РЕШЕНИЕ 2010/656/ОВППС НА СЪВЕТА
от 29 октомври 2010 година
за подновяване на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 29 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 13 декември 2004 г. Съветът прие Обща позиция 2004/852/ОВППС относно ограничителни мерки срещу Кот д’Ивоар (1) с цел прилагане на мерките, наложени на Кот д’Ивоар с Резолюция 1572 (2004) на Съвета за сигурност на ООН (по-нататък наричан „ССООН“).
(2)
На 23 януари 2006 г. Съветът прие Обща позиция 2006/30/ОВППС (2), с която наложените ограничителни мерки срещу Кот д’Ивоар се подновяват за период от дванадесет месеца и към тях се прибавят ограничителните мерки, предвидени в точка 6 от Резолюция 1643 (2005) на ССООН.
(3)
На 18 ноември 2008 г. Съветът прие Обща позиция 2008/873/ОВППС (3) за ново подновяване на наложените ограничителни мерки, считано от 1 ноември 2008 г., в резултат на подновяването на наложените ограничителни мерки срещу Кот д’Ивоар с Резолюция 1842 (2008) на ССООН.
(4)
На 15 октомври 2010 г. Съветът за сигурност на ООН прие Резолюция 1946 (2010) на ССООН за подновяване до 30 април 2011 г. на ограничителните мерки срещу Кот д’Ивоар, наложени с Резолюция 1572 (2004) на ССООН и с точка 6 от Резолюция 1643 (2005) на ССООН, и за изменение на ограничителните мерки за оръжията.
(5)
Поради тази причина ограничителните мерки, наложени срещу Кот д’Ивоар, следва да бъдат подновени. Освен освобождаванията по отношение на оръжейното ембарго, предвидени в Резолюция 1946 (2010) на ССООН, е целесъобразно да се изменят ограничителните мерки, за да се предвидят освобождавания за друго оборудване, включено едностранно от Съюза.
(6)
Мерките за изпълнение на Съвета са установени в Регламент (ЕО) № 174/2005 на Съвета от 31 януари 2005 г. за налагане на ограничения върху оказването на помощ, свързана с военни действия в Кот д’Ивоар (4), Регламент (ЕО) № 560/2005 на Съвета от 12 април 2005 г. за налагане на някои специфични ограничителни мерки, насочени към определени лица и стопански субекти, с оглед ситуацията в Кот д’Ивоар (5) и Регламент (ЕО) № 2368/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно въвеждане на схема за сертифициране в рамките на Кимбърлийския процес за международна търговия с необработени диаманти (6),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. Забранява се продажбата, доставката, трансфера или износа за Кот д’Ивоар от граждани на държавите-членки или от територията на държавите-членки, или чрез използване на плавателни съдове, плаващи под техния флаг, или чрез техни въздухоплавателни средства, на въоръжение и свързано с него оборудване от всякакъв вид, включително оръжия и боеприпаси, военни транспортни средства и оборудване, полувоенно оборудване и резервни части за тях, както и оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, трябва да бъде забранено независимо дали това въоръжение и свързано с него оборудване са с произход от територията на държавите-членки.
2. Забранява се също:
а)
оказването, пряко или непряко, на техническа помощ, брокерски услуги и други услуги, свързани с посочените в параграф 1 изделия или с доставката, производството, поддръжката и употребата на такива изделия, на физическо или юридическо лице, образувание или орган в Кот д’Ивоар или за употреба в Кот д’Ивоар;
б)
предоставянето, пряко или непряко, на финансиране или финансова помощ, свързани с посочените в параграф 1 изделия, което включва по-специално предоставянето на безвъзмездни средства, заеми и застраховане за експортно кредитиране за всякакъв вид продажба, доставка, трансфер или износ на тези изделия или за предоставяне на техническа помощ, брокерски услуги или други услуги, на физическо или юридическо лице, образувание или орган в Кот д’Ивоар или за употреба в Кот д’Ивоар;
Член 2
Член 1 не се прилага за:
а)
доставки и техническа помощ, предназначени единствено за подкрепа на Операцията на ООН в Кот д’Ивоар или за използване от нея и от френските сили, които я подкрепят;
б)
съгласно предварителното одобрение от Комитета, създаден съгласно параграф 14 от Резолюция 1572 (2004) на ССООН (наричан по-нататък „Комитет по санкциите“);
i)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно военно оборудване, предназначено единствено за хуманитарни или защитни цели, включително такова оборудване, предназначено за операциите по управление на кризи на ЕС, ООН, Африканския съюз и Икономическата общност на Западноафриканските държави;
ii)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно военно оборудване, чиято единствена цел е да предостави възможност на силите за сигурност в Кот д’Ивоар да прилагат само адекватни и пропорционални силови мерки при поддържането на обществения ред;
iii)
предоставянето на финансиране и финансова помощ, свързани с оборудването, посочено в подточки i) и ii);
iv)
предоставянето на техническа помощ и обучение, свързани с оборудването, посочено в подточки i) и ii);
в)
продажбата, доставката, трансфера или износа на защитно облекло, включително бронебойни жилетки и военни каски, временно изнесени за Кот д’Ивоар от персонал на Организацията на обединените нации, от персонал на Съюза или на неговите държави-членки, от представители на медиите, от хуманитарни работници, от персонал, работещ по програми за развитие, и от свързания с тези дейности персонал, единствено за тяхно лично ползване;
г)
продажби или доставки, временно прехвърлени или изнесени за Кот д’Ивоар за силите на държава, участваща в действия в съответствие с международното право, единствено за да улесни пряко евакуацията на своите граждани и на онези, за които тя носи консулска отговорност в Кот д’Ивоар, съгласно предварителна нотификация до Комитета по санкциите;
д)
продажбата, доставката, трансфера или износа на въоръжение и свързано с него оборудване и техническо обучение и помощ, предназначени единствено за подпомагане или използване в процеса на преструктуриране на силите за отбрана и сигурност в съответствие с член 3, буква е) от Споразумението от Лина-Маркуси, съгласно предварителното одобрение на Комитета по санкциите;
е)
продажбата, доставката, трансфера или износа на несмъртоносно оборудване, което би могло да се използва за вътрешни репресии, чиято единствена цел е да предостави възможност на силите за сигурност в Кот д’Ивоар да прилагат само адекватни и пропорционални силови мерки при поддържането на обществения ред, както и предоставянето на финансиране, финансова помощ или техническа помощ и обучение, свързани с такова оборудване.
Член 3
В съответствие с Резолюция 1643 (2005) на ССООН се забранява прекият или непрекият внос в Съюза на всички необработени диаманти от Кот д’Ивоар, независимо дали тези диаманти произхождат от Кот д’Ивоар.
Член 4
1. Държавите-членки предприемат необходимите мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване през тяхна територия на лицата, посочени от Комитета по санкциите, които представляват заплаха за мирния процес и процеса на национално помирение в Кот д’Ивоар, по-конкретно тези, които блокират изпълнението на споразуменията от Лина-Маркуси и Акра III, на всички лица, които въз основа на съответната информация се смятат за отговорни за извършването на сериозни нарушения на правата на човека и международното хуманитарно право в Кот д’Ивоар, на всички лица, които публично подбуждат омраза и насилие и на всички лица, определени от Комитета по санкциите като нарушители на мерките, наложени по силата на параграф 7 от Резолюция 1572 (2004) на ССООН.
Списъкът на лицата, посочени в първия параграф, е даден в приложението.
2. Параграф 1 не задължава никоя държава-членка да откаже влизане на своя територия на собствените си граждани.
3. Параграф 1 не се прилага, когато Комитетът по санкциите прецени, че:
а)
пътуването е оправдано по наложителни хуманитарни причини, включително религиозни задължения,
б)
освобождаването ще допринесе за осъществяване на целите, залегнали в резолюциите на ССООН, за постигане на мир и национално помирение в Кот д’Ивоар и стабилност в региона.
4. В случаи, при които по силата на параграф 3 държава-членка разреши влизането или транзитното преминаване през своя територия на лица, посочени от Комитета по санкциите, това разрешение се ограничава до целта, за която е дадено, и до лицата, на които е предоставено.
Член 5
1. Замразяват се всички финансови средства и икономически ресурси, притежавани или контролирани пряко или непряко от лицата или образуванията, посочени от Комитета по санкциите съгласно член 4, параграф 1, или държани от образувания, притежавани или контролирани пряко или непряко от такива лица или от всяко друго лице, действащо от тяхно име или под тяхно ръководство, както са определени от Комитета по санкциите.
Списъкът на лицата, посочени в първия параграф, е даден в приложението.
2. Никакви финансови средства, финансови активи или икономически ресурси не се предоставят пряко или непряко на лицата и образуванията, посочени в параграф 1, или в тяхна полза.
3. Държавите-членки могат да предвидят освобождавания от мерките, посочени в параграфи 1 и 2, по отношение на финансови средства и икономически ресурси, които са:
а)
необходими за покриване на основни разходи, включително заплащане на храна, наем или ипотека, лекарствени средства и медицинско обслужване, данъци, застрахователни премии и такси за комунални услуги;
б)
предназначени изключително за заплащане на разумни професионални възнаграждения и възстановяване на извършени разходи, свързани с предоставянето на правни услуги;
в)
предназначени изключително за заплащане на хонорари или такси за услуги, съгласно националното законодателство, за съхраняване или текущо управление на замразени финансови средства и икономически ресурси;
г)
необходими за извънредни разходи, при условие че съответната държава-членка е нотифицирала за това решение Комитета по санкциите и той е одобрил това решение;
д)
предмет на съдебно, административно или арбитражно право на задържане или решение, като в такъв случай тези финансови средства и икономически ресурси могат да бъдат използвани за удовлетворяване на това право на задържане или решение, при условие че правото на задържане или решение е било налице преди посочване от Комитета по санкциите на съответното лице или образувание и че не е в полза на лице или образувание, посочено в настоящия член, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите.
Освобождаването, посочено в параграф 3, букви а), б) и в), може да извърши, след като съответната държава-членка нотифицира Комитета по санкциите за намерението си да разреши по целесъобразност достъпа до такива средства и икономически ресурси, и при липса на отрицателно решение на Комитета по санкциите, в рамките на два работни дни от датата на нотифицирането.
4. Параграф 2 не се прилага към начисляването по замразените сметки на:
а)
лихви или други приходи от тези сметки; или
б)
плащания, дължими по договори, споразумения или задължения, сключени или възникнали преди датата, на която към тези сметки са започнали да се прилагат ограничителните мерки съгласно Обща позиция 2004/852/ОВППС или настоящото решение;
при условие че всяка такава лихва, други доходи и плащания продължават да се подчиняват на условията на параграф 1.
Член 6
Съветът съставя списъка в приложението и го изменя съгласно решенията, взети от Съвета за сигурност на ООН или от Комитета по санкциите.
Член 7
1. Когато Съветът за сигурност или Комитетът по санкциите включва в списъка лице или образувание, Съветът включва това лице или образувание в приложението. Съветът уведомява засегнатото лице или образувание относно решението си, включително относно основанията за включването му в списъка, или пряко, ако адресът е известен, или чрез публикуване на известие, за да предостави възможност на това лице или образувание да представи възражения.
2. Когато има внесени възражения или когато има представени нови съществени доказателства, Съветът преразглежда решението си и съответно уведомява лицето или образуванието.
Член 8
1. В приложението са поместени основанията за включване в списъка на изброените в него лица и образувания, както се предвижда от Съвета за сигурност или от Комитета по санкциите.
2. В приложението се съдържа също информация, ако такава е налична, предоставена от Съвета за сигурност или от Комитета по санкциите, която е необходима за идентифициране на засегнатите лица или образувания. По отношение на лицата подобна информация може да включва имената, включително псевдонимите, датата и мястото на раждане, гражданството, номера на паспорта и личната карта, пола, адреса, ако е известен, и длъжността или професията. По отношение на образуванията информацията може да включва имената, мястото и датата на регистрация, регистрационния номер и мястото на дейност. В приложението се включва също датата на посочване от страна на Съвета за сигурност или на Комитета по санкциите.
Член 9
Общи позиции 2004/852/ОВППС и 2006/30/ОВППС на Съвета се отменят.
Член 10
1. Настоящото решение влиза в сила от датата на неговото приемане.
2. Настоящото решение подлежи на преглед, изменение или отмяна, по целесъобразност, в съответствие с приложимите решения на Съвета за сигурност на ООН.
Съставено в Брюксел на 29 октомври 2010 година.
DÉCISION 2010/656/PESC DU CONSEIL
du 29 octobre 2010
renouvelant les mesures restrictives instaurées à l’encontre de la Côte d’Ivoire
LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
vu le traité sur l’Union européenne, et notamment son article 29,
considérant ce qui suit:
(1)
Le 13 décembre 2004, le Conseil a arrêté la position commune 2004/852/PESC concernant l’adoption de mesures restrictives à l’encontre de la Côte d’Ivoire (1) afin de mettre en œuvre les mesures instituées par la résolution 1572 (2004) du Conseil de sécurité des Nations unies (ci-après dénommé «CSNU»).
(2)
Le 23 janvier 2006, le Conseil a arrêté la position commune 2006/30/PESC (2) renouvelant pour une période de douze mois les mesures restrictives instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire et complétant celles-ci par les mesures restrictives instituées par le paragraphe 6 de la résolution 1643 (2005) du CSNU.
(3)
À la suite de la prorogation des mesures restrictives instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire par la résolution 1842 (2008) du CSNU, le 18 novembre 2008, le Conseil a arrêté la position commune 2008/873/PESC (3) renouvelant les mesures restrictives instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire avec effet au 1er novembre 2008.
(4)
Le 15 octobre 2010, le Conseil de sécurité des Nations unies a adopté la résolution 1946 (2010) du CSNU prorogeant jusqu’au 30 avril 2011 les mesures instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire par la résolution 1572 (2004) du CSNU et par le paragraphe 6 de la résolution 1643 (2005) du CSNU et modifiant les mesures restrictives concernant les armes.
(5)
Il convient donc de renouveler les mesures restrictives instituées à l’encontre de la Côte d’Ivoire. Outre les dérogations concernant l’embargo sur les armes prévues dans la résolution 1946 (2010) du CSNU, il convient de modifier les mesures restrictives afin d’exempter d’autres équipements inclus de façon autonome par l’Union.
(6)
Les mesures d’exécution prises par l’Union figurent dans le règlement (CE) no 174/2005 du Conseil du 31 janvier 2005 imposant des mesures restrictives à l’égard de l’assistance liée aux activités militaires en Côte d’Ivoire (4), le règlement (CE) no 560/2005 du Conseil du 12 avril 2005 infligeant certaines mesures restrictives spécifiques à l’encontre de certaines personnes et entités au regard de la situation en Côte d’Ivoire (5) et le règlement (CE) no 2368/2002 du Conseil du 20 décembre 2002 mettant en œuvre le système de certification du processus de Kimberley pour le commerce international des diamants bruts (6),
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
1. Sont interdits à la vente, la fourniture, le transfert ou l’exportation en Côte d’Ivoire, par les ressortissants des États membres ou depuis le territoire des États membres, ou au moyen d’aéronefs immatriculés dans les États membres ou de navires battant leur pavillon, d’armements et de matériel connexe de quelque type que ce soit, y compris des armes et des munitions, des véhicules et des équipements militaires, des équipements paramilitaires et des pièces détachées pour ces articles, ainsi que des équipements susceptibles d’être utilisés à des fins de répression interne devraient être interdits, que ces armes, matériel connexe et équipements proviennent ou non du territoire des États membres.
2. Il est également interdit:
a)
de fournir, directement ou indirectement, une assistance technique, des services de courtage et d’autres services liés aux biens visés au paragraphe 1, ou liés à la livraison, la fabrication, l’entretien et l’utilisation de ces biens, à toute personne physique ou morale, entité ou organisme se trouvant sur le territoire de la Côte d’Ivoire ou aux fins d’une utilisation dans ce pays;
b)
de fournir, directement ou indirectement, un financement ou une aide financière en rapport avec les biens visés au paragraphe 1, en particulier des subventions, des prêts ou une assurance-crédit à l’exportation, à l’occasion de toute vente, toute fourniture, tout transfert ou toute exportation de ces biens ou à l’occasion de la fourniture d’une assistance technique, de services de courtage et d’autres services à toute personne physique ou morale, toute entité ou tout organisme en Côte d’Ivoire ou aux fins d’une utilisation dans ce pays.
Article 2
L’article 1er ne s’applique pas:
a)
aux fournitures et à l’assistance technique destinées exclusivement à appuyer l’Opération des Nations unies en Côte d’Ivoire et les forces françaises qui la soutiennent ou à être utilisées par elles;
b)
à ce qui suit, tel que approuvé à l’avance par le comité établi par le paragraphe 14 de la résolution 1572 (2004) du CSNU (ci-après dénommé «comité des sanctions»):
i)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation de matériel militaire non létal, destiné uniquement à des fins humanitaires ou à des fins de protection, y compris le matériel destiné à être utilisé lors d’opérations de gestion de crise menées par l’Union, l’ONU, l’Union africaine et la Communauté économique des États de l’Afrique de l’Ouest (Cedeao),
ii)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation de matériel militaire non létal visant seulement à permettre aux forces de sécurité de la Côte d’Ivoire de maintenir l’ordre public en n’ayant recours à la force que de façon appropriée et proportionnée,
iii)
à la fourniture d’un financement ou d’une aide financière en rapport avec le matériel visé aux points i) et ii),
iv)
à la fourniture de services d’assistance et de formation en rapport avec le matériel visé aux points i) et ii);
c)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation de vêtements de protection, y compris les gilets pare-balles et les casques militaires, temporairement exportés en Côte d’Ivoire par le personnel des Nations unies, le personnel de l’Union ou de ses États membres, les représentants des médias et les agents humanitaires ou d’aide au développement et le personnel associé, pour leur usage personnel uniquement;
d)
aux équipements vendus ou aux fournitures temporairement transférées ou exportées vers la Côte d’Ivoire à l’intention des forces d’un État qui, conformément au droit international, intervient uniquement et directement pour faciliter l’évacuation de ses ressortissants et de ceux dont il a la responsabilité consulaire en Côte d’Ivoire, comme notifié à l’avance au comité des sanctions;
e)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation d’armements et de matériel connexe et à la formation et à l’assistance techniques destinés exclusivement à appuyer le processus de restructuration des forces de défense et de sécurité ou à être utilisés pour ce processus, conformément à l’article 3, alinéa f), de l’accord de Linas-Marcoussis, tels qu’ils auront été approuvés à l’avance par le comité des sanctions;
f)
à la vente, à la fourniture, au transfert ou à l’exportation de matériel non létal, susceptible d’être utilisé à des fins de répression interne, visant seulement à permettre aux forces de sécurité de la Côte d’Ivoire de maintenir l’ordre public en n’ayant recours à la force que de façon appropriée et proportionnée, ainsi qu’à la fourniture d’un financement, d’une aide financière ou de services d’assistance technique ou de formation en rapport avec ce matériel.
Article 3
L’importation directe ou indirecte dans l’Union, depuis la Côte d’Ivoire, de tous les diamants bruts, qu’ils soient ou non originaires de ce pays, est interdite conformément à la résolution 1643 (2005) du CSNU.
Article 4
1. Les États membres prennent les mesures nécessaires pour empêcher l’entrée ou le passage en transit sur leur territoire des personnes désignées par le comité des sanctions qui font peser une menace sur le processus de paix et de réconciliation nationale en Côte d’Ivoire, notamment celles qui entravent l’application des accords de Linas-Marcoussis et d’Accra III, de toute autre personne qui serait reconnue responsable de violations graves des droits de l’homme et du droit humanitaire international en Côte d’Ivoire sur la base d’informations en la matière, de toute autre personne qui incite publiquement à la haine et à la violence, ainsi que de toute autre personne dont le comité des sanctions aurait établi qu’elle agit en violation des mesures imposées par le paragraphe 7 de la résolution 1572 (2004).
La liste des personnes visées au paragraphe premier figure en annexe.
2. Les dispositions du paragraphe 1 n’obligent pas un État membre à refuser à ses propres ressortissants l’entrée sur son territoire.
3. Le paragraphe 1 ne s’applique pas si le comité des sanctions détermine:
a)
qu’un voyage se justifie pour des raisons humanitaires urgentes, y compris des devoirs religieux;
b)
qu’une dérogation favoriserait la réalisation des objectifs des résolutions du CSNU, à savoir la paix et la réconciliation nationale en Côte d’Ivoire et la stabilité dans la région.
4. Lorsque, en application du paragraphe 3, un État membre autorise des personnes désignées par le comité des sanctions à entrer ou à passer en transit sur son territoire, cette autorisation est limitée à l’objectif pour lequel elle est accordée et aux personnes qu’elle concerne.
Article 5
1. Tous les fonds et ressources économiques qui sont en la possession ou sous le contrôle direct ou indirect des personnes ou des entités que le comité des sanctions aura identifiées conformément à l’article 4, paragraphe 1, ou qui sont détenus par des entités, identifiées par le comité des sanctions, qui sont en la possession ou sous le contrôle direct ou indirect des premières ou de toute personne agissant pour le compte ou sur les ordres de celles-ci sont gelés.
La liste des personnes visées au paragraphe premier figure en annexe.
2. Aucun fonds, avoir financier ou ressource économique n’est mis directement ou indirectement à la disposition des personnes ou entités visées au paragraphe 1 ou utilisé à leur profit.
3. Les États membres peuvent accorder des dérogations aux mesures visées aux paragraphes 1 et 2 pour les fonds ou ressources économiques qui:
a)
sont nécessaires pour régler des dépenses ordinaires, notamment pour payer des vivres, des loyers ou les mensualités de prêts hypothécaires, des médicaments ou des frais médicaux, des impôts, des primes d’assurance et des factures de services collectifs de distribution;
b)
sont exclusivement destinés au règlement d’honoraires d’un montant raisonnable et au remboursement de dépenses engagées pour s’assurer les services juridiques;
c)
sont exclusivement destinés au règlement de frais ou commissions liés au maintien en dépôt des fonds gelés et des ressources économiques, conformément à la législation nationale;
d)
sont nécessaires pour régler des dépenses extraordinaires, après notification par l’État membre concerné au comité des sanctions et accord de ce dernier;
e)
font l’objet d’un privilège ou d’une décision judiciaire, administrative ou arbitrale, auquel cas les fonds ou ressources économiques peuvent être utilisés à cette fin, à condition que le privilège ou la décision soient antérieurs à la désignation par le comité des sanctions de la personne ou de l’entité concernée et ne profitent pas à une personne ou à une entité visée au présent article, après notification par l’État membre concerné au comité des sanctions.
Les dérogations prévues au paragraphe 3, points a), b) et c), peuvent être accordées après que l’État membre concerné a notifié au comité des sanctions son intention d’autoriser, dans les cas où cela serait justifié, l’accès auxdits fonds ou ressources économiques, et en l’absence d’une décision contraire du comité des sanctions dans les deux jours ouvrables qui suivent la notification.
4. Le paragraphe 2 ne s’applique pas aux majorations de comptes gelés effectuées sous la forme:
a)
d’intérêts ou autres rémunérations de ces comptes; ou
b)
de paiements dus en vertu de contrats, d’accords ou d’obligations qui ont été conclus ou contractés avant la date à laquelle ces comptes ont été soumis à des mesures restrictives en vertu de la position commune 2004/852/PESC ou de la présente décision,
sous réserve que ces intérêts, autres rémunérations ou paiements continuent de relever des dispositions du paragraphe 1.
Article 6
Le Conseil établit la liste qui figure en annexe et la modifie conformément aux décisions prises par le Conseil de sécurité des Nations unies ou le comité des sanctions.
Article 7
1. Lorsque le Conseil de sécurité ou le comité des sanctions désigne une personne ou une entité, le Conseil inscrit cette même personne ou entité sur la liste figurant en annexe. Le Conseil communique sa décision à la personne ou à l’entité concernée, y compris les motifs de son inscription sur la liste, soit directement si son adresse est connue, soit par la publication d’un avis, en lui donnant la possibilité de présenter des observations.
2. Si des observations sont formulées ou si de nouveaux éléments de preuve substantiels sont présentés, le Conseil revoit sa décision et en informe la personne ou l’entité.
Article 8
1. L’annexe indique les motifs de l’inscription sur la liste des personnes et entités désignées par le Conseil de sécurité ou par le comité des sanctions.
2. L’annexe contient également, si elles sont disponibles, les informations fournies par le Conseil de sécurité ou par le comité des sanctions et qui sont nécessaires à l’identification des personnes ou des entités concernées. En ce qui concerne les personnes, ces informations peuvent comprendre le nom et prénoms, y compris les pseudonymes, la date et le lieu de naissance, la nationalité, les numéros de passeport et de carte d’identité, le sexe, l’adresse, si elle est connue, la fonction ou la profession. En ce qui concerne les entités, ces informations peuvent comprendre la dénomination, le lieu et la date d’enregistrement, le numéro d’enregistrement et l’adresse professionnelle. L’annexe mentionne également la date de désignation par le Conseil de sécurité ou par le comité des sanctions.
Article 9
Les positions communes 2004/852/PESC et 2006/30/PESC sont abrogées.
Article 10
1. La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
2. Elle est réexaminée, modifiée ou abrogée, s’il y a lieu, conformément aux décisions pertinentes du Conseil de sécurité des Nations unies.
Fait à Bruxelles, le 29 octobre 2010.