РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 817/2010 НА КОМИСИЯТА
от 16 септември 2010 година
относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета по отношение на изискванията за предоставяне на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт
(преработена версия)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22 октомври 2007 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и относно специфични разпоредби за някои земеделски продукти („Общ регламент за ООП“) (1), и по-специално член 170 във връзка с член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 639/2003 на Комисията от 9 април 2003 г. относно определяне на подробни правила по силата на Регламент (ЕО) № 1254/1999 на Съвета по отношение на изискванията за отпускане на възстановявания при износ, свързани с хуманно отношение към живите животни от рода на едрия рогат добитък по време на транспорт (2) е бил неколкократно и съществено изменян (3). Поради по-нататъшни изменения и с оглед постигане на яснота, посоченият регламент следва да бъде преработен.
(2)
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 предоставянето и изплащането на възстановяванията при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък се подчинява на спазването на законодателството на Съюза, отнасящо се до хуманното отношение към животните и по-специално спазването на Регламент (ЕО) № 1/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. относно защитата на животните по време на транспортиране и свързаните с това операции (4).
(3)
С цел да се спазят стандартите относно хуманното отношение към животните, е необходимо да се въведе система за контрол, която да включва задължителните проверки, извършвани в изходните пунктове от митническата територия на Общността, след като животните са напуснали митническата територия на Общността в случай на смяна на транспортното средство, както и на мястото на първото разтоварване на животните в третата страна на крайното местоназначение.
(4)
За улесняване на доброто протичане на проверките на изхода от митническата територия на Общността е необходимо да се определят изходните пунктове.
(5)
Оценката на физическото и здравословното състояние на животните изисква специфични познания и опит. Затова е целесъобразно проверките да се извършват от ветеринарни лекари. Освен това, за да бъдат точни и хармонизирани тези проверки, е необходимо да се уточни техният обхват и да се установи образец на доклад.
(6)
Необходимо е за целите на настоящия регламент проверките в третите страни да бъдат задължителни и да бъдат извършвани от агенции на държавите-членки или от агенции, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора (по-долу „надзорни агенции“), одобрени и контролирани от държавите-членки в съответствие с Регламент (ЕО) № 612/2009 на Комисията от 7 юли 2009 г. за установяване на общи подробни правила за прилагане на режима на възстановяванията при износ на земеделски продукти (5). За да се извършват проверките за целите на настоящия регламент, е целесъобразно, по-специално, надзорните агенции да отговарят на изискванията за одобряване и контрол, определени в приложение VIII към Регламент (ЕО) № 612/2009.
(7)
В съответствие с член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007 и с настоящия регламент спазването на законодателството на Съюза относно хуманното отношение към животните е условие за плащането на възстановявания при износ. Следователно следва ясно да се уточни, че без да се засягат случаите на непреодолима сила, признати от съдебната практика на Съда на Европейския съюз, нарушаването на тези разпоредби относно хуманното отношение към животните води не до намаляване, а до неизплащане на възстановяването при износ за тези животни, за които изискванията за хуманно отношение не са спазени. От тези разпоредби, както и от правилата за хуманно отношение към животните, установени в членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и в посочените в тях приложения, следва също така, че възстановявания не следва да се изплащат за животните, за които не са спазени посочените правила за хуманно отношение, независимо от конкретното физическо състояние на животните.
(8)
Ако се окаже, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не се спазва по отношение на голям брой животни, е необходимо да се приложат подходящи санкции в допълнение към неизплащането на възстановяванията при износ. Освен това, когато неспазването е резултат от пълното незачитане на изискванията, приложими в областта на хуманното отношение към животните, следва да се установи пълната загуба на възстановяването при износ.
(9)
Тъй като съществуват несъответствия между различните езикови врсии, е необходимо да се изясни, че възстановяването за всички животни, посочено в декларацията за износ, трябва да бъде отказано, ако броят на животните, за които не е изплатено възстановяване, е повече от 5 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни, или е десет животни или повече, но поне 2 % от броя, посочен в приетата деклараця за износ. Следователно член 6, параграф 2, буква б) следва да бъде изменен съответно.
(10)
Държавите-членки следва да предоставят на Комисията информацията, необходима за контрола и докладването във връзка с прилагането на настоящия регламент.
(11)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Управителния комитет за общата организация на селскостопанските пазари,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложно поле
По силата на член 168 от Регламент (ЕО) № 1234/2007, изплащането на възстановявания при износ за живите животни от рода на едрия рогат добитък, обхванати от код по КН 0102 (по-долу „животните“) се извършва, при условие че по време на транспорта на животните до първия пункт за разтоварване в третата страна на крайното местоназначение са спазени членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и приложенията, посочени в тях, както и настоящия регламент.
За целите на настоящия регламент в случай на транспорт по шосе „първото място на разтоварване в третата страна на крайно местоназначение“ означава мястото, на което първото животно е окончателно разтоварено от пътното транспортно средство, като по този начин се изключва място, на което пътуването се прекъсва, с цел да се осигури почивка, храна или вода на животните.
Член 2
Проверки, извършвани в митническата територия на Общността
1. Животните могат да напускат митническата територия на Общността единствено през следните изходни пунктове:
а)
граничен инспекционен пункт, одобрен с решение на Комисията за ветеринарните проверки на живи еднокопитни животни, пристигащи от трети страни,
или
б)
изходен пункт, определен от държавата-членка.
2. По отношение на животните, за които се приема декларация за износ, официалният ветеринарен лекар на изходния пункт проверява в съответствие с Директива 96/93/ЕО на Съвета (6) дали:
а)
изискванията, установени в Регламент (ЕО) № 1/2005, са спазени от мястото на тръгване така, както е определено в член 2, буква с) от посочения регламент до изходния пункт;
и
б)
условията за транспорт за останалата част от пътуването отговарят на Регламент (ЕО) № 1/2005 и са взети необходимите мерки за гарантиране на спазването им до първото разтоварване в третата страна на крайното местоназначение.
След като извърши проверките, официалният ветеринарен лекар попълва доклад в съответствие с образеца, представен в приложение I към настоящия регламент, с който удостоверява, че резултатите от извършените съгласно първа алинея проверки са задоволителни или не са.
Ветеринарният орган, отговорен за изходния пункт, съхранява този доклад в продължение най-малко на три години. Копие от доклада се изпраща на разплащателната агенция.
3. Ако официалният ветеринарен лекар на изходния пункт прецени, че изискванията на параграф 2 са изпълнени, той удостоверява това чрез едно от вписванията, изброени в приложение II и с полагане на печат и подпис върху документа, представляващ доказателство за напускането на митническата територия на Общността, в клетка J на контролен документ Т5 или на най-подходящото място върху националния документ.
4. Официалният ветеринарен лекар на изходния пункт отбелязва върху документа, посочен в параграф 3, общия брой животни, за които е приета декларация за износ без броя животни, родили или пометнали по време на транспорта, мъртвите животни или тези, за които изискванията на Регламент (ЕО) № 1/2005 не са били спазени.
5. Държавите-членки могат да поискат от износителя да пре-дупреди предварително официалния ветеринарен лекар на изходния пункт за пристигането на партидата на изходния пункт.
6. Чрез дерогация от параграф 1, когато се прилага опростеният общностен транзитен режим за превоз чрез железопътен транспорт или в големи контейнери, посочен в член 11 от Регламент (ЕО) № 612/2009, официалният ветеринарен лекар извършва проверките в службата, където животните са поставени под този режим.
Заверките и удостоверяването, посочени в параграфи 3 и 4 от настоящия член, се нанасят върху документа, използван за изплащането на възстановяването при износ или върху контролния документ Т5 в случая, описан в член 11, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 3
Проверки, извършвани в третите страни
1. Износителят гарантира, че животните ще бъдат предмет на проверка, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
на всяко място, където се извършва смяна на транспортното средство, освен ако тази смяна не е планирана и не се дължи на изключителни и непредвидими обстоятелства;
б)
на мястото на първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение.
2. Специализирана на международно ниво агенция в областта на контрола и надзора, одобрена и контролирана за тази цел от държава-членка в съответствие с членове 18-23 от Регламент (ЕО) № 612/2009 или официална агенция на държава-членка се натоварва с изпълнението на предвидените в параграф 1 проверки.
Проверките, предвидени в параграф 1, се извършват от ветеринарен лекар, който притежава диплома, свидетелство или друго удостоверение за професионална квалификация по ветеринарна медицина, както е посочено в член 21 от Директива 2005/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (7). Въпреки това, държавите-членки, които са одобрили агенциите, специализирани на международно ниво в областта на контрола и надзора, посочени в първа алинея от настоящия параграф, проверяват дали тези агенции извършват проверка доколко ветеринарните лекари, чиято квалификация не е обхваната от посочената директива, познават изискванията, наложени от Регламент (ЕО) № 1/2005. Тези проверки се извършват по разумен, обективен и безпристрастен начин чрез подходящи за целта процедури.
За всяка проверка, проведена съгласно параграф 1, се изготвя доклад в съответствие с образците, установени в приложения III и IV към настоящия регламент, който се попълва от ветеринарния лекар, извършил проверката.
Член 4
Процедура за изплащане на възстановяванията при износ
1. Износителят предоставя на компетентния орган на държавата-членка, в която е приета декларацията за износ, всички необходими сведения, отнасящи се до пътуването, най-късно до момента на подаване на декларацията за износ.
В същото време или най-късно до момента, в който го узнава, износителят уведомява компетентния орган за всяка евентуална смяна на транспортното средство.
2. Заявленията за изплащане на възстановяванията при износ, изготвени в съответствие с член 46 от Регламент (ЕО) № 612/2009, се допълват в срока, определен в същия член, със:
а)
надлежно попълнения документ, посочен в член 2, параграф 3 от настоящия регламент,
и
б)
докладите, предвидени в член 3, параграф 2, трета алинея от настоящия регламент.
3. Когато вследствие на независещи от износителя обстоятелства, не е било възможно провеждането на посочените в член 3, параграф 1 проверки, компетентният орган, въз основа на мотивирано искане от износителя, може да приеме други документи, удостоверяващи, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1/2005 са били спазени.
Член 5
Неизплащане на възстановяванията при износ
1. Общата сума на възстановяването при износ на животно, изчислена в съответствие с втората алинея, не се изплаща за:
а)
животните, умрели по време на транспорта, освен при обстоятелствата, предвидени в параграф 2;
б)
животните, родили или пометнали по време на транспорта преди първото им разтоварване в третата страна на крайно местоназначение;
в)
животните, за които, в съответствие с документите, посочени в член 4, параграф 2, и/или всеки друг елемент на негово разположение, отнасящ се до съобразяването с настоящия регламент, компетентният орган счита, че членове 3-9 от Регламент (ЕО) № 1/2005 и посочените в тях приложения не са спазени.
Теглото на едно животно, за което възстановяването при износ не е изплатено, се определя на фиксирана основа, като се раздели общото тегло в килограми, така както е записано в декларацията за износ, на общия брой животни, посочени в същата декларация.
2. Когато животните са умрели по време на транспорта в резултат на непреодолима сила, след като са напуснали митническата територия на Общността:
а)
в случай на недиференцирано възстановяване, се изплаща общата стойност на възстановяването при износ;
б)
в случай на диференцирано възстановяване, се изплаща частта от възстановяването при износ, изчислена в съответствие с член 25, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 6
Санкции
1. Възстановяването при износ се намалява с размер, равен на размера на възстановяването при износ, което не е изплатено в съответствие с член 5, параграф 1, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване при износ, е:
а)
равен на повече от 1 % от броя, посочен в приетата декларация за износ, но поне две животни;
или
б)
повече от пет животни.
2. Възстановяването при износ се отказва за всички животни, посочени в декларацията за износ, ако броят животни, изключени от правото на плащане на възстановяване по силата на член 5, параграф 1, е:
а)
повече от 5 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ, но поне три животни;
или
б)
десет животни или повече, но поне 2 % от броя животни, посочен в приетата декларация за износ.
3. За целите на параграфи 1 и 2 не се вземат предвид животните, умрели по време на транспорта и животните, родили или пометнали преди първото разтоварване в третата страна на крайно местоназначение, за които износителят представи доказателства, удовлетворяващи компетентния орган, че смъртта или помятането не се дължат на неспазване на Регламент (ЕО) № 1/2005.
4. Санкцията, посочена в член 48 от Регламент (ЕО) № 612/2009, не се прилага за неизплатената стойност, нито за стойността на намалението, посочено в член 5 от настоящия регламент и в параграфи 1 и 2 от настоящия член.
Член 7
Връщане на недължимо платени суми
Когато след изплащането на възстановяването при износ, се установи, че Регламент (ЕО) № 1/2005 не е спазен, съответната част от възстановяването при износ, включително и при необходимост санкцията, посочена в член 6 от настоящия регламент, се считат за недължимо платени и се връщат в съответствие с член 49 от Регламент (ЕО) № 612/2009.
Член 8
Предоставяне на информация
Най-късно до 31 март на всяка година, държавите-членки пре-доставят на Комисията следната информация, отнасяща се до прилагането на настоящия регламент за изтеклата календарна година:
а)
броя декларации за износ на животни, за които е изплатено възстановяване при износ, и броя животни, за които е изплатено възстановяването при износ;
б)
броя декларации за износ, за които не е изплатено възстановяване при износ или е изплатено частично, и броя животни, за които не е изплатено възстановяване при износ;
в)
броя декларации за износ, за които цялото възстановяване при износ е върнато или част от него, и броя животни, за които възстановяването при износ е било върнато, включително тези, за които връщането на възстановяванията при износ се отнася до операции по износ, предхождащи въпросния период;
г)
причините за неизплащането и връщането на възстановяването за животните, посочени в букви б) и в), както и броя на тези животни, вписан съответно под категории Б, В и Г, посочени в приложения I, III и IV;
д)
броя на санкциите за всяка категория, предвидена в член 6, параграфи 1 и 2, със съответния брой на животните и сумите на неизплатеното възстановяване;
е)
стойността в евро на неизплатените възстановявания при износ и върнатите суми, включително върнатите суми, отнасящи се до операции по износ, предхождащи въпросния период;
ж)
броя декларации за износ и размерите, за които тече процедура по връщане на суми;
з)
всякаква друга информация, която държавите-членки считат за необходима по отношение на прилагането на настоящия регламент.
Член 9
Отмяна
Регламент (ЕО) № 639/2003 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VI.
Член 10
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 септември 2010 година.
RÈGLEMENT (UE) No 817/2010 DE LA COMMISSION
du 16 septembre 2010
portant modalités d’application en vertu du règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil en ce qui concerne les exigences en matière de bien-être des animaux vivants de l’espèce bovine en cours de transport pour l’octroi de restitutions à l’exportation
(refonte)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CE) no 1234/2007 du Conseil du 22 octobre 2007 portant organisation commune des marchés dans le secteur agricole et dispositions spécifiques en ce qui concerne certains produits de ce secteur (règlement «OCM unique») (1), et notamment son article 170 en liaison avec l’article 4,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 639/2003 de la Commission du 9 avril 2003 portant modalités d’application en vertu du règlement (CE) no 1254/1999 du Conseil en ce qui concerne les exigences en matière de bien-être des animaux vivants de l’espèce bovine en cours de transport pour l’octroi de restitutions à l’exportation (2) a été modifié à plusieurs reprises et de façon substantielle (3). À l’occasion de nouvelles modifications, il convient, dans un souci de clarté, de procéder à la refonte dudit règlement.
(2)
Conformément à l’article 168 du règlement (CE) no 1234/2007, l’octroi et le paiement des restitutions à l’exportation d’animaux vivants de l’espèce bovine sont subordonnés au respect de la législation de l’Union concernant le bien-être des animaux et, notamment, du règlement (CE) no 1/2005 du Conseil du 22 décembre 2004 relatif à la protection des animaux en cours de transport et les opérations annexes (4).
(3)
En vue d’assurer le respect des normes relatives au bien-être des animaux, il y a lieu d’introduire un système de suivi s’appuyant sur des contrôles obligatoires effectués aux points de sortie du territoire douanier de la Communauté, après que les animaux ont quitté le territoire douanier de la Communauté en cas de changement de moyen de transport, ainsi qu’au lieu du premier déchargement dans le pays tiers de destination finale.
(4)
Il est nécessaire de désigner des points de sortie afin de faciliter le bon déroulement des contrôles à la sortie du territoire douanier de la Communauté.
(5)
L’évaluation de l’état physique et de l’état de santé des animaux requiert une expertise et une expérience particulières. Il convient donc que les contrôles soient effectués par un vétérinaire. De plus, afin que ces contrôles soient précis et harmonisés, il importe d’en clarifier le champ d’application et d’établir un modèle de rapport.
(6)
Il y a lieu que les contrôles à effectuer dans les pays tiers aux fins du présent règlement soient obligatoires et qu’ils soient réalisés par des organismes des États membres ou par des sociétés spécialisées sur le plan international en matière de contrôle et de surveillance (ci-après dénommées «sociétés de surveillance») agréées et contrôlées par les États membres conformément au règlement (CE) no 612/2009 de la Commission du 7 juillet 2009 portant modalités communes d’application du régime des restitutions à l’exportation pour les produits agricoles (5). En vue d’effectuer des contrôles aux fins du présent règlement, il convient notamment que les sociétés de surveillance répondent aux exigences établies en matière d’agrément et de contrôle à l’annexe VIII du règlement (CE) no 612/2009.
(7)
L’article 168 du règlement (CE) no 1234/2007 et le présent règlement disposent que le paiement de la restitution à l’exportation est subordonné au respect de la législation de l’Union concernant le bien-être des animaux. Il convient dès lors d’énoncer clairement que, sans préjudice des cas de force majeure reconnus par la jurisprudence de la Cour de justice de l’Union européenne, une violation de ces dispositions relatives au bien-être des animaux n’engendre pas une réduction mais la perte de la restitution à l’exportation liée au nombre d’animaux pour lesquels les dispositions relatives au bien-être n’ont pas été respectées. Il découle également de ces dispositions, ainsi que des règles relatives au bien-être des animaux figurant aux articles 3 à 9 du règlement (CE) no 1/2005 ainsi qu’aux annexes qui y sont mentionnées, que la restitution est perdue pour les animaux pour lesquels ces règles en matière de bien-être n’ont pas été respectées, indépendamment de l’état physique dans lequel se trouvent les animaux.
(8)
S’il apparaît que le règlement (CE) no 1/2005 n’est pas respecté pour un grand nombre d’animaux, il y a lieu d’appliquer des sanctions appropriées, en complément du non-paiement des restitutions à l’exportation. En outre, lorsque le non-respect résulte d’un mépris absolu des exigences applicables en matière de bien-être des animaux, il convient de décider la perte totale de la restitution.
(9)
Compte tenu des divergences entre les différentes versions linguistiques, il est nécessaire de préciser que la restitution doit être refusée pour tous les animaux mentionnés dans la déclaration d’exportation si le nombre d’animaux exclus du bénéfice de la restitution se chiffre à plus de 5 % du nombre visé dans la déclaration d’exportation acceptée, avec un minimum de trois animaux, ou à dix animaux ou plus, avec un minimum de 2 % du nombre visé dans la déclaration d’exportation acceptée. L’article 6, paragraphe 2, point b), doit en conséquence être modifié.
(10)
Il convient que les États membres fournissent à la Commission les informations nécessaires au suivi de la mise en œuvre du présent règlement et à l’établissement des rapports correspondants.
(11)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l’avis du comité de gestion de l’organisation commune des marchés agricoles,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Champ d’application
En vertu de l’article 168 du règlement (CE) no 1234/2007, le paiement des restitutions à l’exportation d’animaux vivants de l’espèce bovine relevant du code NC 0102 (ci-après dénommés «les animaux») est subordonné au respect, pendant le transport des animaux jusqu’au premier lieu de déchargement dans le pays tiers de destination finale, des articles 3 à 9 du règlement (CE) no 1/2005 et des annexes qui y sont mentionnées, ainsi que du présent règlement.
Aux fins du présent règlement, dans le cas d’un transport par la route, le «premier lieu de déchargement dans le pays tiers de destination finale» est le lieu où le premier animal est finalement déchargé d’un véhicule routier, ce qui exclut un lieu où le trajet est interrompu pour le repos, l’alimentation ou l’abreuvement des animaux.
Article 2
Contrôles sur le territoire douanier de la Communauté
1. Les animaux ne peuvent quitter le territoire douanier de la Communauté que par les points de sortie suivants:
a)
un poste d’inspection frontalier agréé par une décision de la Commission pour les contrôles vétérinaires sur les ongulés vivants en provenance des pays tiers,
ou
b)
un point de sortie désigné par l’État membre.
2. En ce qui concerne les animaux pour lesquels une déclaration d’exportation est acceptée, le vétérinaire officiel du point de sortie vérifie, conformément à la directive 96/93/CE du Conseil (6), si:
a)
les exigences établies par le règlement (CE) no 1/2005 ont été respectées depuis le lieu de départ, tel que défini à l’article 2, point r), de ce règlement, jusqu’au point de sortie,
et
b)
les conditions de transport pour le reste du voyage sont conformes au règlement (CE) no 1/2005 et les mesures nécessaires ont été prises pour assurer son respect jusqu’au premier déchargement dans le pays tiers de destination finale.
Le vétérinaire officiel ayant procédé aux contrôles remplit un rapport conforme au modèle figurant à l’annexe I du présent règlement, certifiant que les résultats des contrôles réalisés conformément au premier alinéa sont satisfaisants ou ne le sont pas.
L’autorité vétérinaire responsable du point de sortie conserve ledit rapport pendant trois ans au moins. Une copie du rapport est transmise à l’organisme payeur.
3. Si le vétérinaire officiel du point de sortie estime que les conditions visées au paragraphe 2 sont remplies, il certifie ce constat par l’une des mentions figurant à l’annexe II et par l’apposition de son cachet et de sa signature sur le document attestant la sortie du territoire douanier de la Communauté, soit dans la case J de l’exemplaire de contrôle T5, soit à l’endroit le plus approprié du document national.
4. Le vétérinaire officiel du point de sortie vise, sur le document visé au paragraphe 3, le nombre total d’animaux pour lesquels une déclaration d’exportation a été acceptée moins le nombre d’animaux ayant mis bas ou avorté au cours du transport, qui sont morts ou pour lesquels les exigences du règlement (CE) no 1/2005 n’ont pas été respectées.
5. Les États membres peuvent exiger de l’exportateur qu’il avertisse au préalable le vétérinaire officiel du point de sortie de l’arrivée du lot.
6. Par dérogation au paragraphe 1, en cas d’application du régime de transit communautaire simplifié par fer ou par grands conteneurs visé à l’article 11 du règlement (CE) no 612/2009, le vétérinaire officiel effectue les contrôles auprès du bureau où les animaux sont placés sous ledit régime.
La certification et les mentions visées aux paragraphes 3 et 4 du présent article sont portées sur le document utilisé pour le paiement de la restitution ou sur l’exemplaire de contrôle T5 dans le cas décrit à l’article 11, paragraphe 4, du règlement (CE) no 612/2009.
Article 3
Contrôles dans les pays tiers
1. L’exportateur veille à ce que les animaux fassent l’objet d’un contrôle après avoir quitté le territoire douanier de la Communauté:
a)
partout où il y a un changement de moyen de transport, sauf si ce changement n’était pas planifié et tient à des circonstances exceptionnelles et imprévues;
b)
au lieu de premier déchargement dans le pays tiers de destination finale.
2. Une société spécialisée sur le plan international en matière de contrôle et de surveillance, agréée et contrôlée à cet effet par un État membre conformément aux articles 18 à 23 du règlement (CE) no 612/2009 ou un organisme officiel d’un État membre est chargé de l’exécution des contrôles prévus au paragraphe 1.
Les contrôles prévus au paragraphe 1 sont effectués par un vétérinaire possédant un diplôme, un certificat ou un autre titre de vétérinaire visés à l’article 21 de la directive 2005/36/CE du Parlement européen et du Conseil (7). Toutefois, les États membres qui ont agréé les sociétés spécialisées sur le plan international en matière de contrôle et de surveillance visées au premier alinéa s’assurent que lesdites sociétés vérifient que les vétérinaires possédant un titre de vétérinaire non visé dans ladite directive ont connaissance des exigences imposées par le règlement (CE) no 1/2005. Lesdites vérifications sont réalisées de manière raisonnable, objective et impartiale selon des procédures appropriées.
Pour chaque contrôle réalisé en vertu du paragraphe 1, un rapport conforme aux modèles figurant aux annexes III et IV du présent règlement est complété par le vétérinaire ayant procédé au contrôle.
Article 4
Procédure de paiement des restitutions à l’exportation
1. L’exportateur fournit aux autorités compétentes de l’État membre où la déclaration d’exportation est acceptée tous les renseignements nécessaires concernant le voyage, au plus tard au moment du dépôt de la déclaration d’exportation.
En même temps, ou au plus tard lorsqu’il en a connaissance, l’exportateur informe les autorités compétentes de tout changement éventuel de moyen de transport.
2. Les demandes de paiement des restitutions à l’exportation, établies conformément à l’article 46 du règlement (CE) no 612/2009, sont complétées, dans le délai prévu audit article, par:
a)
le document visé à l’article 2, paragraphe 3, du présent règlement dûment rempli,
et
b)
les rapports prévus à l’article 3, paragraphe 2, troisième alinéa, du présent règlement.
3. Lorsque, par suite de circonstances non imputables à l’exportateur, les contrôles visés à l’article 3, paragraphe 1, n’ont pas pu être effectués, l’autorité compétente, sur demande motivée de l’exportateur, peut accepter d’autres documents attestant que le règlement (CE) no 1/2005 a été respecté.
Article 5
Non-paiement des restitutions à l’exportation
1. Le montant total de la restitution à l’exportation par animal calculé conformément au deuxième alinéa n’est pas versé pour:
a)
les animaux morts au cours du transport, sauf dans les circonstances prévues au paragraphe 2;
b)
les animaux ayant mis bas ou avorté au cours du transport avant le premier déchargement dans le pays tiers de destination finale;
c)
les animaux pour lesquels l’autorité compétente estime que les articles 3 à 9 du règlement (CE) no 1/2005 et les annexes qui y sont mentionnées n’ont pas été respectés, au vu des documents visés à l’article 4, paragraphe 2, et/ou de tout autre élément dont elle dispose en ce qui concerne le respect du présent règlement.
Le poids d’un animal pour lequel la restitution n’est pas versée est déterminé de manière forfaitaire en divisant le poids total en kilos figurant sur la déclaration d’exportation par le nombre total d’animaux indiqué dans cette même déclaration.
2. Lorsque les animaux sont morts en cours de transport pour une raison de force majeure après avoir quitté le territoire douanier de la Communauté:
a)
en cas de restitution non différenciée, le montant total de la restitution est versé;
b)
en cas de restitution différenciée, le montant de la partie de la restitution calculée conformément à l’article 25, paragraphe 2, du règlement (CE) no 612/2009 est versé.
Article 6
Sanctions
1. La restitution est réduite en sus d’un montant égal au montant de la restitution qui n’est pas versée conformément à l’article 5, paragraphe 1, si le nombre d’animaux exclus du bénéfice de la restitution se chiffre:
a)
à plus de 1 % du nombre visé dans la déclaration d’exportation acceptée, avec un minimum de deux animaux,
ou
b)
à plus de cinq animaux.
2. La restitution est refusée pour tous les animaux mentionnés dans la déclaration d’exportation si le nombre d’animaux exclus du bénéfice de la restitution au titre de l’article 5, paragraphe 1, se chiffre:
a)
à plus de 5 % du nombre visé dans la déclaration d’exportation acceptée, avec un minimum de trois animaux,
ou
b)
à dix animaux ou plus, avec un minimum de 2 % du nombre visé dans la déclaration d’exportation acceptée.
3. Aux fins des paragraphes 1 et 2, les animaux morts en cours de transport et les animaux ayant mis bas ou avorté avant le premier déchargement dans le pays tiers de destination finale, pour lesquels l’exportateur prouve, à la satisfaction de l’autorité compétente, que la mort ou la mise bas n’est pas imputable au non-respect du règlement (CE) no 1/2005, ne sont pas pris en compte.
4. La sanction visée à l’article 48 du règlement (CE) no 612/2009 ne s’applique pas au montant non versé ni au montant de la réduction visée à l’article 5 du présent règlement et aux paragraphes 1 et 2 du présent article.
Article 7
Recouvrement des montants indûment payés
Lorsqu’il est établi, après paiement de la restitution, que le règlement (CE) no 1/2005 n’a pas été respecté, la partie appropriée de la restitution, y compris, le cas échéant, la sanction visée à l’article 6 du présent règlement, est réputée indûment payée et est recouvrée conformément à l’article 49 du règlement (CE) no 612/2009.
Article 8
Communication d’informations
Au plus tard le 31 mars de chaque année, les États membres communiquent à la Commission les informations suivantes relatives à l’application du présent règlement pour l’année civile écoulée:
a)
le nombre de déclarations d’exportation pour les animaux pour lesquelles la restitution a été versée et le nombre d’animaux pour lesquels la restitution a été versée;
b)
le nombre de déclarations d’exportation pour lesquelles la restitution n’a pas été versée ou n’a été versée qu’en partie et le nombre d’animaux pour lesquels la restitution n’a pas été versée;
c)
le nombre de déclarations d’exportation pour lesquelles tout ou partie de la restitution a été recouvrée et le nombre d’animaux pour lesquels la restitution a été recouvrée, y compris ceux pour lesquels le recouvrement des restitutions porte sur des opérations d’exportation antérieures à la période concernée;
d)
les raisons motivant le non-paiement et le recouvrement de la restitution pour les animaux visés aux points b) et c), ainsi que le nombre de ces animaux enregistrés respectivement sous les catégories B, C et D visées aux annexes I, III et IV;
e)
le nombre de sanctions pour chaque catégorie prévue à l’article 6, paragraphes 1 et 2, avec le nombre d’animaux et les montants de la restitution non versée correspondants;
f)
les montants en euros des restitutions non versées et les montants recouvrés, y compris les montants recouvrés correspondant à des opérations d’exportation antérieures à la période concernée;
g)
le nombre de déclarations d’exportation et les montants pour lesquels la procédure de recouvrement est en cours;
h)
toute autre information que les États membres estiment pertinente quant à la mise en œuvre du présent règlement.
Article 9
Abrogation
Le règlement (CE) no 639/2003 est abrogé.
Les références faites au règlement abrogé s’entendent comme faites au présent règlement et sont à lire selon le tableau de correspondance figurant à l’annexe VI.
Article 10
Entrée en vigueur
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 16 septembre 2010.