита, които трябва да бъдат събрани. Това е в действителност стойността CIF, декларирана от заявителя пред митническите органи. Затова последната е използвана при изчисленията.
(31)
По отношение на изчисляването на производствените разходи заявителят оспори подхода на Комисията, която използва при конструирането на нормалната стойност средните покупни цени за даден основен разходен елемент от несвързан доставчик вместо действителната цена, платена на свързан доставчик за същия разходен елемент. Това твърдение се отхвърля, тъй като цената, начислявана от свързания доставчик, е значително по-ниска от цената, която се заплаща за същите суровини при закупуването им от независим доставчик. Поради това тази цена не може да се счита за цена, договорена между несвързани лица при справедливи пазарни условия. Затова е необходимо този разходен елемент да бъде коригиран.
(32)
След разгласяването заявителят възрази, че разходите за опаковане не са били третирани последователно при сравнението на експортните цени с нормалната стойност. Въпросът бе проучен и бяха отстранени забелязаните технически грешки.
(33)
Заявителят отправи коментари и относно включването на сделки за износ на конкретен вид от продукта. Продажбите в Съюза на този вид от продукта представляват по-малко от 5 % от продажбите на разглеждания продукт, реализирани от заявителят в Съюза по време на РПП. Това твърдение беше отхвърлено, тъй като не са били реализирани продажби на този вид от продукта на вътрешния пазар, нито бяха предоставени конкретни разходи за производство. Предвид факта, че през РПП този вид от продукта е изнасян в ЕС в малки обеми, беше преценено за нецелесъобразно конструирането на нормалната стойност да бъде на базата на производствените разходи за други видове от продукта, при което да се направят корекции за разликите в продуктите.
(34)
В допълнение към това и както е обяснено по-горе, в отговор на окончателното разгласяване заявителят отправи подробни коментари по-специално по отношение на два важни въпроса във връзка с изчисляването на дъмпинговия марж, а именно i) дали CHEM, KF и RFAI представляват единен икономически субект (6), и ii) изчисляването на индивидуален размер на дъмпинга за CHEM, от една страна, и за KF, от друга (7).
(35)
По отношение на първото твърдение, и по-специално по въпросите, поставени от заявителя в отговор на окончателното разгласяване, Комисията отбелязва следното.
(36)
Заявителят потвърди позицията си, че двамата производители износители и свързаният търговец RFAI в крайна сметка са притежавани и контролирани от едни и същи бенефициери и че следователно не разполагат с автономност, а просто следват инструкциите на собствениците на заявителя. Той призна всички елементи, посочени в съображение 24, но изрази несъгласие с преценката на институциите, тъй като те нямат отношение към въпроса дали дружествата CHEM, KF и RFAI са част от ЕИС.
(37)
Институциите отхвърлят коментарите на заявителя. Вече изброените по-горе критерии, особено ако се вземат всички заедно, са добре обосновани, за да оправдаят отхвърлянето на твърдението на заявителя. Всички елементи, изброени в съображение 24 по-горе, свидетелстват за структура под формата на група, в която всички дружества са отделни правни субекти, а KF и CHEM изпълняват изцяло функцията на производители износители (осъществяване на производство и износ), докато RFAI извършва дейност предимно като свързан търговец/вносител в ЕС.
(38)
По отношение на второто твърдение не е необходимо да се вземе окончателно становище в контекста на настоящото разследване за преразглеждане. Причините за това са две. Първо, дори това твърдение да беше прието (в допълнение към приемането, когато е уместно, на твърденията, посочени по-горе в съображение 29, все пак би се установило, че по време на РПП заявителят е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС при дъмпингов марж от около 13 %. Второ, както е обяснено по-долу, във всички случаи към момента не са налице достатъчни доказателства дъмпинговият марж по време на РПП да бъде разглеждан като имащ дълготраен характер.
(39)
В отговор на окончателното разгласяване представители на промишлеността на Съюза заявиха, че в резултат на разследването за преразглеждане митото за продуктите, произвеждани от заявителя, следва да бъдат увеличено, тъй като, ако всички твърдения на заявителя бъдат отхвърлени, дъмпинговият марж, установен по време на РПП, е по-висок от приложимото мито. Тъй като обаче, както е обяснено по-долу, няма достатъчно доказателства за наличието на дълготрайна промяна в обстоятелствата, няма основания нито за увеличаване, нито за намаляване на митото.
2.4. Анализ на въпроса дали е налице дълготрайна промяна в обстоятелствата, обосноваваща намаляване или премахване на митото
(40)
Въпреки приемането на някои от твърденията на заявителя, както е описано по-горе, се установи, че заявителят е извършвал дъмпинг на пазара на ЕС по време на РПП при дъмпингов марж от най-малко 13 %. Освен това, както е обяснено по-долу, във всички случаи не са налице достатъчни доказателства дъмпинговият марж по време на РПП да бъде разглеждан като имащ дълготраен характер.
(41)
Заявителят основава своята аргументация защо е налице дълготрайна промяна на обстоятелствата по следните точки.
(42)
i)
Първо, заявителят се позовава на промени в структурата, отговаряща за продажбите за износ на групата, които, в съчетание с проучването на нови бързоразвиващи се пазари, са допринесли за по-високите експортни цени на феросилиций за всички експортни пазари, включително в ЕС, в сравнение с цените по време на първоначалното разследване. Заявителят обаче не представи никакви доказателства, за да покаже връзката между новата корпоративна структура, проучването на нови бързоразвиващи се пазари и по-високите цени на пазара на ЕС. Констатациите от разследването също не доказаха такава връзка. Напротив, въпреки че експортните цени са били безспорно по-високи през РПП в сравнение с цените, наблюдавани по време на първоначалното разследване, те все пак са били изключително променливи. Като пример, в рамките на РПП разликата между най-ниската и най-високата цена на сделка за тон от най-продавания модел на пазара на ЕС е била повече от 100 %. Подобна променливост се наблюдава и на вътрешния пазар, но тенденцията в цените на пазара на ЕС не е съпоставима с тенденцията в цените на вътрешния пазар. Това се отнася и за 12-месечния период, предхождащ РПП, който беше внимателно разгледан в рамките на паралелно разследване за възстановяване на суми. Всъщност експортните продажни цени изглежда просто са следвали цените на световните пазари.
(43)
Подобни аргументи бяха използвани от заявителя след разгласяването. Но отново не бяха предоставени достатъчно доказателства. Затова се достигна до заключението, че към настоящия момент не са налице достатъчно доказателства, че по-високите експортни цени на заявителя са в резултат от фактори, различни от последиците от преобладаващите пазарни цени (по-конкретно цените на пазара на ЕС) по време на РПП. С други думи няма достатъчно доказателства, че промените в корпоративната структура на заявителя са причината за тези по-високи цени и затова може да се очаква тези цени да се задържат на подобни (или по-високи) равнища в бъдеще. По-специално, обратно на това, което заявителят твърди, дори да се приеме, че новата структура е подобрила резултатите на групата, това не означава, че в бъдеще неговите експортни цени за ЕС ще са високи и няма да водят до дъмпинг.
(44)
ii)
Второ, заявителят декларира, че неговите експортни цени за другите пазари са били в съответствие с продажните му цени в Съюза или дори по-високи. Направени са значителни инвестиции за по-добро снабдяване на други пазари. По този начин намаляването или премахването на антидъмпинговите мерки по отношение на заявителя не би създало стимул за увеличаване на износа за ЕС и/или за намаляване на цените, при които той се осъществява.
(45)
Това твърдение обаче не може да доведе до премахване или намаляване на мерките в сила. Напомня се, че дори според данните, предоставени от заявителя, по време на РПП той е извършвал дъмпинг. Освен това заявителят подчерта, че ЕС остава един от традиционните му пазари. Това се потвърждава и от факта, че обемите, продадени от заявителя в ЕС, все още са значителни; ако се направи сравнение между обема на продажбите и потреблението в ЕС през разследвания период при първоначалното разследване (8), обемите, продадени от заявителя в ЕС, ще съставляват значителен пазарен дял (между 5 и 20 %, точните данни не могат да бъдат разкрити поради съображения за поверителност).
(46)
След разгласяването заявителят потвърди позицията си, че ще търси нови пазарни възможности по-скоро на други пазари (Индия, Азия и САЩ), отколкото в ЕС. Заявителят обаче не представи никакви съществени доказателства в подкрепа на своите пазарни стратегии. Все още съществуващият дъмпингов марж по време на РПП, липсата на информация за другите пазари и променливостта на цените на експортните продажби на международните пазари са всички елементи, които не са в подкрепа на това твърдение, което поради това трябва да бъде отхвърлено.
(47)
iii)
На трето място, според заявителя, характерният със значителното си производство на стомана руски вътрешен пазар остава един от най-важните му пазари и търсенето на сходния продукт в Русия се очаква да нарасне. Цените на вътрешния пазар и експортните цени на феросилиций също ще нарастват много по-бързо, отколкото разходите за производство. Поради това заявителят вероятно допълнително ще увеличи продажбите си на вътрешния пазар, за което ще допринесе и фактът, че според заявителя след извършени неотдавна промени на собствеността единственият друг руски производител на феросилиций ще започне да произвежда предимно за вътрешно потребление.
(48)
Дори ако всички тези твърдения се приемат за верни, все пак остава фактът, че по време на РПП заявителят е извършвал дъмпинг със значителен марж и при променливи цени. Освен това, както бе обяснено по-горе, обемите, продадени от заявителя в ЕС по време на РПП, не подсказват, че той е пренасочил износа си от този пазар или че възнамерява да направи това в близко бъдеще.
(49)
В своите коментари във връзка с разгласяването заявителят заяви, че единственият мотив, представен от Комисията в рамките на разгласяването, за да отхвърли значението на увеличаването на търсенето на вътрешния пазар, е значимостта на установения дъмпингов марж. Освен това заявителят продължи да твърди, че Комисията, въпреки че признава много от основните аргументи във връзка с руския пазар, не успява да извлече адекватно заключение от тях.
(50)
Тези доводи бяха отхвърлени. Първо, не само констатациите за дъмпинга, но и заключенията за обемите са срещу този аргумент. Второ, институциите отбелязват, че Комисията не е признала нито един от аргументите и не са предоставени окончателни независими данни в подкрепа на твърдението, че търсенето на разглеждания продукт се очаква да нарасне в Русия и че експортните цени на групата ще нарастват много по-бързо, отколкото разходите за производство.
(51)
iv)
На четвърто място, заявителят изтъкна, че обектите му за производство на феросилиций в Русия са работили с пълния си капацитет в продължение на години и че не планира да увеличи общия си капацитет за производство на феросилиций в обозримо бъдеще, нито е дал признаци за обратното.
(52)
Беше забелязано обаче значително нарастване на капацитета след финансовата криза от 2009 г. и заявителят докладва за разширяването на капацитета с 10-20 % (диапазон, предвиден поради съображения за поверителност) в сравнение с периода преди финансовата криза от 2009 г.
(53)
След разгласяването заявителят изрази становище, че сравнението на производствения капацитет след РПП с този през референтния период не е удачно, тъй като заявителят би предвидил финансовата криза от 2009 г. и, следователно, би намалил производствения си капацитет. Този аргумент не може да бъде приет; разширяване на декларирания капацитет с 10-20 % се наблюдава в сравнение с 2007 година, а не с 2009 г., когато бе достигнал най-ниското си равнище. Освен това не е възможно финансовата криза от 2009 г. да е оказала влияние върху производствения капацитет на заявителя през 2007 г.
2.5. Заключение: недостатъчно доказателства за дълготрайния характер на промяната в обстоятелствата
(54)
Анализът на твърденията на заявителя във връзка с дълготрайния характер на промяната в обстоятелствата, както са обобщени по-горе, доведе до заключението, че към момента не са налице достатъчни доказателства, че промените в обстоятелствата са с дълготраен характер. Възможно е експортните цени на заявителя и следователно неговият дъмпингов марж да продължат да варират в резултат на развитието на цените на световните пазари. Макар че заявителят посочи някои промени в обстоятелствата, не може да се счита, че те показват, че ценовото поведение на заявителя по време на РПП има дълготраен характер. Поради това се достига до заключението, че би било преждевременно и неоправдано митото да бъде понижено в настоящия момент.
3. ГАРАНЦИИ
(55)
Заявителят, заедно със свързания вносител, предложи гаранции по отношение на цената в съответствие с член 8, параграф 1 от основния регламент.
(56)
Разследването потвърди, че цената на разглеждания продукт е силно променлива. Както вече бе посочено в съображение 42 по-горе, бе установено, че продажните цени на заявителя в Съюза по време на РПП са варирали значително. Поради това продуктът не е подходящ за поемането на гаранция за фиксирана цена. Въпреки че износителят предложи механизъм за индексиране, не беше възможно да се установи корелация между колебанията на цените на крайния продукт и предложения източник на индексиране, по-специално поради факта, че този източник е свързан също с крайния продукт и с цени, които са били повлияни от дъмпингов внос. Поради това предложената индексацията не бе счетена за целесъобразна.
(57)
По отношение рисковете, специфични за дружеството, беше установено, че поради сложността на структурата на дружеството рискът от кръстосано компенсиране е много висок: възможно е продукти, различни от разглеждания продукт, да бъдат продавани чрез търговец извън Съюза в друга свързана трета държава и след това да бъдат препродавани в Съюза.
(58)
И накрая, тъй като самият продукт съществува в различни качества и се внася основно в насипно състояние, не би било възможно митническите органи да разграничат химическата спецификация (потенциално предмет на различни минимални вносни цени) без отделен анализ при всяка сделка, което значително би затруднило контрола и дори би го направило практически невъзможен.
(59)
Поради това предложението за гаранция по отношение на цената беше отхвърлено.
4. ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРЕРАЗГЛЕЖДАНЕТО
(60)
С оглед на констатациите във връзка с дъмпинга, както и предвид липсата на доказан дълготраен характер на промените в обстоятелства беше направено заключението, че АД Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant и свързаното с него дружество АД Kuznetsk Ferroalloy Works следва да продължат да бъдат обект на равнището на митото, определено в първоначалния регламент, а именно - 22,7 %,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Частичното междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, приложими по отношение на вноса на феросилиций с произход, inter alia, от Русия, започнато на основание член 11, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1225/2009, се прекратява без изменение на равнището на действащите антидъмпингови мерки.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 януари 2012 година.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 60/2012 DU CONSEIL
du 16 janvier 2012
concluant le réexamen intermédiaire partiel, au titre de l’article 11, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1225/2009, des mesures antidumping applicables aux importations de ferrosilicium originaire, entre autres, de Russie
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1225/2009 du Conseil du 30 novembre 2009 relatif à la défense contre les importations qui font l’objet d’un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne (1) (ci-après dénommé «règlement de base»), et notamment son article 11, paragraphe 3,
vu la proposition de la Commission européenne après consultation du comité consultatif,
considérant ce qui suit:
1. PROCÉDURE
1.1. Mesures en vigueur
(1)
Par le règlement (CE) no 172/2008 (2) (ci-après dénommé «règlement initial»), le Conseil a institué un droit antidumping définitif sur les importations de ferrosilicium originaire, entre autres, de Russie. Les mesures consistent en l’application d’un droit ad valorem, à un taux allant de 17,8 % à 22,7 %. L’enquête qui a abouti au présent règlement est, ci-après, dénommée «enquête initiale».
1.2. Demande de réexamen
(2)
Le 30 novembre 2009, la Commission a reçu une demande de réexamen intermédiaire partiel au titre de l’article 11, paragraphe 3, du règlement de base (ci-après dénommé «réexamen intermédiaire»). La demande, déposée par un producteur-exportateur russe, la société JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant, et sa société liée JSC Kuznetsk Ferroalloy Works (ci-après dénommées conjointement le «requérant»), porte uniquement sur l’examen du dumping concernant le requérant. Sur la base de sa marge de dumping, le taux de droit antidumping qui lui est applicable est de 22,7 %.
(3)
Dans sa demande, le requérant a fait valoir qu’en ce qui le concerne, les circonstances sur la base desquelles les mesures en vigueur ont été instituées avaient changé et que ces changements présentaient un caractère durable.
(4)
Le requérant a fourni des éléments de preuve attestant, à première vue, que, dans son cas, le maintien de la mesure à son niveau actuel n’était plus nécessaire pour contrebalancer le dumping. D’après les informations fournies dans la demande, la comparaison entre les prix sur le marché intérieur pratiqués par le requérant et ses prix à l’exportation vers l’Union faisait apparaître que la marge de dumping semblait être sensiblement inférieure au niveau actuel de la mesure.
1.3. Ouverture d’un réexamen
(5)
Ayant conclu, après consultation du comité consultatif, qu’il existait des éléments de preuve suffisants pour l’ouverture d’un réexamen intermédiaire, la Commission a décidé d’ouvrir un réexamen intermédiaire partiel conformément à l’article 11, paragraphe 3, du règlement de base, portant uniquement sur l’examen du dumping en ce qui concerne le requérant. Le 27 octobre 2010, la Commission a publié un avis d’ouverture au Journal officiel de l’Union européenne (3) (ci-après dénommé «avis d’ouverture») et a ouvert une enquête.
1.4. Produit concerné et produit similaire
(6)
Le produit concerné par le réexamen intermédiaire est identique à celui de l’enquête initiale, à savoir le ferrosilicium, originaire de Russie, relevant actuellement des codes NC 7202 21 00, 7202 29 10 et 7202 29 90.
(7)
Les produits fabriqués et vendus en Russie et les produits exportés vers l’Union présentent les mêmes caractéristiques physiques et techniques de base et sont destinés aux mêmes usages; ils sont donc considérés comme similaires, au sens de l’article 1er, paragraphe 4, du règlement de base.
1.5. Parties concernées
(8)
La Commission a officiellement informé l’industrie de l’Union, le requérant et les autorités du pays exportateur de l’ouverture du réexamen intermédiaire. Les parties intéressées ont eu la possibilité de faire connaître leur point de vue par écrit et d’être entendues.
(9)
La Commission a envoyé des questionnaires au requérant, dont elle a reçu une réponse dans le délai prescrit. La Commission a recherché et vérifié toutes les informations jugées nécessaires aux fins de la détermination du dumping et a procédé à des vérifications dans les locaux des sociétés suivantes:
-
la société JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant («CHEM»), Chelyabinsk, Russie,
-
la société JSC Kuznetsk Ferroalloy Works («KF»), Kouznetsk, Russie,
ainsi que
-
la société RFA International LP («RFAI»), à Mishawaka, États-Unis, et Nieuwdorp, Zélande, Pays-Bas.
1.6. Période d’enquête
(10)
L’enquête a porté sur la période comprise entre le 1er octobre 2009 et le 30 septembre 2010 (ci-après dénommée «période d’enquête de réexamen»).
2. CARACTÈRE DURABLE DU CHANGEMENT DE CIRCONSTANCES
2.1. Introduction
(11)
Pour commencer, il est rappelé que, conformément à la jurisprudence des tribunaux de l’Union européenne (4), les institutions disposent d’un large pouvoir d’appréciation, y compris la faculté de recourir à une évaluation prospective de la politique des prix des exportateurs concernés, dans le cadre d’un réexamen de la nécessité du maintien des mesures existantes conformément à l’article 11, paragraphe 3, du règlement de base. C’est dans ce contexte que les institutions doivent examiner les arguments du requérant quant aux raisons pour lesquelles les circonstances de sa situation ont changé de manière durable, justifiant selon lui une réduction, voire l’élimination, des droits.
(12)
Le requérant a fait valoir que le changement de circonstances pouvait raisonnablement être considéré comme présentant un caractère durable et, par conséquent, que le niveau des mesures devrait être réduit ou que les mesures devraient être complètement abrogées en ce qui le concerne, étant donné qu’il est peu probable qu’il y ait, dans un avenir proche, une quelconque réapparition d’importations faisant l’objet d’un dumping, ou du moins à des niveaux similaires à ceux établis au cours de l’enquête initiale.
2.2. La question de savoir si le requérant pratiquait encore un dumping sur le marché de l’Union européenne au cours de la période d’enquête de réexamen (5)
(13)
Avant de répondre aux différents arguments du requérant sur le (prétendu) caractère durable de ce (prétendu) changement de circonstances, il est utile tout d’abord de détailler les considérations des institutions quant à savoir si le requérant a continué de pratiquer un dumping sur le marché de l’Union européenne au cours de la période d’enquête de réexamen.
2.2.1. Valeur normale
(14)
Pour déterminer la valeur normale, il a d’abord été vérifié si les ventes intérieures totales du produit similaire réalisées par la société à des clients indépendants étaient représentatives par rapport au volume total de ses ventes à l’exportation vers l’Union. Conformément à l’article 2, paragraphe 2, du règlement de base, les ventes intérieures sont jugées représentatives lorsque leur volume total s’élève à au moins 5 % du volume total des ventes du produit concerné dans l’Union. Il s’est avéré que les ventes totales du produit similaire réalisées par la société sur le marché intérieur étaient représentatives.
(15)
Pour chaque type de produit vendu par la société sur son marché intérieur et considéré comme directement comparable au type de produit vendu à l’exportation vers l’Union, il a été établi si les ventes intérieures étaient suffisamment représentatives au sens de l’article 2, paragraphe 2, du règlement de base. Les ventes intérieures d’un type de produit donné ont été jugées suffisamment représentatives lorsque, pendant la période d’enquête de réexamen, le volume total des ventes de ce type de produit à des clients indépendants sur le marché intérieur représentait 5 % au moins du volume total des ventes du type de produit comparable exporté vers l’Union.
(16)
Il a également été examiné si les ventes intérieures de chaque type de produit pouvaient être considérées comme ayant été effectuées au cours d’opérations commerciales normales, conformément à l’article 2, paragraphe 4, du règlement de base. À cet effet, la proportion de ventes bénéficiaires de chaque type du produit concerné à des clients indépendants sur le marché intérieur au cours de chacune des périodes a été déterminée.
(17)
Pour les types de produit dont plus de 80 % des ventes (en volume) sur le marché intérieur de ce type de produit avaient été réalisées à des prix supérieurs aux coûts et dont le prix de vente moyen pondéré était supérieur ou égal au coût de production unitaire, la valeur normale, par type de produit, a été calculée comme la moyenne pondérée des prix intérieurs réels de toutes les ventes du type en question, que ces ventes aient été bénéficiaires ou non.
(18)
Lorsque le volume des ventes bénéficiaires d’un type de produit était inférieur ou égal à 80 % du volume total des ventes de ce type ou lorsque le prix moyen pondéré de ce type était inférieur au coût de production unitaire, la valeur normale a été établie sur la base du prix intérieur réel, calculé comme étant un prix moyen pondéré des seules ventes intérieures bénéficiaires de ce type effectuées au cours de chacune des périodes.
(19)
Lorsque les prix intérieurs d’un type particulier de produit vendu par la société n’ont pas pu être utilisés pour établir la valeur normale, celle-ci a été construite en application de l’article 2, paragraphe 3, du règlement de base.
(20)
Pour définir la valeur normale conformément à l’article 2, paragraphe 3, du règlement de base, les montants correspondant aux frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux ainsi qu’aux bénéfices ont été établis conformément à la phrase introductive de l’article 2, paragraphe 6, du règlement de base, sur la base des données réelles concernant la production et les ventes, dans le cadre d’opérations commerciales normales, du produit similaire par la société.
2.2.2. Prix à l’exportation
(21)
Les ventes à l’exportation de la société vers l’Union sont réalisées par l’intermédiaire de la filiale suisse de sa société liée RFAI qui exerçait, au cours de la période d’enquête de réexamen, toutes les fonctions d’importation associées aux biens mis en libre pratique dans l’Union, à savoir celles d’un importateur lié.
(22)
Le prix à l’exportation a donc été déterminé conformément à l’article 2, paragraphe 9, du règlement de base, sur la base des prix auxquels les produits importés ont été revendus pour la première fois à un acheteur indépendant, dûment ajustés pour tenir compte de tous les coûts intervenus entre l’importation et la revente et d’une marge raisonnable correspondant aux frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux ainsi qu’aux bénéfices. À cet effet, en l’absence d’informations nouvelles de la part d’importateurs indépendants concernant les bénéfices réalisés, c’est la marge bénéficiaire appliquée lors de l’enquête initiale qui a été utilisée, à savoir 6 %.
(23)
Le requérant a fait valoir qu’il convenait de traiter la société RFAI comme faisant partie de la même entité économique unique (EEU) et que, par conséquent, lors de la détermination des prix à l’exportation, aucune déduction ne devrait être effectuée sur les frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux, ni sur le bénéfice de RFAI.
(24)
Cette affirmation ne peut pas être acceptée pour les raisons suivantes:
-
les deux producteurs-exportateurs disposent de leur propre service de ventes à l’exportation,
-
RFAI est fortement impliquée dans l’activité internationale du groupe (notamment dans l’assistance à la clientèle, la logistique et le calendrier des livraisons, l’achat de biens d’équipement et des principales matières premières, etc.),
-
la filiale suisse de RFAI accomplit toutes les fonctions qui sont normalement effectuées par un importateur lié dans l’Union européenne,
-
RFAI vend le ferrosilicium en son nom propre et pour son propre compte à des clients indépendants dans l’Union européenne et dans d’autres pays,
-
RFAI entretient une relation d’acquéreur à vendeur avec les deux producteurs russes liés KF et CHEM,
-
chaque société établit son propre rapport financier, et il n’existe pas de rapport financier consolidé, ainsi que
-
chaque société introduit sa propre déclaration fiscale auprès de son administration des impôts compétente.
En conséquence, l’allégation selon laquelle aucune déduction ne devrait être appliquée aux frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux ainsi qu’aux bénéfices lors de la construction du prix à l’exportation a dû être rejetée. Les observations du requérant sur ce point en réponse à la communication finale des conclusions seront examinées ci-dessous (point 2.3).
(25)
Le requérant a également fait valoir qu’aucune déduction du droit antidumping ne devrait être effectuée dans le calcul du prix à l’exportation, conformément à l’article 11, paragraphe 10, du règlement de base, étant donné que le droit est dûment répercuté sur les prix de revente et les prix de vente ultérieurs dans l’Union. En ce qui concerne cette demande, l’enquête a montré que les prix de revente moyens pondérés de ferrosilicium dans l’Union avaient augmenté par rapport aux prix relevés lors de l’enquête initiale. En outre, les prix à l’exportation sont, dans une large mesure, supérieurs de plus de 22,7 % à ceux relevés lors de l’enquête initiale. Dès lors, il peut être conclu que le droit antidumping est dûment reflété dans les prix de revente du requérant. Par conséquent, cette demande du requérant a pu être acceptée et, lors du calcul des prix à l’exportation construits conformément à l’article 2, paragraphe 9, du règlement de base, aucune déduction des droits antidumping n’a été effectuée.
2.2.3. Comparaison
(26)
La valeur normale et le prix à l’exportation ont été comparés sur la base du prix départ usine. Afin d’assurer une comparaison équitable entre la valeur normale et le prix à l’exportation, il a été dûment tenu compte, sous la forme d’ajustements, des frais de transport, d’assurance, de terminal et de manutention, du coût du crédit et des commissions, lorsqu’il y avait lieu et que cela se justifiait, conformément à l’article 2, paragraphe 10, du règlement de base.
2.2.4. Marge de dumping
(27)
Comme le prévoit l’article 2, paragraphe 11, du règlement de base, la valeur normale moyenne pondérée par type a été comparée au prix à l’exportation moyen pondéré du type correspondant du produit concerné. Cette comparaison a fait apparaître l’existence d’un dumping.
(28)
Pour calculer la marge de dumping, les institutions ont, comme lors de l’enquête initiale, noté que CHEM et KF étaient étroitement liées. Comme lors de l’enquête initiale, et conformément à la pratique normale des institutions, une seule et unique marge de dumping a été calculée pour l’ensemble du groupe. Dans la méthode utilisée pour ce faire dans la communication finale des conclusions, le montant de dumping a été calculé pour chaque producteur-exportateur individuel avant que ne soit déterminé un taux moyen pondéré de dumping pour le groupe dans son ensemble. Il convient de noter que cette méthode était différente de la méthode appliquée dans le cadre de l’enquête initiale, pour laquelle le calcul du dumping a été effectué en regroupant toutes les données pertinentes concernant les ventes intérieures, le coût de production, la rentabilité et les ventes dans l’Union des entités de production. Le requérant a fait valoir que l’application de cette méthode serait contraire à l’article 11, paragraphe 9, du règlement de base. Cette question, également, sera abordée ci-dessous (point 2.3).
2.3. Analyse des réactions aux conclusions finales relatives à la marge de dumping au cours de la période d’enquête de réexamen
(29)
Le requérant a présenté plusieurs observations sur certains aspects des calculs tels que le coût de production, les frais de vente, dépenses administratives et autres frais généraux, la marge bénéficiaire, la valeur normale et les ajustements. Toutes ces observations ont été examinées et, le cas échéant, les erreurs manifestes ont été corrigées. En conséquence, les conclusions définitives ont été modifiées.
(30)
En outre, le requérant a demandé à la Commission d’exprimer le montant de dumping sur la base de la valeur caf qu’il a lui-même construite aux fins de la présente enquête, se référant ainsi à l’article 2, paragraphe 9, du règlement de base. Cette demande reposait sur le fait que le prix déclaré aux autorités douanières est un prix de transfert qui pourrait, éventuellement, être considéré comme le prix correct dans le cadre de procédures douanières, mais non comme le prix à utiliser aux fins du calcul du dumping dans les procédures antidumping. La demande doit être rejetée parce que la différence entre le prix à l’exportation et la valeur normale, c’est-à-dire le montant du dumping, devrait être exprimée sur la même base que celle qui est utilisée par la suite par les autorités douanières pour déterminer les droits à collecter. Il s’agit en réalité de la valeur caf déclarée par le requérant aux autorités douanières. En conséquence, c’est cette dernière qui a été utilisée dans les calculs.
(31)
En ce qui concerne le calcul du coût de production, le requérant a contesté la méthode de la Commission qui consiste à utiliser, dans la construction de la valeur normale, le prix d’achat moyen pour un poste de dépense principal chez un fournisseur indépendant au lieu du prix réel payé à un fournisseur lié pour le même poste de dépense. Cette réclamation doit être rejetée parce que le prix pratiqué par le fournisseur lié était nettement inférieur au prix payé pour la même matière première à un fournisseur indépendant. Ce prix ne peut, par conséquent, pas être considéré comme un prix de libre concurrence. Dès lors, ce facteur de coût devait être ajusté.
(32)
Après la communication des conclusions, le requérant a fait valoir que les coûts d’emballage n’avaient pas été pris en considération de manière cohérente lors de la comparaison des prix à l’exportation avec les valeurs normales. Cette question a été examinée et, le cas échéant, les erreurs manifestes ont été corrigées.
(33)
Le requérant a également formulé des observations sur le fait qu’un type de produit particulier a été exclu des transactions à l’exportation. Les ventes de ce type de produit dans l’Union ont représenté moins de 5 % des ventes du produit concerné réalisées par le requérant vers l’Union lors de la période d’enquête de réexamen. Ce point a dû être rejeté, étant donné qu’aucune vente de ce type de produit n’avait été réalisée sur le marché intérieur et qu’aucun coût de production spécifique n’avait été déclaré. Étant donné que ce type de produit avait été exporté vers l’Union en faible quantité lors de la période d’enquête de réexamen, il a dès lors été jugé inapproprié de recourir à la construction de la valeur normale sur la base de coûts de production d’autres types de produit et, partant, d’effectuer des ajustements pour les différences entre les produits.
(34)
En outre, et comme expliqué ci-dessus, en particulier en ce qui concerne deux points importants du calcul de la marge de dumping, en substance: a) la question de savoir si CHEM, KF et RFAI forment une entité économique unique (6); et b) le calcul d’une marge de dumping individuelle pour CHEM, d’une part, et KF, d’autre part (7), le requérant a formulé des observations détaillées dans sa réaction à la communication des conclusions définitives.
(35)
En ce qui concerne la première demande et, en particulier, les points soulevés par le requérant dans sa réaction à la communication des conclusions définitives, la Commission fait observer ce qui suit.
(36)
Le requérant a rappelé son point de vue selon lequel les deux producteurs-exportateurs et l’opérateur lié RFAI sont, en fin de compte, détenus et contrôlés par les mêmes bénéficiaires et qu’il n’aurait, dès lors, pas d’autonomie et suivrait simplement les instructions données par ses propriétaires. Il a reconnu tous les éléments énumérés au considérant 24, mais a contesté l’appréciation des institutions à leur sujet, étant donné qu’ils n’auraient aucun rapport avec la question de savoir si CHEM, KF et RFAI font toutes partie d’une EEU.
(37)
Les institutions rejettent les observations du requérant. Les critères déjà mentionnés ci-dessus sont, en particulier s’ils sont considérés tous ensemble, suffisamment solides pour justifier le rejet de l’allégation du requérant. Tous les éléments énumérés au considérant 24 indiquent une structure de groupe où l’ensemble des sociétés sont des entités juridiques distinctes et dans laquelle KF et CHEM ont exercé l’ensemble des fonctions de producteur-exportateur (production et exportation), tandis que RFAI exerce principalement une activité de négociant/importateur lié dans l’Union.
(38)
En ce qui concerne la deuxième allégation, il n’est pas nécessaire de prendre une position définitive sur cette question dans le cadre de la présente enquête de réexamen, et ce pour deux raisons. Premièrement, même si cette allégation était acceptée (outre, le cas échéant, les allégations visées au considérant 29), encore faudrait-il qu'il s’avère que le requérant a pratiqué un dumping sur le marché de l’Union, au cours de la période d’enquête de réexamen, à une marge de dumping d’environ 13 %. Deuxièmement, comme expliqué ci-dessous, en tout état de cause, il n’y a actuellement pas suffisamment d’éléments de preuve pour considérer que la marge de dumping au cours de la période d’enquête de réexamen avait un caractère durable.
(39)
Dans sa réaction à la communication des informations définitives, l’industrie de l’Union a fait valoir que, à la suite de l’enquête de réexamen, le droit sur les produits du requérant devrait être augmenté parce que, si l’on part de l’hypothèse que tous les arguments du requérant seraient rejetés, la marge de dumping constatée au cours de la période d’enquête de réexamen était plus élevée que le droit applicable. Toutefois, dans la mesure où, ainsi qu’il est expliqué ci-après, il n’existe pas suffisamment de preuves d’un changement durable de circonstances, aucune modification du droit n’est justifiée, ni à la hausse ni à la baisse.
2.4. Analyse de la question de savoir s’il existe un changement durable de circonstances justifiant une réduction ou la suppression du droit
(40)
Néanmoins, en dépit de l’acceptation de certaines des allégations du requérant comme décrit ci-dessus, il est toujours considéré que ce dernier a pratiqué un dumping sur le marché de l’Union, au cours de la période d’enquête de réexamen, à une marge de dumping d’au moins 13 %. En outre, comme expliqué ci-dessous, en tout état de cause, il n’y a pas suffisamment d’éléments de preuve pour considérer que la marge de dumping au cours de la période d’enquête de réexamen a un caractère durable.
(41)
Le requérant a fondé son argumentation en faveur d’un changement durable de circonstances sur les points suivants.
(42)
i)
Premièrement, le requérant a fait référence à l’évolution de la structure des ventes à l’exportation du groupe qui, associée à l’exploration de nouveaux marchés en expansion, aurait contribué à l’augmentation des prix à l’exportation du ferrosilicium sur tous les marchés d’exportation, y compris dans l’Union, par rapport aux prix au cours de l’enquête initiale. Toutefois, le requérant n’a pas fourni d’éléments de preuve concrets démontrant le lien existant entre la nouvelle structure d’entreprise, l’exploration de nouveaux marchés en expansion et l’augmentation des prix sur le marché de l’Union. Les conclusions de l’enquête n’ont pas pu établir un tel lien non plus. Au contraire, alors que les prix à l’exportation ont été nettement plus élevés pendant la période d’enquête de réexamen par rapport aux prix observés au cours de la période de l’enquête initiale, ils ont néanmoins été extrêmement volatils. À titre d’exemple, au cours de la période d’enquête de réexamen, la différence entre le prix de transaction le plus faible et le plus élevé par tonne du modèle le plus vendu sur le marché de l’Union a été supérieure à 100 %. Une volatilité semblable a pu être observée sur le marché intérieur, mais la tendance des prix sur le marché de l’Union n’était pas comparable à la tendance des prix sur le marché intérieur. Cela est également vrai pour la période de douze mois précédant la période d’enquête de réexamen, qui a été observée de près dans le cadre d’une enquête parallèle de remboursement. En effet, il semble que les prix des ventes à l’exportation ont simplement suivi les prix du marché mondial.
(43)
Après la communication des conclusions, le requérant a recouru à des arguments similaires. Cependant, les éléments de preuve fournis étaient une fois de plus insuffisants. Par conséquent, il est conclu qu’il n’existe pas d’éléments suffisants, à ce stade, pour démontrer que la hausse de ces prix à l’exportation pratiqués par le requérant n’est rien d’autre que la conséquence des prix du marché en vigueur (notamment ceux pratiqués sur le marché de l’Union) au cours de la période d’enquête de réexamen. En d’autres termes, il n’y a pas de preuves suffisantes que les changements apportés par le requérant dans sa structure d’exportations ont été la cause de la hausse de ces prix et que, par conséquent, ces prix seraient susceptibles de rester à un niveau similaire (ou supérieur) à l’avenir. En particulier, contrairement à ce que le requérant sous-entend, même à supposer que la nouvelle structure ait rendu le groupe plus efficace, cela ne signifie pas qu’à l’avenir, ses prix à l’exportation vers l’Union seront élevés et ne donneront pas lieu à un dumping.
(44)
ii)
Deuxièmement, le requérant a déclaré que ses prix à l’exportation vers d’autres marchés étaient comparables, voire supérieurs à ses prix de vente dans l’Union européenne. Des investissements considérables avaient été réalisés pour mieux approvisionner d’autres marchés. Dès lors, la réduction ou la suppression des mesures antidumping, en ce qui concerne le requérant, ne l’inciterait pas à accroître ses exportations vers l’Union européenne et/ou à réduire leur prix.
(45)
Toutefois, cet argument ne saurait conduire à la suppression ou à la diminution des mesures en vigueur. Il est rappelé que, selon plusieurs sources dont le requérant lui-même, ce dernier a continué à pratiquer un dumping au cours de la période d’enquête de réexamen. En outre, le requérant lui-même a souligné que l’Union restait l’un de ses marchés traditionnels. Cette affirmation est corroborée par le fait que les volumes vendus par celui-ci dans l’Union sont encore très importants: si l’on compare les volumes des ventes avec la consommation de l’Union au cours de la période de l’enquête initiale (8), ils devraient représenter une part significative du marché (entre 5 et 20 %. Il n’est pas possible de fournir des chiffres précis pour des raisons de confidentialité).
(46)
Après la communication des conclusions, le requérant a rappelé qu’il considérait que les nouveaux débouchés se trouveraient sur d’autres marchés (Inde, Asie et États-Unis) plutôt que dans l’Union. Toutefois, le requérant n’a fourni aucun élément de preuve substantiel à l’appui de ses stratégies de marché. La marge de dumping encore existante au cours de la période d’enquête de réexamen, le manque de données concernant d’autres marchés et la volatilité du prix des ventes à l’exportation sur le marché international: tous ces éléments infirment cette allégation, qui doit par conséquent être rejetée.
(47)
iii)
Troisièmement, de l’avis du requérant, le marché intérieur russe, par son importante production d’acier, reste l’un de ses principaux marchés et la demande en produits similaires en Russie devrait croître. Les prix intérieurs et à l’exportation de ferrosilicium devraient également augmenter beaucoup plus rapidement que le coût de production. Le requérant serait donc susceptible d’accroître encore ses ventes sur le marché intérieur, notamment parce que, selon ses propres dires, le seul autre producteur russe de ferrosilicium produirait, depuis un récent changement de propriétaire, principalement pour la consommation captive.
(48)
Même si toutes ces allégations sont supposées vraies, il n’en reste pas moins qu’au cours de la période d’enquête de réexamen, le requérant a pratiqué une marge de dumping considérable et des prix instables. En outre, comme expliqué ci-dessus, les volumes vendus par le requérant dans l’Union au cours de la période d’enquête de réexamen ne permettent pas de penser qu’il a quitté ce marché ou qu’il a l’intention de le faire dans un proche avenir.
(49)
Dans ses observations sur la communication des conclusions, le requérant a affirmé que le seul argument présenté par la Commission dans sa communication pour nier la pertinence de la hausse de la demande sur le marché intérieur serait l’importance de la marge de dumping constatée. En outre, le requérant a soutenu que la Commission, bien qu’ayant reconnu un grand nombre de points clefs relatifs au marché russe, ne tirait pas les conclusions adéquates de ces arguments.
(50)
Ces allégations doivent être rejetées. Tout d’abord, non seulement les conclusions au sujet du dumping, mais aussi les conclusions à propos des volumes vont à l’encontre de cet argument. Ensuite, les institutions font remarquer que la Commission n’a rien reconnu et qu’aucune donnée indépendante concluante n’a été produite à l’appui de l’allégation selon laquelle la demande pour le produit concerné est susceptible d’augmenter en Russie, d’une part, et les prix à l’exportation du groupe devraient augmenter beaucoup plus rapidement que le coût de production, d’autre part.
(51)
iv)
Quatrièmement, le requérant a fait remarquer que ses sites de production russes de ferrosilicium avaient travaillé à plein régime pendant plusieurs années, qu’il n’envisageait pas d’augmenter sa capacité de production totale de ferrosilicium dans un avenir proche et que rien ne laisse supposer qu’il pourrait en aller autrement.
(52)
Cependant, une importante reprise des capacités après la crise financière de l’année 2009 a été observée, et le requérant a fait état d’une extension de ses capacités de l’ordre de 10 % à 20 % (fourchette déclarée pour des raisons de confidentialité) par rapport à la période antérieure à la crise financière de 2009.
(53)
Après la communication des conclusions, le requérant a fait valoir qu’une comparaison entre la capacité de production postérieure à la période d’enquête de réexamen et celle observée au cours de la période de référence n’était pas appropriée dans la mesure où le requérant aurait prévu la crise financière de 2009 et aurait, dès lors, déjà réduit ses capacités de production. Cet argument ne peut pas être accepté. Une expansion des capacités déclarées de l’ordre de 10 à 20 % peut être observée par rapport à 2007, mais non par rapport à 2009, lorsque les capacités de production étaient à leur niveau le plus bas. En outre, la crise financière, en 2009, ne peut pas avoir déjà eu des répercussions sur la capacité de production du requérant en 2007.
2.5. Conclusion: insuffisance de preuves à l’appui du caractère durable du changement des circonstances
(54)
L’analyse des allégations du requérant, en ce qui concerne le caractère durable du changement des circonstances, telle que résumée ci-dessus, conduit à la conclusion qu’il n’y a actuellement pas suffisamment de preuves démontrant que le changement éventuel de circonstances est de nature durable. Les prix à l’exportation du requérant et, par conséquent, sa marge de dumping, sont susceptibles de continuer à varier, en particulier en fonction de l’évolution des prix du marché mondial. Dans la mesure où le requérant a fait apparaître certains changements de circonstances, ceux-ci ne peuvent pas, par conséquent, être pris en considération pour démontrer que la politique des prix du requérant au cours de la période d’enquête de réexamen est de nature durable. Il est, par conséquent, conclu qu’il serait prématuré et donc injustifié de réduire le droit à ce stade.
3. ENGAGEMENTS
(55)
Le requérant et son importateur lié ont offert un engagement en matière de prix conformément à l’article 8, paragraphe 1, du règlement de base.
(56)
L’enquête a confirmé que le prix du produit était très volatil. Ainsi qu’il a déjà été indiqué au considérant 42, il a été établi que les prix de vente pratiqués par le requérant sur le marché de l’Union européenne au cours de la période d’enquête de réexamen avaient varié de manière importante. Le produit n’est donc pas adapté à un engagement de prix fixe. Bien qu’un mécanisme d’indexation ait été proposé par l’exportateur, il n’a pas été possible d’établir une corrélation entre la volatilité du prix du produit fini et la source d’indexation proposée, notamment en raison du fait que ce mécanisme se rapportait également au produit fini et à des prix qui étaient influencés par des importations faisant l’objet d’un dumping. Dès lors, la proposition d’indexation n’a pas été jugée opportune.
(57)
En ce qui concerne les risques spécifiques à la société, il a été établi qu’en raison de la complexité de la structure de celle-ci, le risque de compensation croisée était très élevé, à savoir que d’autres produits que le produit concerné pourraient être vendus via un négociant établi en dehors de l’Union à une autre branche liée établie dans un pays tiers et être ensuite revendus dans l’Union.
(58)
Enfin, étant donné que le produit, lui-même, existe sous différentes qualités et qu’il est principalement importé en vrac, il ne serait pas possible, pour les autorités douanières, de distinguer la spécification chimique (potentiellement soumises à différents prix minimaux à l’importation) sans une analyse individuelle de chaque transaction, ce qui rendrait le suivi pesant, sinon impossible à mettre en pratique.
(59)
L’offre d’engagement a donc été rejetée.
4. CLÔTURE DU RÉEXAMEN
(60)
Compte tenu des conclusions concernant le dumping ainsi que de l’absence de preuves quant au caractère durable du changement de circonstances, il est conclu que la société JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant et sa société liée, la société JSC Kuznetsk Ferroalloy Works, devraient continuer à être soumises au taux du droit antidumping spécifié dans le règlement initial, à savoir 22,7 %,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le réexamen intermédiaire partiel des mesures antidumping applicables aux importations de ferrosilicium originaire, entre autres, de Russie, ouvert au titre de l’article 11, paragraphe 3, du règlement (CE) no 1225/2009, est clos sans modification du niveau de la mesure antidumping en vigueur.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 16 janvier 2012.