РЕШЕНИЕ 2012/285/ОВППС НА СЪВЕТА
от 31 май 2012 година
за налагане на ограничителни мерки срещу определени лица, образувания и органи, които застрашават мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, и за отмяна на Решение 2012/237/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 3 май 2012 г. Съветът прие Решение 2012/237/ОВППС за налагане на ограничителни мерки срещу определени лица, образувания и органи, които застрашават мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау (1).
(2)
На 18 май 2012 г. Съветът за сигурност на Организацията на обединените нации прие Резолюция 2048 (2012), с която бе наложена забрана за пътуване на лицата, стремящи се да възпрепятстват възстановяването на конституционния ред или които с действията си подкопават стабилността в Република Гвинея Бисау, по-специално тези, изиграли водеща роля в държавния преврат от 12 април 2012 г., и чиято цел е с действията си да подкопаят основите на правовата държава, като ограничат върховенството на гражданската власт и допринасят за безнаказаността и нестабилността в страната.
(3)
Предвид сериозната обстановка в Република Гвинея Бисау следва да бъдат добавени лица в списъка на подлежащите на ограничителни мерки лица и образувания, който се съдържа в Решение 2012/237/ОВППС.
(4)
Решение 2012/237/ОВППС следва съответно да се отмени и да се замени с настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Държавите членки предприемат необходимите мерки за недопускане на влизането или транзитното преминаване през техните територии на:
а)
лицата, изброени в приложението към Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН, както и лицата, посочени допълнително от Съвета за сигурност или от комитета, създаден съгласно параграф 9 от Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН (наричан по-долу „комитетът“), в съответствие с параграф 6 от Резолюция 2048 (2012) на Съвета за сигурност на ООН, съгласно списъка в приложение I;
б)
лицата, необхванати от приложение I, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, както и свързаните с тях лица, съгласно списъка в приложение II.
2. Параграф 1 не задължава държавите членки да отказват достъп на свои граждани до своята територия.
3. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато комитетът прецени, че
а)
пътуването е оправдано поради хуманитарни нужди, включително изпълнението на религиозни задължения; или
б)
изключението би допринесло за постигането на целите за установяване на мир и национално помирение в Република Гвинея Бисау и за стабилността в региона.
4. Параграф 1, буква а) не се прилага, когато е необходимо влизане или транзитно преминаване за провеждането на съдебен процес.
5. Параграф 1, буква б) не засяга случаите, когато определена държава членка е обвързана със задължение по международното право, по-специално:
а)
в качеството си на държава - домакин на международна междуправителствена организация;
б)
като страна домакин на международна конференция, свикана от или под егидата на Организацията на обединените нации;
в)
съгласно многостранно споразумение, предоставящо привилегии и имунитети; или
г)
съгласно Договора за помирение от 1929 г. (Латеранския договор), сключен от Светия престол (Ватикана) и Италия.
6. Приема се, че параграф 5 не се прилага и в случаите, когато държава членка е страна домакин на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ).
7. Съветът се информира надлежно във всеки един от случаите, когато някоя държава членка предостави освобождаване в съответствие с параграф 5 или 6.
8. Държавите членки могат да предоставят освобождаване от мерките, наложени с параграф 1, буква б), когато пътуването е оправдано поради спешни хуманитарни нужди или поради участие в междуправителствени срещи, включително срещи, които се провеждат с подкрепата на Съюза или чийто домакин е държава членка, поела председателството на ОССЕ, и на които се води политически диалог, пряко допринасящ за демокрацията, правата на човека и принципите на правовата държава в Република Гвинея Бисау.
9. Държава членка, която желае да предостави освобождаване съгласно параграф 8, уведомява Съвета за това в писмена форма. Счита се, че е предоставено освобождаване, освен ако един или няколко членове на Съвета не представят възражения в писмена форма в срок от два работни дни от датата на получаване на уведомлението за предложеното освобождаване. В случай че един или повече от членовете на Съвета представят възражение, Съветът въпреки това може да реши с квалифицирано мнозинство да разреши предложеното освобождаване.
10. Когато в съответствие с параграфи 5, 6, 8 и 9 държава членка разреши на посочени в приложение II лица да влязат на нейна територия или да преминат транзитно през нея, това разрешение важи само за целта, за която е дадено, и за лицата, за които се отнася.
Член 2
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, принадлежащи на, притежавани, държани или контролирани от физически или юридически лица, образувания или органи, които участват в дейности или подпомагат дейности, представляващи заплаха за мира, сигурността или стабилността на Република Гвинея Бисау, както и на свързаните с тях физически или юридически лица, образувания или органи, съгласно списъка в приложение III.
2. Не се предоставят, пряко или непряко, никакви финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физическите или юридическите лица, образуванията или органите, изброени в приложение III.
3. Компетентният орган на отделна държава членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси или предоставянето на някои финансови средства или икономически ресурси при условия, които сметне за подходящи, след като установи, че финансовите средства или икономическите ресурси са:
а)
необходими за задоволяването на основни потребности на изброените в приложение III лица и на зависимите от тях членове на семейството, в това число разходи за храна, наем или ипотека, лекарства и медицинско лечение, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни по размера си професионални възнаграждения и възстановяване на направени разноски, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги, свързани с рутинно държане или поддържане на замразените финансови средства и икономически ресурси;
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че най-малко две седмици преди да даде разрешение, компетентният орган е съобщил на останалите компетентни органи и на Комисията причините, поради които смята, че следва да бъде дадено конкретно разрешение.
Държавите членки уведомяват останалите държави членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
4. Чрез дерогация от параграф 1 компетентният орган на отделна държава членка може да разреши освобождаването на някои замразени финансови средства или икономически ресурси, ако са изпълнени следните условия:
а)
финансовите средства или икономическите ресурси са предмет на обезпечителна мярка, наложена в рамките на съдебно, административно или арбитражно производство преди датата на включване на физическото или юридическото лице, образуванието или органа по параграф 1 в приложение III, или на съдебно, административно или арбитражно решение, постановено преди тази дата;
б)
финансовите средства и икономическите ресурси ще бъдат използвани изключително за удовлетворяване на претенции, обезпечени с такава обезпечителна мярка или признати за основателни в това решение, в границите, установени от приложимите законови и подзаконови актове, уреждащи правата на лицата с такива претенции;
в)
обезпечителната мярка или решението не са в полза на физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III;
г)
признаването на обезпечителната мярка или решението не противоречи на обществения ред в съответната държава членка.
Държавите членки уведомяват останалите държави членки и Комисията за всички дадени по настоящия параграф разрешения.
5. Параграф 2 не се прилага за добавянето към замразени сметки на:
а)
лихви и други доходи по тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която тези сметки са станали предмет на разпоредбите на настоящото решение,
при условие че параграф 1 продължава да се прилага за всякакви такива лихви, други доходи и плащания.
Член 3
1. Съветът внася промени в приложение I въз основа на решенията, взети от Съвета за сигурност или от комитета.
2. Съветът, по предложение на държава членка или на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност, приема при необходимост изменения на списъците, които се съдържат в приложения II и III.
3. Съветът уведомява относно решението си засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III, включително относно основанията за включването му в списъка, пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на физическото или юридическото лице, образуванието или органа да представи възражения.
4. Когато има представени възражения или нови съществени доказателства, Съветът прави преглед на решението си и съответно уведомява засегнатото физическо или юридическо лице, образувание или орган от списъка в приложение III.
Член 4
За да се постигне максимално въздействие от мерките, установени с настоящото решение, Съюзът насърчава трети държави да приемат ограничителни мерки, подобни на съдържащите се в настоящото решение.
Член 5
1. Когато е целесъобразно, настоящото решение подлежи на преглед, изменение или отмяна, а именно с оглед на съответните решения на Съвета за сигурност.
2. Мерките, посочени в член 1, параграф 1, буква б) и член 2, подлежат на редовен преглед и най-малко на всеки 12 месеца. Те престават да се прилагат спрямо съответните лица и образувания, ако Съветът реши, съгласно процедурата, посочена в член 3, параграф 2, че вече не са изпълнени условията за прилагането им.
Член 6
Решение 2012/237/ОВППС се отменя.
Член 7
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 31 май 2012 година.
DÉCISION 2012/285/PESC DU CONSEIL
du 31 mai 2012
concernant des mesures restrictives à l'encontre de certaines personnes, entités et organismes menaçant la paix, la sécurité ou la stabilité de la République de Guinée-Bissau et abrogeant la décision 2012/237/PESC
LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉNNE,
vu le traité sur l'Union européenne, et notamment son article 29,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 3 mai 2012, le Conseil a adopté la décision 2012/237/PESC concernant des mesures restrictives à l'encontre de certaines personnes, entités et organismes menaçant la paix, la sécurité ou la stabilité de la République de Guinée-Bissau (1).
(2)
Le 18 mai 2012, le Conseil de sécurité des Nations unies a adopté la résolution 2048 (2012), imposant une interdiction de voyager à des personnes qui cherchent à empêcher le retour à l'ordre constitutionnel ou prennent des mesures qui compromettent la stabilité de la République de Guinée-Bissau, en particulier celles qui ont joué un rôle de premier plan dans le coup d'État du 12 avril 2012 et qui visent, par leurs actes, à porter atteinte à l'État de droit, à contester la primauté du pouvoir civil et à aggraver l'impunité et l'instabilité dans le pays.
(3)
Eu égard à la gravité de la situation en République de Guinée-Bissau, il convient d'inscrire d'autres personnes sur les listes des personnes et entités faisant l'objet des mesures restrictives prévues dans la décision 2012/237/PESC.
(4)
Il convient dès lors d'abroger la décision 2012/237/PESC et de la remplacer par la présente décision,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour empêcher l'entrée ou le passage en transit sur leur territoire:
a)
des personnes inscrites sur la liste figurant à l'annexe de la résolution 2048 (2012) du CSNU ainsi que des personnes désignées par le Conseil de sécurité ou, conformément au point 6 de ladite résolution, par le comité créé en application du point 9 de cette même résolution (ci-après dénommé «comité»), dont le nom figure à l'annexe I;
b)
des personnes ne relevant pas de l'annexe I qui se livrent ou apportent un soutien à des actes qui menacent la paix, la sécurité ou la stabilité de la République de Guinée-Bissau et des personnes associées à celles-ci, dont la liste figure à l'annexe II.
2. Un État membre n'est pas tenu, aux termes du paragraphe 1, de refuser à ses propres ressortissants l'accès à son territoire.
3. Le paragraphe 1, point a), ne s'applique pas lorsque le comité établit:
a)
que le voyage est justifié pour des raisons humanitaires, y compris un devoir religieux; ou
b)
qu'une dérogation favoriserait la réalisation des objectifs de paix et de réconciliation nationale en République de Guinée-Bissau et de stabilité dans la région.
4. Le paragraphe 1, point a), ne s'applique pas lorsque l'entrée ou le passage en transit sont nécessaires aux fins d'une procédure judiciaire.
5. Le paragraphe 1, point b), s'applique sans préjudice des cas où un État membre est lié par une obligation de droit international, à savoir:
a)
en tant que pays hôte d'une organisation internationale intergouvernementale;
b)
en tant que pays hôte d'une conférence internationale convoquée par les Nations unies ou tenue sous leurs auspices;
c)
en vertu d'un accord multilatéral conférant des privilèges et immunités; ou
d)
en vertu du traité de conciliation (accords du Latran) conclu en 1929 entre le Saint-Siège (État de la Cité du Vatican) et l'Italie.
6. Le paragraphe 5 est considéré comme applicable également aux cas où un État membre est pays hôte de l'Organisation pour la sécurité et la coopération en Europe (OSCE).
7. Le Conseil est dûment informé dans chacun des cas où un État membre accorde une dérogation au titre des paragraphes 5 ou 6.
8. Les États membres peuvent déroger aux mesures imposées en vertu du paragraphe 1, point b), lorsque le déplacement d'une personne se justifie pour des raisons humanitaires urgentes, ou lorsque la personne se déplace pour assister à des réunions intergouvernementales, y compris à des réunions dont l'initiative a été prise par l'Union, ou à des réunions accueillies par un État membre assurant alors la présidence de l'OSCE, lorsqu'il y est mené un dialogue politique visant directement à promouvoir la démocratie, les droits de l'homme et l'État de droit en République de Guinée-Bissau.
9. Un État membre souhaitant accorder des dérogations au sens du paragraphe 8 le notifie au Conseil par écrit. La dérogation est réputée accordée sauf si un ou plusieurs membres du Conseil s'y opposent par écrit dans les deux jours ouvrables qui suivent la réception de la notification en question. Si un ou plusieurs membres du Conseil s'y opposent, le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut néanmoins décider d'accorder la dérogation proposée.
10. Lorsque, en application des paragraphes 5, 6, 8 et 9, un État membre autorise des personnes visées à l'annexe II à entrer ou à passer en transit sur son territoire, cette autorisation est limitée à l'objectif pour lequel elle est accordée et aux personnes qu'elle concerne.
Article 2
1. Sont gelés tous les fonds et ressources économiques qui appartiennent aux personnes physiques ou morales, entités ou organismes se livrant ou apportant un soutien à des actes qui menacent la paix, la sécurité ou la stabilité de la République de Guinée-Bissau et aux personnes physiques ou morales, aux entités ou aux organismes associés à ceux-ci, dont la liste figure à l'annexe III, de même que tous les fonds et ressources économiques qu'ils possèdent, détiennent ou contrôlent.
2. Aucun fonds ni aucune ressource économique n'est mis à la disposition, directement ou indirectement, des personnes physiques ou morales, des entités ou des organismes dont la liste figure à l'annexe III, ni n'est dégagé à leur profit.
3. L'autorité compétente d'un État membre peut autoriser le déblocage ou la mise à disposition de certains fonds ou ressources économiques gelés, aux conditions qu'elle juge appropriées, après avoir établi que les fonds ou ressources économiques concernés sont:
a)
nécessaires pour répondre aux besoins fondamentaux des personnes dont la liste figure à l'annexe III et des membres de leur famille qui sont à leur charge, notamment pour couvrir les dépenses liées au paiement de denrées alimentaires, de loyers ou de remboursements hypothécaires, de médicaments et de traitements médicaux, d'impôts, de primes d'assurance et de redevances de services publics;
b)
destinés exclusivement au paiement d'honoraires professionnels raisonnables et au remboursement de dépenses liées à la prestation de services juridiques;
c)
destinés exclusivement au paiement de commissions ou de frais correspondant à la garde ou à la gestion courantes des fonds et ressources économiques gelés;
d)
nécessaires pour couvrir des dépenses extraordinaires, à condition que l'autorité compétente ait notifié aux autres autorités compétentes et à la Commission, au moins deux semaines avant l'octroi de l'autorisation, les raisons pour lesquelles elle considère qu'une autorisation spéciale devrait être accordée.
Les États membres informent les autres États membres et la Commission de toute autorisation accordée en vertu du présent paragraphe.
4. Par dérogation au paragraphe 1, l'autorité compétente d'un État membre peut autoriser le déblocage de certains fonds et ressources économiques gelés, si les conditions suivantes sont réunies:
a)
les fonds ou ressources économiques en question font l'objet d'un privilège ou d'une décision judiciaire, administrative ou arbitrale antérieurs à la date à laquelle la personne physique ou morale, l'entité ou l'organisme visé au paragraphe 1, a été inclus à l'annexe III;
b)
les fonds et ressources économiques seront exclusivement utilisés pour faire droit aux demandes garanties par un tel privilège ou dont la validité a été établie par une telle décision, dans les limites fixées par les lois et règlements régissant les droits des personnes admises à présenter de telles demandes;
c)
le privilège ou la décision ne profite pas à une personne physique ou morale, une entité ou un organisme figurant à l'annexe III;
d)
la reconnaissance du privilège ou de la décision n'est pas contraire à l'ordre public de l'État membre concerné.
Les États membres informent les autres États membres et la Commission de toute autorisation accordée en vertu du présent paragraphe.
5. Le paragraphe 2 ne s'applique pas aux majorations de comptes gelés effectuées sous la forme:
a)
d'intérêts ou autres rémunérations de ces comptes; ou
b)
de paiements dus en vertu de contrats, d'accords ou d'obligations qui ont été conclus ou contractés avant la date à laquelle ces comptes ont été soumis aux dispositions de la présente décision;
sous réserve que ces intérêts, autres rémunérations ou paiements continuent de relever du paragraphe 1.
Article 3
1. Le Conseil met en œuvre les modifications apportées à l'annexe I en fonction de ce que détermine le Conseil de sécurité ou le comité.
2. Le Conseil, statuant sur proposition d'un État membre ou du haut représentant de l'Union pour les affaires étrangères et la politique de sécurité, adopte les modifications apportées aux listes figurant aux annexes II et III en tant que de besoin.
3. Le Conseil communique à la personne physique ou morale, à l'entité ou à l'organisme concerné, dont la liste figure à l'annexe III, sa décision, y compris les motifs de son inscription sur la liste, soit directement, si son adresse est connue, soit par la publication d'un avis, en lui donnant la possibilité de présenter des observations.
4. Si des observations sont formulées ou si de nouveaux éléments de preuve substantiels sont présentés, le Conseil revoit sa décision et en informe en conséquence la personne physique ou morale, l'entité ou l'organisme concerné dont la liste figure à l'annexe III.
Article 4
Pour que les mesures énoncées dans la présente décision aient le plus grand impact possible, l'Union encourage les États tiers à adopter des mesures restrictives analogues à celles qui sont exposées dans la présente décision.
Article 5
1. La présente décision est réexaminée, modifiée ou abrogée s'il y a lieu, notamment compte tenu des décisions pertinentes du Conseil de sécurité.
2. Les mesures visées à l'article 1er, paragraphe 1, point b), et à l'article 2 sont réexaminées à intervalles réguliers et au moins tous les douze mois. Elles cesseront de s'appliquer à l'égard des personnes et entités concernées si le Conseil établit, conformément à la procédure visée à l'article 3, paragraphe 2, que les conditions nécessaires à leur application ne sont plus remplies.
Article 6
La décision 2012/237/PESC est abrogée.
Article 7
La présente décision entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l'Union européenne.
Fait à Bruxelles, le 31 mai 2012.