РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 498/2012 НА КОМИСИЯТА
от 12 юни 2012 година
за разпределение на тарифните квоти, приложими към износа на дървен материал от Руската федерация към Европейския съюз
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
Като взе предвид Решение 2012/105/ЕС на Съвета от 14 декември 2011 г. за подписване от името на Съюза и временно прилагане на Споразумението под формата на размяна на писма между Европейския съюз и Руската федерация за управлението на тарифните квоти, прилагани по отношение на износа на дървен материал от Руската федерация за Европейския съюз, и на Протокола между Европейския съюз и правителството на Руската федерация относно техническите условия и ред по посоченото споразумение (1), и по-специално член 4 от него,
като има предвид, че:
(1)
Като отчита икономическото значение, което вносът на необработен дървен материал има за Европейския съюз, както и значимостта на Руската федерация като доставчик на необработен дървен материал за Европейския съюз, Комисията договори с Руската федерация последната да поеме ангажименти за намаляване или премахване на прилаганите понастоящем от нея износни мита, включително по отношение на необработения дървен материал.
(2)
Тези ангажименти, които ще станат част от списъка на отстъпките на Руската федерация в рамките на Световната търговска организация (СТО) при присъединяването ѝ към СТО, включват тарифни квоти за износа на определени видове иглолистен дървен материал, дял от които е разпределен за износ за Съюза.
(3)
В контекста на преговорите за присъединяването на Руската федерация към СТО Комисията договори с Руската федерация от името на Съюза Споразумение под формата на размяна на писма за управлението на тези тарифни квоти, прилагани по отношение на износа на някои видове иглолистен дървен материал от Руската федерация за Съюза (наричано по-нататък „споразумението“).
(4)
Както е предвидено в споразумението, Съюзът и Руската федерация договориха подробни технически условия и ред за управлението на тарифните квоти, които са включени в споразумение под формата на протокол, договорен между Съюза и правителството на Руската федерация (наричан по-нататък „протоколът“).
(5)
В изпълнение на споразумението и протокола следва да се установят методи на разпределение на тарифните квоти в зависимост от датата на подаване на заявление от вносителите, както и правила и методи за определянето на правата на традиционните вносители за всеки квотен период и за всяка продуктова група.
(6)
Следва да се установят правила за непрекъснатостта на дейността с цел да се определи дали вносител, който претендира за статута на традиционен вносител, е същото физическо или юридическо лице, което е внесло обхванатите продукти през референтните периоди, посочени в настоящия регламент.
(7)
Следва да бъдат определени правила и процедури във връзка с неизползваните разрешения за квоти.
(8)
Преходните правила, приложими през първите три квотни периода от прилагането на настоящия регламент, следва да бъдат установени във връзка с избора на референтни периоди за изчисляване на таваните на разрешенията за квоти за традиционните вносители.
(9)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището от Комитета по дървения материал, създаден с Решение 2012/105/ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА 1
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
С настоящия регламент се определят подробни правила за разпределението на разрешенията за квота в съответствие с член 5, параграф 2 от протокола и се установяват други разпоредби, необходими за управлението от страна на Съюза на количествата по тарифните квоти, разпределени за износ за Съюза в изпълнение на споразумението и на протокола.
Член 2
За целите на настоящия регламент се прилагат определенията, установени в член 1, параграф 3, член 2 и член 5, параграфи 3 и 4 от протокола.
Освен това се прилага и следното определение: „продуктова група“ е всяка от двете категории на обхванатите продукти в съответствие с класификацията на такива продукти съгласно тарифната и статистическа номенклатура, прилагана в Руската федерация, а именно смърч (тарифни позиции 4403 20 110 и 4403 20 190) и бор (тарифни позиции 4403 20 310 и 4403 20 390). Съответните тарифни кодове, прилагани в Руската федерация, и съответните кодове по Комбинираната номенклатура (2) („КН“) и кодове по ТАРИК са включени в приложение I.
ГЛАВА 2
ПРИНЦИПИ НА РАЗПРЕДЕЛЕНИЕ
Член 3
Методът на разпределение на тарифните квоти зависи от датата на подаване на заявлението от вносителя, както следва:
а)
за всяко заявление, подадено до 31 юли на всяка година (период, наричан по-нататък „първата част от квотния период“), Комисията разпределя тарифните квоти в съответствие с „традиционните“ или „новите“ категории вносители съгласно член 5, параграф 2, буква б) от протокола; и
б)
за всяко заявление, подадено от 1 август (период, наричан по-нататък „втората част от квотния период“), Комисията разпределя оставащите количества от тарифните квоти според хронологичния ред на получаване от Комисията на уведомленията от компетентните органи на държавите членки (наричани по-нататък „служба(и) по издаване на разрешения“) за заявленията, подадени от отделните вносители в съответствие с член 5, параграф 2, буква а) от протокола.
Член 4
1. През първата част от квотния период:
а)
70 % от всяка тарифна квота за всяка продуктова група се разпределя за традиционните вносители (наричана по-нататък „квота за традиционни вносители“); и
б)
30 % от всяка тарифна квота за всяка продуктова група се разпределя за новите вносители (наричана по-нататък „квота за нови вносители“).
2. Квотата за новите вносители се разпределя според хронологичния ред на получаване от Комисията на уведомленията от службите по издаване на разрешения за подадените от тези вносители заявления за разрешение за квоти.
3. На всеки нов вносител се предоставят максимум 1,5 % от количеството на тарифната квота за всяка продуктова група в съответствие с процедурата за разпределение, посочена в параграф 2.
Член 5
През втората част от квотния период на всеки вносител се предоставят максимум 5 % от останалата част от тарифната квота за всяка продуктова група.
Член 6
1. През първата част от квотния период всеки традиционен вносител има право да поиска само разрешения за квота за определен дял от квотата за традиционни вносители за всяка продуктова група (наричан по-нататък „таван“), изчислен в съответствие с параграф 2. Всички разрешения за квота, предоставени на даден традиционен вносител през първата част от квотния период, се приспадат от таваните, приложими за този вносител.
2. Таванът за всяка продуктова група за даден традиционен вносител, приложим през определен квотен период (наричан по-нататък „квотен период n + 1“), се изчислява в съответствие със средната стойност за действителния внос на този вносител на обхванатите продукти през двата квотни периода, предшестващи годината на изчисляване на този таван, въз основа на следната формула:
Ci = T * (Īi/ ΣĪi)
където:
„Ci“ представлява таванът за съответната продуктова група (смърч или бор) за вносител i през квотен период n + 1;
„T“ представлява квотата за традиционни вносители, налична за съответната продуктова група през годината на изчисляване на тавана (наричана по-нататък „квотен период n“);
„Īi“ представлява средната стойност на действителния внос на традиционен вносител i от съответната продуктова група през двата квотни периода, предхождащи изчислението (наричани по-нататък съответно „квотен период n-2“ и „квотен период n-1“), както следва:
[(действителният внос на вносител i през квотен период n-2) + (действителният внос на вносител i през квотен период n-1)]/2
„ΣĪi“ представлява сумата от средната стойност на вноса на всички традиционни вносители Īi за съответната продуктова група.
Член 7
1. Всяка година Комисията изчислява таваните, приложими спрямо всеки традиционен вносител за следващия квотен период, в съответствие с метода, установен в член 6, параграф 2.
2. За целите на това изчисление службите по издаване на разрешения предоставят на Комисията най-късно до 31 март на квотен период n обобщение на действителния внос на обхванатите продукти през квотен период n-1, съобщен им в съответствие с член 11, параграф 1. Това обобщение се представят под формата на електронна таблица в съответствие с образеца, посочен в приложение IV.
3. Комисията уведомява службите по издаване на разрешения за актуализираните тавани в резултат на изчисленията, направени в съответствие с член 6, параграф 2, най-късно до 30 април от квотен период n.
ГЛАВА 3
НЕПРЕКЪСНАТОСТ НА ДЕЙНОСТТА
Член 8
1. Когато вносител, който претендира за статута на традиционен вносител съгласно член 5, параграф 4 от протокола (наричан по-нататък „заявителят“), не предостави задоволителни доказателства, че е същото физическо или юридическо лице, което е внесло обхванатите продукти през референтния период, определен в съответствие с член 17, параграф 2 (наричано по-нататък „предшественикът“), той предоставя на службата по издаване на разрешения необходимите доказателства, че е налице непрекъснатост между неговата дейност и дейността на предшественика.
2. Счита се, че е налице непрекъснатост на дейността, както е посочено в параграф 1, когато:
а)
заявителят и предшественикът са под контрола на едно и също юридическо лице по смисъла на Регламент (ЕО) № 139/2004 на Съвета (3); или
б)
икономическата дейност на предшественика по отношение на обхванатите продукти е законно прехвърлена на заявителя, например в резултат на сливане или придобиване по смисъла на Регламент (ЕО) № 139/2004.
3. Вносители, които не предоставят доказателства за непрекъснатост на дейността, се считат за нови вносители.
Член 9
Разпоредбите на член 8 се прилагат mutatis mutandis, когато вносител претендира за статута на традиционен вносител съгласно член 5, параграф 3 от протокола.
ГЛАВА 4
ЗАЯВЛЕНИЯ ЗА РАЗРЕШЕНИЯ ЗА КВОТА
Член 10
1. Заявленията за разрешенията за квота се подават в съответствие с формуляра, установен в приложение II. Ако предоставената в заявлението информация бъде счетена за неподходяща, службата по издаване на разрешения може да поиска допълнителни уточнения от заявителя.
2. Предоставянето на разрешения за квоти подлежи на изискването съответните продукти да претърпят обработка в рамките на митническата територия на Съюза, което означава, че тези продукти са с произход от Съюза в съответствие с член 24 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета (4).
3. Заявленията за разрешения за квота следва да бъдат придружени от клетвена декларация от заявителя, съдържаща ангажимент за:
а)
определяне на съответните продукти за предвидената обработка в срок от една година от датата, на която митническата декларация за допускане за свободно обращение, съдържаща точно описание на стоките и кодовете по ТАРИК, е приета от компетентните митнически органи;
б)
водене на надлежни регистри в държавата членка, където е предоставено разрешението, така че на службата по издаване на разрешения да се предостави възможност да извършва всякакви проверки, които счита за необходими, за да се гарантира, че продуктите действително са определени за предвидената обработка, и съхраняването на тези регистри; за целите на настоящата буква „регистри“ са данните, съдържащи цялата необходима информация и технически детайли, независимо на какъв носител, предоставящи възможност на службите по издаване на разрешения да извършват операции по надзор и контрол;
в)
предоставяне на възможност на службата по издаване на разрешения да проследи по удовлетворителен за нея начин съответните продукти в помещенията на съответното предприятие в процеса на тяхната обработка;
г)
уведомяване на службата по издаване на разрешения за всички фактори, които могат да повлияят на разрешението.
4. Когато съответните продукти бъдат прехвърлени, заявителят следва да предостави достатъчно доказателства за тяхното определяне за предвидената обработка в съответствие с параграф 3, буква а).
5. Прилага се член 308г от Регламент (ЕИО) 2454/93 на Комисията (5).
6. Неспазването на задължението, посочено в параграф 3 от настоящия член, от вносителя или от всяко физическо или юридическо лице, на което вносителят впоследствие прехвърля такива продукти, се смята за еквивалентно на неизползвано разрешение за квота в съответствие с член 13 за съответното количество на продуктите.
7. Комисията публикува списък на службите по издаване на разрешения в Официален вестник на Европейския съюз и ако е необходимо, го актуализира.
ГЛАВА 5
ДОКАЗВАНЕ НА ДЕЙСТВИТЕЛНО ОСЪЩЕСТВЕНИЯ ВНОС
Член 11
1. Не по-късно от 15 календарни дни след края на всеки трети месец вносителите уведомяват службата по издаване на разрешения на държавата членка, от която са получили разрешение за квота, за действително извършените от тях операции по внос на обхванатите продукти в тази държава членка през последните три месеца. За тази цел вносителят предоставя на службата по издаване на разрешения копие от митническите декларации за разглеждания внос.
2. Когато количеството, записано в митническата декларация, се измерва без кората, а количеството, посочено в графа 9 от формуляра за разрешение за квота включва кората, вносителят представя на службата по издаване на разрешение в допълнение към информацията, предвидена в параграф 1, и в рамките на същия срок, правилна информация за количествата на вноса за всяка митническа декларация, при което се взема предвид и кората. Точните количества се установяват чрез прилагане на коефициентите за корекция, определени в приложение III.
ГЛАВА 6
НЕИЗПОЛЗВАНИ РАЗРЕШЕНИЯ ЗА КВОТА
Член 12
1. Когато дадено разрешение за квота остане неизползвано след изтичането на 6 месеца от датата на издаването му, вносителят следва или да го върне на службата по издаване на разрешения, или да уведоми службата по издаване на разрешения за намерението си да го използва през останалата част от квотния период. Когато дадено разрешение за квота е било издадено преди началото на квотния период в съответствие с член 4 от протокола, 6-месечният срок се брои от 1 януари на годината, която съответства на квотния период.
2. Службите по издаване на разрешения незабавно уведомяват Комисията за всяко разрешение за квота, върнато от вносителите в съответствие с параграф 1. Остатъкът от таваните на традиционните вносители, налични за съответната продуктова група, следва да бъдат променени за съответното количество.
Член 13
1. Когато действителният внос от даден традиционен вносител на обхванатите продукти през квотен период n-1 е по-малко от 85 % от количествата, обхванати от всички разрешения за квоти, предоставени на този вносител през същия квотен период, таваните на вносителя и за двете продуктови групи през квотен период n + 1 се намаляват с размер, пропорционален на размера на липсващия действителен внос.
2. Намалението, посочено в параграф 1, се изчислява, както следва:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
където:
„ri“ представлява намалението, приложимо по отношение на таваните за внос на вносител i, за двете продуктови групи през квотен период n + 1;
„ΣΑi“ представлява сумата на разрешенията за квоти, издадени на традиционен вносител i през квотен период n-1;
„Ii“ представлява действителният внос на обхванатите продукти на вносител i през квотен период n-1.
Член 14
1. Когато дадено разрешение за квота, което не е било върнато след изтичането на 6 месеца от издаването му съгласно член 12, остане неизползвано в края на квотен период n-1, таваните за внос на вносителя за двете продуктови групи през квотен период n + 1 се намаляват с два пъти сумата, пропорционална на размера на неизползваното разрешение за квота.
2. Намалението, посочено в параграф 1, се изчислява, както следва:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
където:
„Ri“ представлява намалението, приложимо по отношение на тавана за внос на вносител i, за двете продуктови групи през квотен период n + 1;
„ΣUi“ представлява сумата от неизползваните разрешения за квоти, предоставени на вносител i през квотен период n-1;
„ΣΑi“ представлява сумата на разрешенията за квоти, предоставени на вносител i, за двете продуктови групи през квотен период n-1.
Член 15
Ако едновременно са изпълнени условията за намаляване на таваните на внос, предвидени в член 13 и в член 14, се прилага само по-голямото намаление (Ri или ri).
ГЛАВА 7
ПРЕХОДНИ МЕРКИ, ПРИЛОЖИМИ ПРЕЗ ПЪРВИТЕ ТРИ КВОТНИ ПЕРИОДА
Член 16
1. Методът на разпределение, посочен в член 4 от настоящия регламент, се прилага за целия първи квотен период от прилагането на настоящия регламент. През този квотен период не се прилагат разпоредбите на глава 6.
2. Членове 17-19 се прилагат през първите три квотни периода на прилагане на настоящия регламент.
Член 17
1. Референтният период, предвиден в член 5, параграф 4 от протокола, е, по избор на вносителя, 2004 г., 2007 г. или комбинация от двете години.
2. Вносителите, които претендират за статута на традиционен вносител, трябва да уточнят кой от трите варианта, предвидени в параграф 1, се използва за изчисляване на техните тавани в съответствие с член 6, не по-късно от 20 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент.
3. Референтният период, използван от всеки вносител в съответствие с параграф 2, се прилага за всеки от първите три квотни периода от прилагането на настоящия регламент.
Член 18
1. Вносителите, които претендират за статута на традиционен вносител, уведомяват службата(ите) по издаване на разрешения на държавата(ите) членка(и), от която(които) те възнамеряват да поискат разрешения за квоти, не по-късно от 20 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент, за действително извършените от тях операции по внос на обхванатите продукти в тази(тези) държава(и) членка(и) през референтния период, определен в съответствие с член 17, параграф 2. С цел да обоснове тези твърдения за действително извършен внос вносителят представя на службата по издаване на разрешения копие от митническите декларации за разглеждания внос.
2. Службите по издаване на разрешения предоставят на Комисията, не по-късно от 35 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент, обобщение за действителния внос на обхванатите продукти, за който са уведомени в съответствие с параграф 1 от настоящия член. Това обобщение се представят под формата на електронна таблица в съответствие с образеца, посочен в приложение V.
Член 19
1. Когато само една година е определена в съответствие с член 17, параграф 2, променливата Īi, посочена в член 6, параграф 2, представлява действителният внос на вносителя за съответната продуктова група през тази година.
2. Когато комбинацията от двете години - 2004-та и 2007-ма, е определена в съответствие с член 17, параграф 2, променливата Īi, посочена в член 6, параграф 2, представлява средната стойност на действителния внос на вносителя за съответната продуктова група за годините 2004-та и 2007-ма, изчислен, както следва:
[(действителният внос през 2004 г.) + (действителният внос през 2007 г.)]/2.
3. Комисията уведомява службите по издаване на разрешения за таваните, получени в резултат на изчисленията, направени в съответствие с член 6, параграф 2, не по-късно от 65 календарни дни след влизането в сила на настоящия регламент.
4. В случай че таваните, посочени в член 6, не са били изчислени до временното прилагане на споразумението и протокола, тарифните квоти по продуктови групи се разпределят за всички вносители в съответствие с процедурата за разпределение, посочена в член 3, буква б), докато Комисията уведоми службата по издаване на разрешения, че таваните са били установени и че процедурата за разпределение, посочена в член 3, буква б), е приключила. За целите на настоящия параграф на всеки вносител се предоставят максимум 2,5 % от тарифната квота за всяка продуктова група.
ГЛАВА 8
Член 20
Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той престава да се прилага от датата, на която приключи временното прилагане на протокола.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 12 юни 2012 година.
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 498/2012 DE LA COMMISSION
du 12 juin 2012
concernant l’allocation de contingents tarifaires applicables aux exportations de bois de la Fédération de Russie vers l’Union européenne
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la décision 2012/105/UE du Conseil du 14 décembre 2011 relative à la signature, au nom de l’Union, et à l’application provisoire de l’accord sous forme d’échange de lettres entre l’Union européenne et la Fédération de Russie relatif à la gestion des contingents tarifaires applicables aux exportations de bois de la Fédération de Russie vers l’Union européenne et du protocole entre l’Union européenne et le gouvernement de la Fédération de Russie sur les modalités techniques adoptées en application dudit accord (1), et notamment son article 4,
considérant ce qui suit:
(1)
En raison du poids économique que représentent, pour l’Union européenne, les importations de bois brut et de l’importance que revêt, pour l’Union, la Fédération de Russie en tant que fournisseur de bois brut, la Commission a négocié avec la Fédération de Russie des engagements aux termes desquels cette dernière réduira ou supprimera les droits à l’exportation qu’elle applique actuellement, y compris pour le bois brut.
(2)
Ces engagements, qui seront intégrés à la liste de concessions de la Fédération de Russie dans le cadre de son adhésion à l’Organisation mondiale du commerce (OMC), comprennent des contingents tarifaires pour l’exportation de certaines espèces de conifères, dont une partie a été allouée aux exportations vers l’Union.
(3)
Dans le contexte des négociations relatives à l’adhésion de la Fédération de Russie à l’OMC, la Commission, au nom de l’Union, a négocié avec la Fédération de Russie un accord sous forme d’échange de lettres relatif à la gestion de ces contingents tarifaires applicables aux exportations de certains conifères de la Fédération de Russie vers l’Union (ci-après l’«accord»).
(4)
Comme prévu dans cet accord, l’Union et la Fédération de Russie ont négocié des modalités techniques détaillées concernant la gestion des contingents tarifaires, qui figurent dans un accord sous la forme d’un protocole négocié entre l’Union et le gouvernement de la Fédération de Russie (ci-après le «protocole»).
(5)
Dans le cadre de la mise en œuvre de l’accord et du protocole, il convient d’établir des méthodes d’allocation des contingents tarifaires en fonction de la date de dépôt des demandes par les importateurs et de prévoir des règles et méthodes pour déterminer les droits des importateurs traditionnels pour chaque période contingentaire et pour chaque groupe de produits.
(6)
Il y a lieu de définir des règles sur la continuité des activités afin de déterminer si un importateur demandant le statut d’importateur traditionnel est la même personne physique ou morale qui a importé les produits couverts pendant les périodes de référence visées dans le présent règlement.
(7)
Il convient de fixer des règles et des procédures relatives aux autorisations de contingent inutilisées.
(8)
Il y a lieu d’établir des règles provisoires applicables pendant les trois premières périodes contingentaires de mise en œuvre du présent règlement, en lien avec le choix des périodes de référence pour le calcul des plafonds des autorisations de contingent pour les importateurs traditionnels.
(9)
Les mesures prévues par le présent règlement sont conformes à l’avis du comité du bois institué par la décision 2012/105/UE,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
CHAPITRE 1
CHAMP D’APPLICATION ET DÉFINITIONS
Article premier
Le présent règlement fixe les règles détaillées relatives à l’allocation des autorisations de contingent, conformément à l’article 5, paragraphe 2, du protocole, et établit d’autres dispositions nécessaires à la gestion, par l’Union, des quantités des contingents tarifaires allouées aux exportations vers l’Union dans le cadre de la mise en œuvre de l’accord et du protocole.
Article 2
Aux fins du présent règlement, les définitions figurant à l’article 1er, paragraphe 3, à l’article 2 et à l’article 5, paragraphes 3 et 4, du protocole s’appliquent.
En outre, la définition suivante s’applique: un «groupe de produits» désigne chacune des deux catégories de produits couverts, selon la classification de ces produits dans la nomenclature tarifaire et statistique appliquée dans la Fédération de Russie, à savoir l’épicéa (lignes tarifaires 4403 20 110 et 4403 20 190) et le pin (lignes tarifaires 4403 20 310 et 4403 20 390). Les codes tarifaires pertinents appliqués dans la Fédération de Russie ainsi que la nomenclature combinée (2) (ci-après la «NC») et les codes TARIC correspondants figurent à l’annexe I.
CHAPITRE 2
PRINCIPES D’ALLOCATION
Article 3
La méthode d’allocation du contingent tarifaire dépend de la date de dépôt de la demande par l’importateur, selon les conditions suivantes:
a)
pour toute demande présentée au plus tard le 31 juillet de chaque année (ci-après la «première partie de la période contingentaire»), la Commission alloue les contingents tarifaires selon les catégories d’importateurs «traditionnels» ou «nouveaux», conformément à l’article 5, paragraphe 2, point b), du protocole; et
b)
pour toute demande présentée à partir du 1er août (ci-après la «seconde partie de la période contingentaire»), la Commission alloue les volumes de contingents tarifaires restants selon l’ordre chronologique dans lequel elle reçoit les notifications des autorités compétentes des États membres (ci-après la/les «autorité(s) chargée(s) d’accorder les licences») concernant les demandes introduites par les importateurs, conformément à l’article 5, paragraphe 2, point a), du protocole.
Article 4
1. Durant la première partie de la période contingentaire:
a)
70 % de chaque contingent tarifaire par groupe de produits sont alloués aux importateurs traditionnels (ci-après le «contingent pour les importateurs traditionnels»); et
b)
30 % de chaque contingent tarifaire par groupe de produits sont alloués aux nouveaux importateurs (ci-après le «contingent pour les nouveaux importateurs»).
2. Les contingents pour les nouveaux importateurs sont alloués selon l’ordre chronologique dans lequel la Commission reçoit les notifications des autorités chargées d’accorder les licences concernant les demandes d’autorisation de contingent de ces importateurs.
3. Il est accordé à chaque nouvel importateur une part maximale de 1,5 % du contingent tarifaire pour chaque groupe de produits, conformément à la procédure d’allocation visée au paragraphe 2.
Article 5
Durant la seconde partie de la période contingentaire, il est accordé à chaque importateur une part maximale de 5 % des contingents tarifaires restants pour chaque groupe de produits.
Article 6
1. Au cours de la première partie de la période contingentaire, chaque importateur traditionnel est habilité uniquement à demander des autorisations de contingent portant sur une part spécifique du contingent réservé aux importateurs traditionnels pour chaque groupe de produits (ci-après le «plafond»), calculée conformément au paragraphe 2. Toutes les autorisations de contingent accordées à un importateur traditionnel au cours de la première partie de la période contingentaire sont imputées sur les plafonds de cet importateur.
2. Le plafond d’un importateur traditionnel pour chaque groupe de produits, applicable au cours d’une période contingentaire (ci-après la «période contingentaire n + 1»), est calculé en fonction de la moyenne des importations effectives des produits couverts que cet importateur a effectuées au cours des deux périodes contingentaires précédant l’année de calcul dudit plafond, sur la base de la formule suivante:
Ci = T * (Īi/ΣĪi)
dans laquelle:
«Ci» représente le plafond de l’importateur i pour le groupe de produits concerné (épicéa ou pin) pendant la période contingentaire n + 1;
«T» représente le contingent réservé aux importateurs traditionnels disponible pour le groupe de produits concerné pendant l’année de calcul du plafond (ci-après la «période contingentaire n»);
«Īi» représente la moyenne des importations effectives du groupe de produits concerné réalisées par l’importateur traditionnel i au cours des deux périodes contingentaires précédant le calcul (ci-après, respectivement, la «période contingentaire n - 2» et «la période contingentaire n - 1»), selon la formule suivante:
[(importations effectives de l’importateur i pendant la période contingentaire n - 2) + (importations effectives de l’importateur i pendant la période contingentaire n - 1)] / 2
«ΣĪi» représente la somme des importations moyennes Īi effectuées par tous les importateurs traditionnels pour le groupe de produits concerné.
Article 7
1. Chaque année, la Commission calcule les plafonds applicables à chaque importateur traditionnel pour la période contingentaire suivante, conformément à la méthode établie à l’article 6, paragraphe 2.
2. Aux fins de ce calcul, les autorités chargées d’accorder les licences communiquent à la Commission, au plus tard le 31 mars de la période contingentaire n, un récapitulatif des importations effectives des produits couverts réalisées pendant la période contingentaire n - 1, qui leur ont été notifiées conformément à l’article 11, paragraphe 1. Ce récapitulatif est présenté sous la forme d’une feuille de calcul électronique, conformément au modèle qui figure à l’annexe IV.
3. La Commission communique aux autorités chargées d’accorder les licences, au plus tard le 30 avril de la période contingentaire n, les plafonds actualisés résultant de calculs effectués conformément à l’article 6, paragraphe 2.
CHAPITRE 3
CONTINUITÉ DES ACTIVITÉS
Article 8
1. Lorsqu’un importateur demandant le statut d’importateur traditionnel au titre de l’article 5, paragraphe 4, du protocole (ci-après le «demandeur») n’apporte pas d’éléments de preuve satisfaisants indiquant qu’il est la personne physique ou morale qui a importé les produits couverts au cours de la période de référence choisie conformément à l’article 17, paragraphe 2 (ci-après le «prédécesseur»), il doit fournir à l’autorité chargée d’accorder les licences les éléments nécessaires pour prouver qu’il existe une continuité entre ses activités et celles du prédécesseur.
2. La continuité des activités, telle que visée au paragraphe 1, est réputée exister lorsque:
a)
le demandeur et le prédécesseur se trouvent sous le contrôle de la même entité juridique au sens du règlement (CE) no 139/2004 du Conseil (3); ou
b)
l’activité économique du prédécesseur, pour ce qui est des produits couverts, a été transférée juridiquement au demandeur, par exemple à la suite d’une fusion ou d’une acquisition au sens du règlement (CE) no 139/2004.
3. Les importateurs qui ne fournissent pas d’élément de preuve concernant la continuité des activités sont considérés comme de nouveaux importateurs.
Article 9
Les dispositions de l’article 8 s’appliquent mutatis mutandis dans le cas où un importateur demande le statut d’importateur traditionnel au titre de l’article 5, paragraphe 3, du protocole.
CHAPITRE 4
DEMANDES D’AUTORISATIONS DE CONTINGENT
Article 10
1. Les demandes d’autorisations de contingent sont introduites sous la forme déterminée à l’annexe II. Si les informations fournies dans la demande sont jugées insuffisantes, l’autorité chargée d’accorder les licences peut exiger des précisions complémentaires au demandeur.
2. L’octroi d’une autorisation de contingent est soumis à la condition que les produits correspondants subissent une transformation sur le territoire douanier de l’Union, ce qui en fait des produits originaires de l’Union, conformément aux dispositions de l’article 24 du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil (4).
3. Les demandes d’autorisations de contingent sont accompagnées d’une déclaration sous serment du demandeur, qui s’engage:
a)
à soumettre les produits concernés à la transformation prescrite dans un délai d’un an à compter de la date à laquelle la déclaration en douane de mise en libre pratique, contenant la description exacte des produits et les codes TARIC, a été acceptée par les autorités douanières compétentes;
b)
à tenir un registre approprié dans l’État membre où l’autorisation a été accordée, permettant ainsi à l’autorité chargée d’accorder les licences d’effectuer tout contrôle qu’il juge nécessaire pour garantir que les produits subissent effectivement la transformation prescrite, ainsi qu’à conserver ces registres; aux fins du présent sous-paragraphe, un «registre» correspond aux données comportant l’ensemble des informations et des détails techniques nécessaires, répertoriées sur tout type de support, qui permettent aux autorités chargées d’accorder les licences de superviser et de contrôler les opérations;
c)
à permettre à l’autorité chargée d’accorder les licences de suivre, à sa satisfaction, les produits concernés dans les locaux de l’entreprise concernée tout au long de leur transformation;
d)
à notifier à l’autorité chargée d’accorder les licences tous les facteurs susceptibles d’influer sur l’autorisation.
4. Lorsque les produits concernés sont transférés, le demandeur doit fournir des éléments de preuve suffisants concernant le fait que ces produits ont subi la transformation prescrite conformément au paragraphe 3, point a).
5. L’article 308 quinquies du règlement (CEE) no 2454/93 de la Commission (5) s’applique.
6. Le non-respect de l’engagement visé au paragraphe 3 du présent article, par l’importateur ou par toute personne physique ou morale à laquelle l’importateur transfère par la suite ces produits, est jugé équivalent à une autorisation de contingent inutilisée, conformément à l’article 13, pour la quantité de produits concernée.
7. La Commission publie une liste des autorités chargées d’accorder les licences au Journal officiel de l’Union européenne et l’actualise si nécessaire.
CHAPITRE 5
PREUVE DES IMPORTATIONS EFFECTIVES
Article 11
1. Au plus tard quinze jours civils après la fin de chaque trimestre, les importateurs communiquent à l’autorité chargée d’accorder les licences de l’État membre qui leur a accordé une autorisation de contingent leurs volumes d’importations effectives des produits couverts dans cet État membre au cours des trois derniers mois. À cet effet, l’importateur fournit à l’autorité chargée d’accorder les licences une copie des déclarations en douane pour les importations concernées.
2. Lorsque la quantité enregistrée dans la déclaration en douane est mesurée sans l’écorce et que la quantité mentionnée à l’entrée 9 du formulaire d’autorisation de contingent comprend l’écorce, l’importateur communique dans le même délai à l’autorité chargée d’accorder les licences, outre les informations prévues au paragraphe 1, les quantités importées exactes pour chaque déclaration en douane qui tiennent compte de l’écorce. Les quantités exactes sont établies en appliquant les coefficients de correction figurant à l’annexe III.
CHAPITRE 6
AUTORISATIONS DE CONTINGENT INUTILISÉES
Article 12
1. Lorsqu’une autorisation de contingent est restée inutilisée six mois après sa délivrance, soit l’importateur la retourne à l’autorité chargée d’accorder les licences, soit il notifie à cette dernière son intention d’utiliser l’autorisation avant la fin de la période contingentaire. Lorsqu’une autorisation de contingent a été délivrée avant le début de la période contingentaire, conformément à l’article 4 du protocole, le délai de six mois est compté à partir du 1er janvier de l’année correspondant à la période contingentaire.
2. Les autorités chargées d’accorder les licences notifient immédiatement à la Commission toute autorisation de contingent retournée par des importateurs, conformément au paragraphe 1. Le solde des plafonds des importateurs traditionnels disponibles pour le groupe de produits concerné est modifié en fonction du volume correspondant.
Article 13
1. Lorsque les importations effectives de produits couverts effectuées par un importateur traditionnel au cours de la période contingentaire n - 1 sont inférieures à 85 % des quantités couvertes par toutes les autorisations de contingent accordées à cet importateur au cours de la même période contingentaire, les plafonds d’importation de l’importateur pour les deux groupes de produits au cours de la période contingentaire n + 1 sont réduits d’une part proportionnelle au volume des importations effectives manquantes.
2. La réduction visée au paragraphe 1 est calculée selon la formule suivante:
ri = (0,85 * ΣΑi - Ii)/ΣΑi
dans laquelle:
«ri» représente la réduction applicable aux plafonds d’importation de l’importateur i, pour les deux groupes de produits, pendant la période contingentaire n + 1;
«ΣΑi» représente la somme des autorisations de contingent accordées à l’importateur traditionnel i pendant la période contingentaire n - 1;
«Ii» représente les importations effectives de produits couverts effectuées par l’importateur i pendant la période contingentaire n - 1.
Article 14
1. Lorsqu’une autorisation de contingent qui n’a pas été retournée six mois après sa délivrance, conformément à l’article 12, reste inutilisée à la fin de la période contingentaire n - 1, les plafonds d’importation de l’importateur pour ces deux groupes de produits au cours de la période contingentaire n + 1 sont réduits de deux fois le volume proportionnel au volume de l’autorisation de contingent inutilisée.
2. La réduction visée au paragraphe 1 est calculée selon la formule suivante:
Ri = 2 * (ΣUi/ΣΑi)
dans laquelle:
«Ri» représente la réduction applicable au plafond d’importation de l’importateur i, pour les deux groupes de produits, pendant la période contingentaire n + 1;
«ΣUi» représente la somme des autorisations de contingent inutilisées accordées à l’importateur i pendant la période contingentaire n - 1;
«ΣΑi» représente la somme des autorisations de contingent accordées à l’importateur i, pour les deux groupes de produits, pendant la période contingentaire n - 1.
Article 15
Si les conditions de réduction des plafonds d’importation prévues aux articles 13 et 14 sont toutes deux remplies simultanément, seule la réduction la plus importante (Ri ou ri) est appliquée.
CHAPITRE 7
MESURES TRANSITOIRES APPLICABLES AUX TROIS PREMIÈRES PÉRIODES CONTINGENTAIRES
Article 16
1. La méthode d’allocation visée à l’article 4 du présent règlement s’applique à l’ensemble de la première période contingentaire d’application du présent règlement. Durant cette période contingentaire, les dispositions du chapitre 6 ne s’appliquent pas.
2. Les articles 17 à 19 du présent chapitre s’appliquent au cours des trois premières périodes contingentaires faisant suite à l’entrée en vigueur du présent règlement.
Article 17
1. La période de référence visée à l’article 5, paragraphe 4, du protocole correspond, au choix de l’importateur, à l’année 2004, à l’année 2007, ou à ces deux années associées.
2. Les importateurs qui demandent le statut d’importateur traditionnel précisent laquelle des trois options prévues au paragraphe 1 a été retenue pour le calcul de leurs plafonds, conformément à l’article 6, dans un délai de 20 jours civils à compter de la date d’entrée en vigueur du présent règlement.
3. La période de référence choisie par chaque importateur, conformément au paragraphe 2, s’applique aux trois premières périodes contingentaires faisant suite à l’entrée en vigueur du présent règlement.
Article 18
1. Un importateur qui demande le statut d’importateur traditionnel communique à la/aux autorité(s) chargée(s) d’accorder les licences du/des État(s) membre(s) auprès duquel/desquels il envisage d’introduire des demandes d’autorisations de contingent, dans un délai de 20 jours civils à compter de la date d’entrée en vigueur du présent règlement, ses volumes d’importations effectives des produits couverts dans cet/ces État(s) membre(s) au cours de la période de référence retenue, conformément à l’article 17, paragraphe 2. Afin d’étayer ces déclarations d’importations effectives, l’importateur fournit à l’autorité chargée d’accorder les licences une copie des déclarations en douane relatives aux importations concernées.
2. Les autorités chargées d’accorder les licences communiquent à la Commission, dans un délai de 35 jours civils à compter de la date d’entrée en vigueur du présent règlement, un récapitulatif des importations effectives des produits couverts qui leur sont notifiées conformément au paragraphe 1 du présent article. Ce récapitulatif est présenté sous la forme d’une feuille de calcul électronique, conformément au modèle figurant à l’annexe V.
Article 19
1. Lorsqu’une seule année est retenue, conformément à l’article 17, paragraphe 2, la variable Īi visée à l’article 6, paragraphe 2, représente les importations effectives de l’importateur pour le groupe de produits concerné au cours de cette année.
2. Lorsque l’association des années 2004 et 2007 est retenue, conformément à l’article 17, paragraphe 2, la variable Īi visée à l’article 6, paragraphe 2, représente la moyenne des importations de l’importateur pour le groupe de produits concerné au cours des années 2004 et 2007, qui est calculée selon la formule suivante:
[(importations effectives en 2004) + (importations effectives en 2007)]/2.
3. La Commission communique aux autorités chargées d’accorder les licences, dans un délai de 65 jours civils à compter de la date d’entrée en vigueur du présent règlement, les plafonds résultant des calculs effectués conformément à l’article 6, paragraphe 2.
4. Si les plafonds visés à l’article 6 n’ont pas été calculés au moment de l’application provisoire de l’accord et du protocole, les contingents tarifaires par groupe de produit doivent être alloués à tous les importateurs, conformément à la procédure d’allocation visée à l’article 3, point b), jusqu’à ce que la Commission ait notifié aux autorités chargées d’accorder les licences que les plafonds ont été établis et que la procédure d’allocation visée à l’article 3, point b), a pris fin. Aux fins du présent paragraphe, il est accordé à chaque importateur une part maximale de 2,5 % du contingent tarifaire pour chaque groupe de produits.
CHAPITRE 8
Article 20
Le présent règlement entre en vigueur le jour de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il cesse de s’appliquer à la date où le protocole cesse d’être appliqué à titre provisoire.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 12 juin 2012.