РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 31 януари 2011 година
съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно адекватното ниво на защита на личните данни от страна на Държавата Израел във връзка с автоматизираното предаване на лични данни
(нотифицирано под номер C(2011) 332)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/61/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (1), и по-специално член 25, параграф 6 от нея,
след като се консултира с Европейския надзорен орган по защита на данните,
като има предвид, че:
(1)
Директива 95/46/ЕО изисква от държавите-членки да предвидят, че предаването на лични данни към трета държава може да се извършва само ако въпросната трета държава осигурява адекватно ниво на защита и ако законодателствата на държавите-членки по прилагане на други разпоредби от директивата бъдат спазени преди осъществяването на предаването.
(2)
Комисията може да установи, че третата държава осигурява адекватно ниво на защита. В такъв случай държавите-членки могат да предават лични данни, без да са необходими допълнителни гаранции.
(3)
Директива 95/46/ЕО изисква нивото на защита на данните да бъде преценявано с оглед на всички обстоятелства, свързани с дадена операция по предаване на данни, или на набор от операции по предаване на данни, като се отчитат по-специално редица елементи, свързани с предаването и изброени в член 25 от нея.
(4)
Поради съществуващите различни подходи в третите държави по отношение на защитата на данните, е необходимо да се извърши оценка за адекватност и всяко решение, основаващо се на член 25, параграф 6 от Директива 95/46/ЕО, следва да бъде взето и изпълнено по начин, който не води до произволна или необоснована дискриминация по отношение на или между трети държави, в които съществуват сходни условия, нито представлява скрита пречка за търговията съгласно действащите международни ангажименти на Европейския съюз.
(5)
Правната система на Държавата Израел не се основава на писана конституция, макар че Върховният съд на Държавата Израел е предоставил конституционен статут на някои „основни закони“. Тези „основни закони“ се допълват от голяма по обем съдебна практика, тъй като израелската правна система се придържа в съществена степен към принципите на обичайното право. Правото на личен живот е включено в раздел 7 от т.нар. „Основен закон: човешко достойнство и свобода“.
(6)
Правните стандарти за защита на личните данни в Държавата Израел до голяма степен се основават върху стандартите, установени в Директива 95/46/ЕО, и са посочени в Закона за защита на неприкосновеността на личния живот 5741-1981, изменен за последен път през 2007 г., с цел да се установят нови изисквания за обработване на личните данни и да се утвърди подробна организация на надзорния орган.
(7)
Това законодателство за защита на данните се допълва още от правителствени решения относно прилагането на Закона за защита на неприкосновеността на личния живот 5741-1981 и относно организацията и функционирането на надзорния орган, които до голяма степен се основават на препоръките, формулирани в доклада до Министерството на правосъдието, изготвен от Комитета за преглед на законодателство, свързано с бази данни („доклад Шофман“).
(8)
Разпоредби за защита на данните се съдържат също и в редица правни инструменти, които регулират различни сектори, като например законодателството във финансовия сектор, нормите в областта на здравеопазването и публичните регистри.
(9)
Правните стандарти за защита на данните, приложими в Държавата Израел, обхващат всички основни принципи, необходими за адекватно ниво на защита на физическите лица във връзка с обработването на лични данни в автоматизирани бази данни. Глава 2 от Закона за защита на неприкосновеността на личния живот 5741-1981, в която се определят принципите за обработване на личните данни, не се прилага за обработването на лични данни в неавтоматизирани бази данни (ръчни бази данни).
(10)
Прилагането на правните стандарти за защита на данните се гарантира чрез административни и съдебни средства за защита и чрез независим надзор от надзорен орган - Израелския орган за законодателство, информация и технологии (ИОЗИТ), който разполага с правомощия за разследване и намеса и който действа напълно независимо.
(11)
Израелските органи за защита на данните предоставиха обяснения и уверения относно начина, по който трябва да се тълкува израелското право, и също така дадоха уверения, че израелското законодателство за защита на данните се прилага в съответствие с това тълкуване. Настоящото решение се основава на тези обяснения и уверения и следователно е обусловено от тях.
(12)
Поради това следва да се счита, че Държавата Израел осигурява адекватно ниво на защита на личните данни съгласно Директива 95/46/ЕО по отношение на автоматизираното международно предаване на лични данни от Европейския съюз към Държавата Израел и в случаите на неавтоматизирано предаване, в които те подлежат на допълнителна автоматизирана обработка в Държавата Израел. От друга страна, международното предаване на лични данни от ЕС към Държавата Израел, при което самото предаване, както и последващата обработка на данните се осъществяват изключително чрез неавтоматизирани средства, не следва да бъде предмет на настоящото решение.
(13)
В интерес на прозрачността, а и за да се защити възможността на компетентните органи в държавите-членки да осигурят защита на гражданите по отношение на обработването на техните лични данни, е необходимо да се укажат извънредните обстоятелства, при които преустановяването на определени потоци от данни може да бъде оправдано, въпреки констатирането на адекватна защита.
(14)
Констатациите в настоящото решение относно адекватността на защитата на данните се отнасят до Държавата Израел, както е определена в съответствие с международното право. По-нататъшно последващо предаване на получател извън Държавата Израел, както е определена в съответствие с международното право, следва да се счита за предаване на лични данни на трета държава.
(15)
Работната група за защита на лицата при обработването на лични данни, създадена съгласно член 29 от Директива 95/46/ЕО, представи благоприятно становище относно степента на адекватност на защитата на лични данни по отношение на автоматизираното международно предаване на лични данни от Европейския съюз и в случаите на неавтоматизирано предаване, в които те подлежат на допълнителна автоматизирана обработка в Държавата Израел. В своето благоприятно становище работната група окуражи израелските органи да приемат допълнителни разпоредби, които разширяват обхвата на прилагането на израелското законодателство, така че в него да се включат и ръчните бази данни, и които изрично признават прилагането на принципа на пропорционалност към обработването на лични данни в частния сектор и тълкуват изключенията при международното предаване на данни в съответствие с критериите, посочени в нейния Работен документ за общо тълкуване на член 26, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО (2). Това становище беше взето предвид при изготвянето на настоящото решение (3).
(16)
Комитетът, учреден съгласно член 31, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО, не изготви становище в срока, определен от неговия председател,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. За целите на член 25, параграф 2 от Директива 95/46/ЕО се счита, че Държавата Израел осигурява адекватно ниво на защита на личните данни, предавани от Европейския съюз, по отношение на автоматизираното международно предаване на лични данни от Европейския съюз и в случаите на неавтоматизирано предаване, в които то подлежи на допълнителна автоматизирана обработка в Държавата Израел.
2. Компетентният надзорен орган в Държавата Израел относно прилагането на правните стандарти за защита на данните е Израелският орган за законодателство, информация и технологии (ИОЗИТ), посочен в приложението към настоящото решение.
Член 2
1. Настоящото решение се отнася единствено до нивото на адекватна защита, осигурено в Държавата Израел, както е определена в съответствие с международното право, за да се отговори на изискванията на член 25, параграф 1 от Директива 95/46/ЕО, и не влияе по никакъв начин върху други условия или ограничения за прилагане на други разпоредби на директивата, свързани с обработването на лични данни в държавите-членки.
2. Настоящото решение се прилага в съответствие с международното право. То не засяга статута на Голанските възвишения, Ивицата Газа и Западния бряг, включително Източен Ерусалим, съгласно разпоредбите на международното право.
Член 3
1. Без да се засягат правомощията, които им позволяват да вземат необходимите мерки за гарантиране на спазването на националното законодателство, прието в съответствие с разпоредби, различни от член 25 от Директива 95/46/ЕО, компетентните органи на държавите-членки могат да упражняват правата, с които разполагат понастоящем, за да преустановят потоците от данни към получател на територията на Държавата Израел с цел защита на лица по отношение на обработването на техните лични данни в следните случаи:
а)
когато компетентен израелски орган е установил, че получателят нарушава приложимите стандарти за защита; или
б)
когато е налице голяма вероятност да са нарушени стандартите на защита, има основателни причини да се смята, че компетентният израелски орган не взема или няма да вземе подходящите и навременни мерки за разрешаване на въпросния случай, продължаването на предаването би довело до неизбежен риск от сериозни вреди за засегнатите лица и при тези обстоятелства компетентните органи на държавата-членка са положили разумни усилия да предупредят отговарящите за обработването, установени в Държавата Израел, и да им дадат възможност за отговор.
2. Преустановяването се отменя веднага щом се гарантират стандартите за защита и компетентният орган в съответните държави-членки е уведомен за това.
Член 4
1. Държавите-членки информират незабавно Комисията за мерките, приети на основание член 3.
2. Държавите-членки и Комисията се информират взаимно за случаите, при които действията, предприети от органите, отговорни за гарантиране на спазването на стандартите за защита в Държавата Израел, не успеят да гарантират тяхното спазване.
3. Ако информацията, събрана по силата на член 3 и на параграфи 1 и 2 от настоящия член, показва, че даден орган, отговорен да гарантира спазването на стандартите за защита в Държавата Израел, не изпълнява действително своята роля, Комисията уведомява за това компетентния израелски орган и ако е необходимо, представя проекти за мерки в съответствие с процедурата, посочена в член 31, параграф 2 от Директива 95/46/ЕО с оглед на отмяната или преустановяването на действието на настоящото решение или ограничаването на неговия обхват.
Член 5
Комисията наблюдава прилагането на настоящото решение и съобщава съответните констатации на комитета, създаден по силата на член 31 от Директива 95/46/ЕО, включително всяко сведение, което би могло да има отражение върху констатацията в член 1 от настоящото решение, че защитата в Държавата Израел е адекватна по смисъла на член 25 от Директива 95/46/ЕО, както и всяко сведение, че настоящото решение се прилага по дискриминационен начин. По-специално тя наблюдава обработването на лични данни в ръчни бази данни.
Член 6
Държавите-членки предприемат всички необходими мерки, за да се съобразят с решението в срок от 3 месеца, считано от датата на неговото нотифициране.
Член 7
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 31 януари 2011 година.
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 31 janvier 2011
constatant, conformément à la directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil, le niveau de protection adéquat des données à caractère personnel assuré par l’État d’Israël concernant le traitement automatisé des données à caractère personnel
[notifiée sous le numéro C(2011) 332]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2011/61/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 95/46/CE du Parlement européen et du Conseil du 24 octobre 1995 relative à la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel et à la libre circulation de ces données (1), et notamment son article 25, paragraphe 6,
après consultation du Contrôleur européen de la protection des données,
considérant ce qui suit:
(1)
En vertu de la directive 95/46/CE, les États membres prévoient que le transfert de données à caractère personnel vers un pays tiers ne peut être effectué que si le pays tiers en question assure un niveau de protection adéquat et si les lois nationales de mise en application d’autres dispositions de la directive sont respectées avant le transfert.
(2)
La Commission peut constater qu’un pays tiers assure un niveau de protection adéquat. Dans ce cas, des données à caractère personnel peuvent être transférées à partir des États membres, sans qu’aucune garantie supplémentaire ne soit nécessaire.
(3)
Conformément à la directive 95/46/CE, le niveau de protection des données doit être apprécié au regard de toutes les circonstances relatives à un transfert ou à une catégorie de transferts de données et compte tenu de conditions déterminées, énumérées à son article 25.
(4)
En raison des différentes approches retenues par les pays tiers en matière de protection des données, il convient de faire en sorte que l’évaluation du caractère adéquat de cette protection et l’application de toute décision fondée sur l’article 25, paragraphe 6, de la directive 95/46/CE ne créent pas de discrimination arbitraire ou injustifiée à l’égard des pays tiers où des conditions similaires existent ou entre ces pays tiers, et ne constituent pas une entrave déguisée aux échanges, eu égard aux engagements internationaux actuels de l’Union européenne.
(5)
Le système juridique de l’État d’Israël ne comprend pas de Constitution écrite, mais la Cour suprême israélienne a accordé un statut constitutionnel à certaines «lois fondamentales». Ces «lois fondamentales» sont complétées par un important corpus jurisprudentiel, le système juridique de l’État d’Israël respectant dans une large mesure les principes du droit coutumier. Le droit au respect de la vie privée est consacré par l’article 7 de la loi fondamentale sur la dignité humaine et la liberté.
(6)
Les normes juridiques pour la protection des données à caractère personnel dans l’État d’Israël se fondent dans une large mesure sur les normes énoncées dans la directive 95/46/CE et figurent dans la loi 5741-1981 sur la protection de la vie privée, modifiée en dernier lieu en 2007 afin d’instaurer de nouvelles exigences en matière de traitement des données à caractère personnel et de préciser l’organisation de l’autorité de contrôle.
(7)
Cette législation en matière de protection des données est en outre complétée par des décisions gouvernementales relatives à la mise en œuvre de la loi 5741-1981 sur la protection de la vie privée ainsi qu’à l’organisation et au fonctionnement de l’autorité de contrôle, se fondant largement sur des recommandations formulées dans le rapport présenté au ministère de la justice par le comité chargé de l’examen de la législation relative aux bases de données (le «Rapport Schoffman»).
(8)
Des dispositions relatives à la protection des données figurent en outre dans plusieurs instruments juridiques réglementant différents secteurs, comme la législation relative au secteur financier, les réglementations en matière de santé et les registres publics.
(9)
Les normes juridiques applicables à la protection des données dans l’État d’Israël reprennent l’ensemble des principes de base nécessaires à un niveau de protection adéquat pour les personnes physiques en ce qui concerne le traitement de données à caractère personnel dans des bases de données automatisées. Le chapitre 2 de la loi 5741-1981 sur la protection de la vie privée, qui énonce les principes à suivre pour le traitement des données à caractère personnel, ne s’applique pas au traitement de données à caractère personnel dans des bases non automatisées (base de données manuelles).
(10)
L’application des normes juridiques en matière de protection des données est garantie par des recours administratifs et juridictionnels et par un contrôle indépendant exercé par l’autorité de contrôle, l’Autorité israélienne chargée du droit, de l’information et des technologies (l’«ILITA»), dotée de pouvoirs d’investigation et d’intervention et agissant en totale indépendance.
(11)
Les autorités israéliennes de protection des données ont fourni des explications et donné des assurances sur la façon dont le droit israélien doit être interprété et ont confirmé que la législation israélienne en matière de protection des données était appliquée suivant cette interprétation. La présente décision tient compte de ces explications et de ces assurances et en dépend par conséquent.
(12)
Il convient dès lors de considérer que l’État d’Israël assure un niveau adéquat de protection des données à caractère personnel, tel que mentionné par la directive 95/46/CE, en ce qui concerne les transferts internationaux automatisés de données à caractère personnel au départ de l’Union européenne vers l’État d’Israël ou, s’ils ne sont pas automatisés, les transferts soumis à un traitement automatisé complémentaire sur le territoire de l’État d’Israël. En revanche, les transferts internationaux de données à caractère personnel au départ de l’Union européenne vers l’État d’Israël pour lesquels le transfert proprement dit ainsi que le traitement ultérieur des données sont entièrement effectués d’une manière non automatisée ne devraient pas être couverts par la présente décision.
(13)
Dans un souci de transparence et en vue de permettre aux autorités compétentes des États membres d’assurer la protection des personnes physiques à l’égard du traitement des données à caractère personnel, il convient de préciser dans quelles circonstances exceptionnelles la suspension de certains flux de données peut être justifiée, indépendamment de la constatation d’un niveau de protection adéquat.
(14)
Les conclusions relatives au niveau de protection adéquat figurant dans la présente décision concernent l’État d’Israël, tel que défini conformément au droit international. Les transferts ultérieurs à un destinataire établi en dehors du territoire de l’État d’Israël, tel que défini conformément au droit international, devraient être considérés comme des transferts de données à caractère personnel à un pays tiers.
(15)
Le groupe de protection des personnes à l’égard du traitement des données à caractère personnel institué en vertu de l’article 29 de la directive 95/46/CE a émis un avis favorable sur le caractère adéquat du niveau de protection des données à caractère personnel en ce qui concerne les transferts internationaux automatisés de données à caractère personnel au départ de l’Union européenne ou, s’ils ne sont pas automatisés, les transferts soumis à un traitement automatisé complémentaire sur le territoire de l’État d’Israël. Dans son avis favorable, le groupe de travail a encouragé les autorités israéliennes à adopter des mesures supplémentaires en vue d’étendre l’application de la législation israélienne aux bases de données manuelles, de reconnaître expressément l’application du principe de proportionnalité au traitement des données à caractère personnel dans le secteur privé et d’interpréter les dérogations relatives aux transferts internationaux de données conformément aux critères définis dans son «Document de travail relatif à une interprétation commune des dispositions de l’article 26, paragraphe 1, de la directive 95/46/CE du 24 octobre 1995» (2). Il a été tenu compte de cet avis lors de la préparation de la présente décision (3).
(16)
Le comité institué par l’article 31, paragraphe 1, de la directive 95/46/CE n’a pas rendu son avis dans le délai imparti par son président,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Aux fins de l’article 25, paragraphe 2, de la directive 95/46/CE, l’État d’Israël est réputé assurer un niveau de protection adéquat des données à caractère personnel transférées à partir de l’Union européenne en ce qui concerne les transferts internationaux automatisés de données à caractère personnel au départ de l’Union européenne ou, s’ils ne sont pas automatisés, les transferts soumis à un traitement automatisé complémentaire sur le territoire de l’État d’Israël.
2. L’autorité de contrôle compétente de l’État d’Israël pour l’application des normes juridiques en matière de protection des données dans l’État d’Israël est l’Autorité israélienne chargée du droit, de l’information et des technologies (l’«ILITA»), mentionnée à l’annexe de la présente décision.
Article 2
1. La présente décision concerne uniquement le niveau de protection adéquat assuré dans l’État d’Israël, tel que défini conformément au droit international, en vue de répondre aux exigences de l’article 25, paragraphe 1, de la directive 95/46/CE et n’a aucune influence sur d’autres conditions ou limitations mettant en œuvre d’autres dispositions de la directive qui s’appliquent au traitement de données à caractère personnel dans les États membres.
2. La présente décision est appliquée conformément au droit international. Elle est sans préjudice du statut du plateau du Golan, de la bande de Gaza et de la Cisjordanie, dont Jérusalem-Est, aux termes du droit international.
Article 3
1. Sans préjudice des pouvoirs leur permettant de prendre des mesures pour assurer le respect des dispositions nationales adoptées conformément aux dispositions autres que l’article 25 de la directive 95/46/CE, les autorités compétentes des États membres peuvent exercer les pouvoirs dont elles disposent actuellement pour suspendre le transfert de données vers un destinataire établi dans l’État d’Israël afin de protéger les personnes physiques à l’égard du traitement de données à caractère personnel qui les concerne dans les cas suivants:
a)
une autorité compétente israélienne a constaté que le destinataire ne respectait pas les normes applicables en matière de protection; ou
b)
il est probable que les normes de protection ne sont pas respectées; il y a tout lieu de croire que l’autorité compétente israélienne ne prend pas ou ne prendra pas, en temps voulu, les mesures qui s’imposent pour régler le problème; la poursuite du transfert entraînerait un risque imminent de grave préjudice pour les personnes concernées, et les autorités compétentes de l’État membre se sont raisonnablement efforcées, dans ces circonstances, d’avertir le responsable du traitement dans l’État d’Israël et de lui donner la possibilité de répondre.
2. La suspension du transfert cesse dès que les normes de protection sont assurées et que l’autorité compétente dans les États membres concernés en est avertie.
Article 4
1. Les États membres informent sans tarder la Commission des mesures adoptées sur la base de l’article 3.
2. Les États membres et la Commission s’informent mutuellement des cas dans lesquels les mesures prises par les autorités de l’État d’Israël chargées de veiller au respect des normes de protection ne suffisent pas à assurer ce respect.
3. Si les informations collectées au titre de l’article 3 et des paragraphes 1 et 2 du présent article montrent qu’un quelconque organisme chargé de faire respecter les normes de protection dans l’État d’Israël ne remplit pas efficacement sa mission, la Commission en informe l’autorité compétente israélienne et, si nécessaire, présente un projet de mesures à prendre conformément à la procédure visée à l’article 31, paragraphe 2, de la directive 95/46/CE en vue d’annuler ou de suspendre la présente décision ou d’en limiter la portée.
Article 5
La Commission évalue la mise en œuvre de la présente décision et fait part de toute constatation appropriée au comité institué par l’article 31 de la directive 95/46/CE, et notamment de tout élément susceptible d’avoir une incidence sur l’appréciation faite à l’article 1er de la présente décision du niveau de protection adéquat assuré dans l’État d’Israël au sens de l’article 25 de la directive 95/46/CE, ainsi que de tout élément montrant que la décision est appliquée de façon discriminatoire. En particulier, elle contrôlera le traitement des données à caractère personnel dans les bases de données manuelles.
Article 6
Les États membres prennent toutes les mesures nécessaires pour se conformer à la présente décision dans les trois mois à compter de sa notification.
Article 7
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 31 janvier 2011.