РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 206/2011 НА СЪВЕТА
от 28 февруари 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (PET) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) (наричан по-нататък „основният регламент“), и по-специално член 15, параграф 1, член 19, параграф 1 и член 22, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“), представено след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
1. Предишно разследване и съществуващи изравнителни мерки
(1)
През декември 1999 г. с Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (PET), класирано понастоящем в кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия (наричано по-долу „разглежданият продукт“). Мерките бяха под формата на изравнително мито ad valorem с размер между 3,8 % и 19,1 %, наложено върху вноса от поименно изброени износители, като върху вноса на въпросния продукт от всички останали дружества бе наложено остатъчно мито в размер на 19,1 %. Първоначалното разследване се отнасяше за периода от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
През март 2006 г., след провеждане на преглед с оглед на изтичането на срока на действие съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (3) („Регламент (ЕО) № 367/2006“) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от PET с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Периодът на разследване за целите на прегледа бе от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
През август 2006 г., след междинен преглед на субсидирането по отношение на един индийски производител на фолио от РЕТ, с Регламент (ЕО) № 1288/2006 (4) Съветът измени окончателното изравнително мито, наложено на това дружество с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(4)
През септември 2007 г., след частичен междинен преглед на субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от РЕТ, с Регламент (ЕО) № 1124/2007 (5) Съветът измени окончателното изравнително мито, наложено на това дружество с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(5)
През януари 2009 г., след започнат от Комисията по нейна собствена инициатива частичен междинен преглед на субсидирането по отношение на петима индийски производители на фолио от РЕТ, с Регламент (ЕО) № 15/2009 (6) Съветът измени окончателното изравнително мито, наложено на тези дружества с Регламент (ЕО) № 367/2006, както и окончателните антидъмпингови мита, наложени с Регламент (ЕО) № 1292/2007 (7).
(6)
През юни 2010 г., след частичен междинен преглед на субсидирането по отношение на един индийски производител на фолио от РЕТ, чрез прилагане на Регламент (ЕС) № 579/2010 (8) Съветът измени окончателното изравнително мито, наложено на това дружество с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(7)
Следва да се отбележи, че съгласно Регламент (ЕО) № 367/2006 по отношение на дружество Vacmet India Limited понастоящем се прилага изравнително мито в размер на 19,1 %.
2. Действащи антидъмпингови мерки
(8)
Следва да се отбележи, че съгласно Регламент (ЕО) № 1292/2007 по отношение на дружество Vacmet India Limited се прилага остатъчно антидъмпингово мито в размер на 17,3 %.
3. Започване на частичен междинен преглед
(9)
На 7 август 2009 г. Комисията получи искане за частичен междинен преглед съгласно член 19 от основния регламент. Искането, чийто обхват е ограничен до разглеждане на субсидирането, бе подадено от дружество Vacmet India Limited, индийски производител износител (наричано по-нататък „заявителят“). В искането си заявителят посочи, че обстоятелствата, въз основа на които са били наложени мерките, са се променили и че тези промени са с дълготраен характер. Заявителят представи prima facie доказателства за това, че по-нататъшно прилагане на мярката в сегашния ѝ размер вече не е необходимо за компенсиране на субсидирането.
(10)
След като установи, след консултация с консултативния комитет, че съществуват достатъчно доказателства за започването на частичен междинен преглед, на 14 януари 2010 г. Комисията обяви чрез известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (9) (наричано по-нататък „известието за започване“), започването, в съответствие с член 19 от основния регламент, на частичен междинен преглед, чийто обхват е ограничен до разглеждане на субсидирането по отношение на заявителя.
(11)
С разследването в рамките на частичния междинен преглед се целеше също така да се оцени необходимостта, в зависимост от констатациите от прегледа, да бъде променена митническата ставка, приложима понастоящем върху вноса на разглеждания продукт от производители износители от засегнатата държава, които не са посочени поименно в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006, т.е. митническата ставка, която се прилага за „всички останали дружества“ в Индия.
(12)
Комисията обяви също така чрез известие, публикувано на 14 януари 2010 г. в Официален вестник на Европейския съюз (10), започването на частично междинно преразглеждане на антидъмпинговите мерки, чийто обхват е ограничен до разглеждане на дъмпинга, свързан със заявителя.
4. Разследване
(13)
Разследването по отношение на равнището на субсидиране обхвана периода от 1 януари 2009 г. до 31 декември 2009 г. (наричан по-нататък „период на разследване за целите на прегледа“ или „ПРП“).
(14)
Комисията официално уведоми заявителя, правителството на Индия (наричано по-нататък „ПИ“) и индустрията на Съюза за започването на частичното междинно разследване. На заинтересованите страни бе дадена възможност да изложат писмено мнението си и да бъдат изслушани.
(15)
С цел да получи информацията, необходима за целите на разследването, Комисията изпрати на заявителя въпросник. Въпросник беше изпратен също така и на ПИ.
(16)
Заявителят оказа пълно съдействие на разследването, докато компетентните органи в ПИ не отговориха на въпросника в рамките на посочения срок. Комисията издири и провери цялата информация, преценена за необходима за определяне на субсидирането. Беше осъществено посещение за проверка в помещенията на заявителя.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И ПОДОБЕН ПРОДУКТ
1. Разглеждан продукт
(17)
Разглежданият в рамките на настоящия преглед продукт е същият като определения в регламента за налагане на действащите мерки (Регламент (ЕО) № 367/2006), а именно фолио от полиетилен терефталат (PET) с произход от Индия, класирано понастоящем в кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90.
2. Подобен продукт
(18)
Подобно на предходните разследвания и настоящото разследване показа, че фолиото от PET, произведено в Индия и изнасяно за Съюза, и фолиото от PET, произведено и продавано на вътрешния пазар в Индия, както и фолиото от PET, произведено и продавано в ЕС от производителите на Съюза, имат еднакви основни физични и химични характеристики и са предназначени за същите основни видове приложение.
(19)
Поради това тези продукти се считат за подобни по смисъла на член 2, буква в) от основния регламент.
В. СУБСИДИРАНЕ
1. Въведение
(20)
Въз основа на информацията, предоставена от заявителя и от индустрията на Съюза, бяха разследвани изброените по-долу схеми, за които се твърди, че са свързани с предоставянето на субсидии:
а)
схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения;
б)
схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване;
в)
схема за предварителни разрешителни (известна преди като схема за предварителните лицензи (AAS);
г)
капиталови субсидии.
(21)
Схемите от букви а)-в), посочени по-горе, се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), влязъл в сила на 7 август 1992 г. (наричан по-нататък „Закон за външната търговия“). Със Закона за външната търговия на ПИ се разрешава да издава съобщения относно политиката на износ и внос. Те са обобщени в документите „Политика за външната търговия“ (наричани по-нататък „Политика за ВТ“), издавани на всеки пет години и редовно актуализирани от Министерството на търговията. Два от документите „Политика за ВТ“ са от значение за ПРП в този случай, а именно документите „Политика за ВТ 2004-2009 г.“ и „Политика за ВТ 2009-2014 г.“ В допълнение ПИ определя процедурите, които се прилагат по отношение на документите „Политика за ВТ 2004-2009 г.“ и „Политика за ВТ 2009-2014 г.“ в „Наръчник на процедурите, том I“ (наричани по-нататък съответно „НП 2004-2009 г., том I“ и „НП 2009-2014 г., том I“). Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(22)
Схемата, посочена в буква г) по-горе, се управлява от органите на щата Uttar Pradesh.
2. Схема за кредитиране на заплащането на митнически задължения (Duty Entitlement Passbook Scheme, наричана по-нататък „DEPBS“)
а) Правно основание
(23)
Подробно описание на DEPBS се съдържа в параграф 4.3 от „Политиката за ВТ 2004-2009 г.“ и „Политиката за ВТ 2009-2014 г.“, както и в глава 4 от „НП 2004-2009 г., том I“ и „НП 2009-2014 г., том I“.
б) Критерии за допустимост
(24)
Всеки производител износител и търговец износител може да участва в тази схема.
в) Прилагане на DEPBS на практика
(25)
Износител може да подаде молба за отпускане на кредит по DEPBS, който се изчислява като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Размерът на кредитите по DEPBS е установен от индийските власти за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Той се определя въз основа на стандартни норми на входа и изхода (Standard Input Output Norms, наричани по-нататък „SION“), като се отчита предполагаемото съдържание на вносни суровини в изнасяния продукт и митото върху този предполагаем внос, независимо от това дали вносните мита са били действително платени.
(26)
За да може да се ползва от схемата, дружеството трябва да осъществява износна дейност. По време на сделката за износ износителят трябва да подаде декларация до индийските власти, в която да посочи, че осъществява износ по схемата DEPBS. За да бъдат изнесени стоките, по време на процедурата по изпращане индийските митнически органи издават товарителница за износ. В този документ се посочва, inter alia, размера на кредита по DEPBS, който следва да бъде предоставен за посочената сделка за износ. Към този момент износителят знае какво точно ще получи. След издаването на товарителница за износ от митническите органи ПИ няма право на преценка при отпускането на кредит по DEPBS.
(27)
Бе установено, че в съответствие с индийските счетоводни стандарти кредитите по DEPBS могат да бъдат осчетоводени като приход по търговските сметки след изпълнение на задължението за износ. Тези кредити могат да бъдат използвани за плащането на мита при последващ внос на каквито и да било стоки, с изключение на производствено оборудване и на стоки, за които са въведени ограничения върху вноса. Стоките, внасяни срещу такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин. Кредитите по DEPBS могат свободно да се прехвърлят и са валидни за срок от 12 месеца от датата на предоставяне.
(28)
Заявление за кредити по DEPBS се подава по електронен път и може да се отнася за неограничен брой сделки за износ. На практика няма задължителен срок за кандидатстване за кредити по DEPBS. Използваната за управление на DEPBS електронна система не изключва автоматично сделки за износ след изтичане на срока за подаване на заявления, посочен в глава 4.47 от „НП 2004-2009 г., том I“ и „НП 2009-2014 г., том I“. Освен това, както ясно е предвидено в глава 9.3 от „НП 2004-2009 г., том I“ и „НП 2009-2014 г., том I“, заявленията, получени след изтичането на срока за подаването им, винаги могат да бъдат разгледани, ако се заплати минимална такса за забава (напр. 10 % от размера на кредита).
(29)
Установено бе, че заявителят е използвал тази схема по време на ПРП.
г) Заключения относно DEPBS
(30)
В рамките на DEPBS се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Кредитът по DEPBS представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като кредитът в крайна сметка ще се използва за компенсиране на вносни мита, като по този начин се намаляват приходите на ПИ от мита, които иначе биха били дължими. Освен това от кредитите по DEPBS произтичат ползи за износителя, тъй като по този начин се подобрява неговата ликвидност.
(31)
Освен това съгласно нормативната уредба DEPBS зависи от осъществяването на износа и следователно се счита за схема, която е специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(32)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, определени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. По-специално износителят не е задължен действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Нещо повече, не съществува система или процедура, посредством която да се провери кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не са платени вносни мита в по-голям размер по смисъла на приложение I, буква и) и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право да се ползва от DEPBS независимо от това дали изобщо внася суровини. За да произтекат ползи, е достатъчно износителят да изнесе стоки, без да доказва внос на суровини. По този начин дори износители, които си доставят суровини изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като суровини, имат право да се ползват от DEPBS.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(33)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент и методологията на изчисляване, използвана за посочената схема в Регламент (ЕО) № 367/2006, размерът на подлежащите на изравняване субсидии е изчислен от гледна точка на ползата за получателя, установена по време на ПРП. В това отношение бе прието, че ползата е произтекла за получателя към момента, в който се осъществява сделката за износ по схемата. В този момент ПИ е задължено да се откаже от събиране на мита, което представлява финансово участие по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителницата, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по DEPBS, която следва да се предостави за тази сделка за износ, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията. Предвид гореизложеното се счита за целесъобразно оценката на ползата от DEPBS да се извършва чрез сумиране на кредитите от сделките за износ, осъществени по тази схема по време на ПРП.
(34)
Когато бяха отправени основателни искания, таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати от така установените кредити, така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на тази субсидия бе отнесен към общия експортен оборот през периода на разследването за целите на прегледа като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(35)
Размерът на субсидията, установен по отношение на тази схема по време на ПРП за заявителя, възлиза на 7,9 %.
3. Схема за насърчаване на износа чрез внос на производствено оборудване (Export Promotion Capital Goods Scheme, наричана по-нататък „EPCGS“)
а) Правно основание
(36)
Подробно описание на EPCGS се съдържа в глава 5 от „Политиката за ВТ 2004-2009 г.“ и „Политиката за ВТ 2009-2014 г.“, както и в глава 5 от „НП 2004-2009 г., том I“ и „НП 2009-2014 г., том I“.
б) Критерии за допустимост
(37)
В схемата могат да участват производители износители, търговци износители, „обвързани с“ поддържащи производители, и доставчици на услуги.
в) Прилагане на практика
(38)
При условие че поеме задължение да осъществява износ, на дружеството се разрешава да внася средства за производство (ново оборудване, а от април 2003 г. и употребявано оборудване на възраст до 10 години) при намалено мито. За целта ПИ издава лиценз по EPCGS след подаване на заявление и заплащане на такса. От април 2000 г. схемата предвижда намалена митническа ставка при внос в размер на 5 %, приложима за всякакво производствено оборудване, внесено по тази схема.
(39)
Притежателят на лиценз по EPCGS може да се снабдява с производствено оборудване и от местни източници. В такъв случай местният производител на производственото оборудване може да се ползва от безмитен внос за компонентите, необходими за изработването на това производствено оборудване. От друга страна, местният производител може да поиска ползването на планиран износ по отношение на доставката на производствено оборудване на притежателя на лиценз по EPCGS.
(40)
Установено бе, че заявителят е използвал тази схема по време на ПРП.
г) Заключение относно схемата EPCG
(41)
В рамките на EPCGS се предоставя субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Намаляването на митото представлява финансово участие от страна на ПИ, тъй като тази отстъпка намалява приходите на индийското правителство от дължими в противен случай мита. В допълнение на това от намаляването на митото произтича полза за износителя, тъй като спестените при вноса мита подобряват ликвидността на дружеството.
(42)
Освен това, съгласно нормативната уредба схемата EPCGS зависи от извършването на износ, тъй като подобни лицензи са свързани със задължение за осъществяване на износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(43)
Тази схема не може да се смята за допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Производственото оборудване не попада в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) от основния регламент, защото не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(44)
Размерът на субсидията бе изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесеното производствено оборудване, разпределени в рамките на период, който отразява обичайния срок на амортизация на такова производствено оборудване в съответния отрасъл. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до ПРП, бе коригиран с добавянето на лихва за този период, за да се отрази общата стойност на ползата във времето. За тази цел за подходящ бе счетен търговският лихвен процент, приложим в Индия по време на ПРП. В случаите, в които бяха отправени мотивирани искания, таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(45)
В съответствие с член 7, параграфи 2 и 3 от основния регламент размерът на тази субсидия беше отнесен към експортния оборот през ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведени, изнесени или транспортирани количества.
(46)
По отношение на вноса, осъществен по тази схема, при разследването бе установено наличието на някои суровини, които биха могли да се използват както за производството на разглеждания продукт, така и за производството на други продукти. Бе отбелязано обаче, че някои суровини са били използвани във фабрика, в която се произвежда само фолио от PET. Поради това за изчисляването на ползата за заявителя, знаменателят, който трябва да се използва за тези суровини, следва да бъде експортният оборот на разглеждания продукт, а не общият експортен оборот.
(47)
Размерът на субсидията, установен по отношение на тази схема по време на ПРП за заявителя, възлиза на 2,4 %.
4. Схема за предварителни разрешителни (Advance Authorisation Scheme, наричана по-нататък „AAS“)
а) Правно основание
(48)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от „Политиката за ВТ 2004-2009 г.“ и „Политиката за ВТ 2009-2014 г.“, както и в глави 4.1-4.30 от „НП 2004-2009 г., том I“ и „НП 2009-2014 г., том I“. По време на предишното разследване, довело до налагането на действащото окончателно изравнително мито съгласно Регламент (ЕО) № 367/2006, тази схема се наричаше „схема за предварителните лицензи“.
б) Критерии за допустимост
(49)
AAS се състои от шест подсхеми, които са описани по-подробно в съображение 50. Тези подсхеми се различават, inter alia, по отношение на допусканите до участие лица. Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ поддържащи производители, имат право да участват в AAS за „физически износ“ и в подсхеми на AAS за годишни потребности. Производителите износители, които доставят на крайния износител, имат право да участват в AAS за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки за категориите за „планиран износ“, посочени в параграф 8.2 от „Политиката по ВТ 2004-2009 г.“, например доставчиците на експортно ориентирани поделения, имат право да участват в подсхеми на AAS за планиран износ. И на последно място, междинните доставчици на производителите износители могат да получат свързаните с „планирания износ“ ползи в рамките на подсхемите „предварително нареждане за освобождаване“ и „насрещен вътрешен акредитив“.
в) Прилагане на практика
(50)
Предварителни разрешителни се издават за:
i) физически износ: това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на суровини за производството на конкретен краен продукт, предназначен за износ. „Физически“ в този контекст означава, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Разрешителното за внос и задължението за износ, включително видът на продукта, предназначен за износ, са посочени в лиценза;
ii) годишни потребности: това разрешително не е свързано с конкретен продукт за износ, а с по-широка група продукти (напр. химически продукти и свързани с тях продукти). Притежателят на лиценза може - до определен стойностен праг, определен в зависимост от постигнатите от него в миналото резултати по отношение на износа - да внася безмитно всякакви материали за производство, които да бъдат използвани за изработването на каквото и да е изделие, попадащо в групата продукти. Той може да изнася всеки продукт, който попада в групата и за който се били използвани освободени от мито суровини;
iii) междинни доставки: тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един-единствен продукт, предназначен за износ, като разделят производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинния продукт, може да внася безмитно суровините, като за целта може да получи разрешение за междинни доставки по AAS. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт;
iv) планиран износ: тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно суровини, които са нужни за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „планиран износ“ на категориите от клиенти, посочени в параграф 8.2, букви б)-е), ж), и) и й) от „Политиката по ВТ 2004-2009 г.“ Планираният износ се отнася за онези сделки, при които доставените стоки не напускат територията на страната. Няколко категории доставки се считат за планиран износ, при условие че стоките са произведени в Индия. Такъв е случаят например с доставката на стоки на експортно ориентирани поделения или на дружество, разположено в специална икономическа зона;
v) предварително нареждане за освобождаване (Advance Release Order, наричано по-нататък „ARO“): притежателят на разрешително по AAS, който възнамерява да доставя суровини от местни източници, вместо посредством пряк внос, може да използва ARO. В такива случаи предварителните разрешителни се признават за предварителни нареждания за освобождаване и се прехвърлят в полза на местния доставчик при доставката на посочените в тях суровини. Чрез прехвърлянето на ARO местният доставчик получава правото да се ползва от предимствата на „планирания износ“, предвидени в параграф 8.3 от „Политиката на ВТ за 2004-2009 г.“ (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайни акцизи). При механизма на ARO се възстановяват данъци и мита на доставчика, а не на крайния износител, под формата на отстъпки или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни суровини, така и за вносни;
vi) насрещен вътрешен акредитив: тази подсхема също се прилага за местните доставки на притежател на предварително разрешително. Притежателят на такова разрешително може да се обърне към банка за откриване на вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Разрешението ще бъде признато от банката за пряк внос само по отношение на стойността и обема на суровините, които са набавени на местния пазар, а не чрез внос. Местният доставчик ще има право да се ползва от предимствата на планирания износ, предвидени в параграф 8.3 от „Политиката по ВТ 2004-2009 г.“ (т.е. AAS за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при планиран износ и възстановяване на крайни акцизи).
(51)
Заявителят е получил отстъпки по схемата AAS във връзка с разглеждания продукт през ПРП. Заявителят е използвал една от подсхемите, а именно AAS за „физически износ“. Следователно не е необходимо да се установява дали останалите неизползвани подсхеми подлежат на изравнителни мерки.
(52)
За целите на извършването на проверки от страна на индийските власти притежателят на предварително разрешително е правно задължен да води „вярна и точна отчетност за потреблението и използването на безмитни вносни стоки/стоки от вътрешния пазар“ в определен формат (глави 4.26 и 4.30 и допълнение 23 към „НП 2004-2009 г., том I“ и „НП 2009-2014 г., том I“), т.е. регистър на действителното потребление. Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава свидетелство, удостоверяващо че предвидените регистри и съответните записи са били проверени и че информацията, представена съгласно допълнение 23, е вярна и точна във всяко едно отношение.
(53)
По отношение на подсхемата, използвана по време на ПРП от заявителя, а именно „физически износ“, разрешението за внос и задължението за износ са определени по обем и по стойност от ПИ и са отразени в разрешителното. В допълнение към това, към момента на вноса и износа държавните служители трябва да отразят в разрешителното съответните сделки. Обемът на вноса, разрешен по схемата AAS, се определя от ПИ въз основа на SION, които са установени за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Внасяните суровини не могат да се прехвърлят и трябва да бъдат използвани за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на предвидения срок след издаването на лиценза (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца всяко).
(54)
Настоящото разследване за целите на междинния преглед установи, че определените от индийските власти изисквания за проверка не се спазват и все още не са проверени на практика. Заявителят не е създал система, с която да бъде проверено кои суровини са били използвани при производството на продукта за износ и в какви количества, както се изисква съгласно Политиката за ВТ (допълнение 23) и в съответствие с приложение II, част II, точка 4 от основния регламент. В действителност липсваха данни за реалното потребление.
(55)
Промените в управлението на политиката за ВТ за периода 2004-2009 г., които започнаха да се прилагат през есента на 2005 г. (задължително изпращане на регистъра на потреблението до индийските власти в контекста на процедурата по изкупуването), до момента не са прилагани по отношение на заявителя. Така прилагането на практика на това изискване не можеше да бъде проверено на този етап.
г) Заключение по отношение на схемата AAS
(56)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, т.е. представлява финансово участие на ПИ, от което произтичат ползи за разследвания износител.
(57)
В допълнение на това подсхемата „физически износ“ в рамките на схемата за предварителни разрешителни несъмнено зависи съгласно нормативната уредба от извършването на износ и следователно се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент. Без поемане на задължение за износ за никое дружество не могат да произтекат ползите по тази схема.
(58)
Подсхемата, използвана в настоящия случай, не може да бъде разглеждана като допустима система за възстановяване на мита или система за възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Тя не съответства на правилата, определени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. ПИ не е приложило ефективно нито старата, нито новата система или процедура за проверка, посредством която да се установи дали и в какви количества са били вложени суровини в производството на изнасяния продукт (приложение II, част II, точка 4 от основния регламент, а по отношение на системите за възстановяване за заместители - приложение III, част II, точка 2 от основния регламент). SION за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. Самите SION не могат да се разглеждат като система за проверка на действителното потребление, тъй като тези стандартни норми не дават възможност на ПИ да извършва достатъчно точни проверки на количествата суровини, вложени в производството на изнасяния продукт. Освен това ПИ не е провело допълнителна проверка въз основа на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква, когато не е налице ефективно прилагана система за проверка (приложение II, част II, точка 5 и приложение III, част II, точка 3 от основния регламент).
(59)
Следователно тази подсхема подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(60)
При липсата на разрешени системи за възстановяване на мита или системи за възстановяване за заместители подлежащата на изравнителни мерки полза е освобождаването от всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на влаганите в продукта суровини. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент предвижда не само изравнителни мерки, които да компенсират „прекомерно“ освобождаване от мита. В съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент прекомерното освобождаване от мита може да доведе до изравнителни мерки, само когато са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В настоящия случай обаче тези условия не бяха изпълнени. Следователно, ако бъде установено, че не е проведено подходящо наблюдение, горното изключение за схемите за възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителни мерки спрямо сумата на неплатените мита (приходи, от които правителството се е отказало), а не спрямо предполагаемото прекомерно освобождаване. Както е посочено в приложение II, раздел II и приложение III, раздел II от основния регламент, тежестта за изчисляването на прекомерното освобождаване не пада върху разследващия орган. Напротив, съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент, той трябва само да установи наличието на достатъчно доказателства, които да опровергаят целесъобразния характер на системата за проверка, чието наличие се твърди.
(61)
Размерът на субсидията за заявителя, който е използвал AAS, бе изчислен въз основа на вносните мита, от които правителството се е отказало (основните мита и специалните допълнителни мита) върху суровините, внесени по подсхемата по време на ПРП (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, чието плащане е било необходимо за получаването на субсидията, бяха приспаднати от размера на субсидията при направено мотивирано искане за това. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидията бе отнесен към експортния оборот на разглеждания продукт по време на ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(62)
Размерът на субсидията, установен по отношение на тази схема по време на ПРП за заявителя, възлиза на 0,2 %.
5. Капиталови субсидии (Capital Subsidies, наричани по-нататък „CS“)
а) Правно основание
(63)
При предходните разследвания по отношение на фолио от PET, в това число и разследването, довело до налагането с Регламент (ЕО) № 367/2006 на действащото окончателно изравнително мито, бяха разгледани няколко публични схеми на Индия, включващи предоставяне на насърчителни мерки на местни дружества. Публичните схеми попадат в позиция „Схема с пакет от насърчителни мерки“, тъй като могат да включват различни видове насърчителни мерки. При предходното разследване бе установено, че на дадено дружество може да бъде предоставено правото да се възползва от предимства по схемата със „Сертификата за допустимост“ или в „Сертификата за право на участие“. Въпреки това, както и при настоящото разследване, е възможно наличието на ad hoc субсидии, като например капиталовите субсидии.
б) Критерии за допустимост
(64)
За да могат да участват, по правило дружествата трябва да инвестират в по-слабо развити райони на даден щат, като създават ново промишлено предприятие, като правят широкомащабни капиталовложения или разнообразяват съществуващи промишлени предприятия.
в) Прилагане на практика
(65)
Съгласно отговорите на въпросника през 2009 г. заявителят е получил значителна по размер сума като капиталова субсидия за създаването на нови производствени съоръжения от правителството на Uttar Pradesh. Беше обяснено, че получаването на тази капиталова субсидия е свързано със създаването на нови производствени съоръжения, т.е. с покриването на разходите за инвестиции, направени от заявителя. Според заявителя се отнася за обикновена субсидия под формата на кредит за подобряване на равнопоставеността.
(66)
Разследването установи също така, че поради предварително направени инвестиции заявителят има право на възстановяване на ДДС и на централния данък върху продажбите от страна на департамента по търговските данъци в Uttar Pradesh. В „Сертификата за допустимост“ е налице максимална сума, която дружеството може да поиска. Схемата е била използвана от дружеството в продължение на четири години. Всеки месец е било искано възстановяването на ДДС и на централния данък, наложени върху продажбите, реализирани съответно на територията на щата и между различните щати, включително и по време на ПРП.
г) Заключение
(67)
Капиталовата субсидия е директен трансфер на средства, т.е. това е предоставяне на безвъзмездни средства на заявителя. Това е субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка i) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Тя се явява финансово участие на органите на местната власт на Uttar Pradesh, от което произтича директна полза на заявителя.
(68)
Чрез възстановяването на ДДС и на централния данък върху продажбите се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и на член 3, параграф 2 от основния регламент. Възстановяването се явява финансово участие на органите на местната власт на Uttar Pradesh, тъй като тази отстъпка намалява приходите им от данъци, които иначе са дължими. Освен това от възстановяването на данъците произтича полза за заявителя, тъй като спестените данъци подобряват неговата ликвидност.
(69)
Съгласно нормативната уредба субсидиите не зависят от извършването на износ. Поради липсата на съдействие от страна на властите в Uttar Pradesh обаче Комисията не бе в състояние да направи окончателно заключение за тази схема по отношение на специфичността и приложението на практика на тази уредба и по отношение на свободата на действие, с която се ползва предоставящият орган при вземането на решение по заявленията. Не може да се определи със сигурност дали са изпълнени условията, посочени в член 4, параграф 2, първа алинея, буква б), предвид факта, че не бе възможно да се установи дали органите на местно самоуправление на Uttar Pradesh са прилагали обективни критерии или условия за предоставянето на субсидията. Следователно, макар да бе доказано, че схемата не е специфична по закон, все още не е ясно установено, че тя не е специфична на практика. В резултат от това схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 2, първа алинея, буква в) и член 4, параграф 2, четвърта алинея от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(70)
По отношение на капиталовата субсидия, получена за изграждането на нови производствени съоръжения, размерът на субсидията бе изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на разпределянето на субсидията за период, който съответства на периода на нормалната амортизация/на полезния живот на капиталовите стоки в посочения отрасъл, тъй като субсидията може да бъде свързана с придобиването на дълготрайни активи. Към така изчисления размер бяха добавени лихви, за да бъде отразена пълната стойност на ползата във времето. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия по време на периода на разследването за целите на прегледа. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията бе отнесен впоследствие към общия експортен оборот и продажбите на вътрешния пазар на дружеството по време на ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(71)
По отношение на възстановяването на ДДС и на централния данък върху продажбите размерът на субсидията бе изчислен въз основа на общо възстановените суми по време на ПРП. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) бе отнесен впоследствие към общия експортен оборот и продажбите на вътрешния пазар на дружеството по време на ПРП като подходящ знаменател, тъй като субсидията не зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(72)
Въз основа на гореизложеното размерът на субсидията, установена за заявителя по отношение на посочените капиталови субсидии по време на ПРП, възлиза на 0,5 %.
6. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(73)
По отношение на заявителя понастоящем се прилага изравнително мито в размер на 19,1 %.
(74)
В хода на настоящия частичен междинен преглед бе установено, че размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии за заявителя, изразен ad valorem, е 11,0 %, както е посочено по-долу:
СХЕМА→
DEPBS (11)
EPCGS (11)
AAS (11)
CS
Общо
ДРУЖЕСТВО↓
%
%
%
%
%
Vacmet India Limited
7,9
2,4
0,2
0,5
11,0
(75)
Предвид горното се заключава, че равнището на субсидиране по отношение на разглеждания производител износител е намаляло.
7. Изравнителни мерки
(76)
Проверено бе дали би могло да се счита, че изменените обстоятелства по отношение на разгледаните схеми са с дълготраен характер.
(77)
Разследването потвърди, че размерът на субсидията за заявителя е намалял до стойности, далеч по-ниски от митническата ставка, приложима понастоящем за него. Това намаление на общата сума на субсидията се дължи най-вече на значителния спад на ползите, които могат да бъдат получени по схемата DEPBS. Въз основа на гореизложеното изглежда, че има данни, сочещи, че заявителят ще продължи и в бъдеще да получава субсидии в по-малък размер от този, който се прилага понастоящем по отношение на него.
(78)
След като бе доказано, че заявителят получава субсидиране в много по-малък размер, отколкото преди и вероятно ще продължи да получава субсидии в по-малък размер от този, установен в първоначалното разследване, нивото на тази мярка следва да бъде изменено с оглед на новите констатации.
(79)
Предвид горното, измененото изравнително мито следва да се определи въз основа на новото равнище на субсидиране, установено при настоящия частичен междинен преглед, тъй като маржът на вреда, изчислен при първоначалното разследване във връзка със субсидиран внос, е по-висок.
(80)
В съответствие с член 24, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 597/2009 не се допуска едновременно налагане на антидъмпингово и изравнително мито за един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на субсидиране на износа. Като се има предвид обаче, че антидъмпинговото мито, установено за заявителя в резултат на паралелното междинно антидъмпингово преразглеждане, се равнява на 0 % за разглеждания продукт, подобна ситуация не е налице в настоящия случай.
(81)
Във връзка с митническата ставка, приложима понастоящем за вноса на разглеждания продукт от производители износители, които не са посочени поименно в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006, т.е. митото, посочено в регламента като приложимо за „всички останали дружества“ в Индия, се отбелязва, че действителните обстоятелства по разследваните схеми, както и изравнителните мерки, на които те подлежат, не са се променили от предходното разследване. Поради това няма основания за преизчисляване на субсидията и на митническите ставки на тези дружества. Следователно митническите ставки, приложими за всички дружества, с изключение на заявителя, остават непроменени.
(82)
Заинтересованите страни бяха уведомени за съществените факти и съображения, на които се основаваше намерението да се предложи изменение на митническата ставка, приложима за заявителя, и им бе предоставена възможност да направят коментари.
(83)
Представени от страните устни и писмени коментари бяха взети под внимание и при необходимост окончателните констатации бяха съответно изменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Таблицата в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 се изменя, като се вмъква следното:
„Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, India
11,0
A992“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 28 февруари 2011 година.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 206/2011,
annettu 28 päivänä helmikuuta 2011,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 367/2006 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan, 19 artiklan 1 kohdan ja 22 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Aiempi tutkimus ja voimassa olevat tasoitustoimenpiteet
(1)
Neuvosto otti joulukuussa 1999 asetuksella (EY) N:o 2597/1999 (2) käyttöön lopullisen tasoitustullin tuotaessa Intiasta peräisin olevaa polyeteenitereftalaattikalvoa (PET-kalvoa), joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’. Toimenpiteet olivat tietyiltä nimeltä mainituilta viejiltä peräisin olevaan tuontiin sovellettava arvoon perustuva 3,8-19,1 prosentin tasoitustulli ja muilta yrityksiltä peräisin olevaa tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevassa tuonnissa sovellettava 19,1 prosentin jäännöstulli. Alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjakso kattoi 1 päivän lokakuuta 1997 ja 30 päivän syyskuuta 1998 välisen ajan.
(2)
Perusasetuksen 18 artiklan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen neuvosto antoi maaliskuussa 2006 asetuksen (EY) N:o 367/2006 (3), jolla pidettiin voimassa asetuksella (EY) N:o 2597/1999 käyttöön otettu lopullinen tasoitustulli Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa. Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso kattoi 1 päivän lokakuuta 2003 ja 30 päivän syyskuuta 2004 välisen ajan.
(3)
Neuvosto muutti elokuussa 2006 asetuksella (EY) N:o 1288/2006 (4) yhden intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaan tukeen liittyvän välivaiheen tarkastelun jälkeen lopullista tasoitustullia, joka tälle yritykselle oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006.
(4)
Neuvosto muutti syyskuussa 2007 asetuksella (EY) N:o 1124/2007 (5) toisen intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaan tukeen liittyvän osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen lopullista tasoitustullia, joka tälle yritykselle oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006.
(5)
Neuvosto muutti tammikuussa 2009 asetuksella (EY) N:o 15/2009 (6) komission omasta aloitteestaan vireillepaneman, viiden intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaa tukea koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen kyseisille yrityksille asetuksella (EY) N:o 367/2006 määrättyä lopullista tasoitustullia ja asetuksella (EY) N:o 1292/2007 (7) määrättyjä lopullisia polkumyyntitulleja.
(6)
Neuvosto muutti syyskuussa 2010 täytäntöönpanoasetuksella (EY) N:o 579/2010 (8) intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaan tukeen liittyvän osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen lopullista tasoitustullia, joka tälle yritykselle oli määrätty asetuksella (EY) N:o 367/2006.
(7)
On huomattava, että Vacmet India Limited -yritykseen sovelletaan tällä hetkellä 19,1 prosentin suuruista tasoitustullia asetuksen (EY) N:o 367/2006 perusteella.
2. Voimassa olevat polkumyyntitoimenpiteet
(8)
On huomattava, että Vacmet India Limited -yritykseen sovelletaan 17,3 prosentin suuruista jäännöspolkumyyntitullia asetuksen (EY) N:o 1292/2007 perusteella.
3. Osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille paneminen
(9)
Komissio sai 7 päivänä elokuuta 2009 perusasetuksen 19 artiklan mukaista osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön. Pyynnön esitti intialainen vientiä harjoittava tuottaja Vacmet India Limited, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, ja se rajoittui tuen tarkasteluun. Pyynnön esittäjä väitti pyynnössään, että olosuhteet, joiden perusteella toimenpiteet oli otettu käyttöön, olivat muuttuneet ja että muutokset olivat luonteeltaan pysyviä. Pyynnön esittäjä toimitti alustavaa näyttöä siitä, että tuen vaikutusten korjaaminen ei enää edellytä nykytasoisen toimenpiteen soveltamista.
(10)
Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanoa varten oli olemassa riittävä näyttö, mistä syystä se ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä14 päivänä tammikuuta 2010 julkaistussa ilmoituksessa (9), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, panevansa perusasetuksen 19 artiklan nojalla vireille osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoitettiin koskemaan tuen tarkastelua pyynnön esittäjän osalta.
(11)
Osittaista välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa arvioitiin myös, onko tarkastelun tulosten perusteella tarpeen muuttaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin tällä hetkellä sovellettavaa tullia niiden asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joita ei mainita erikseen asetuksen (EY) N:o 367/2006 2 artiklan 1 kohdassa, eli ”kaikkiin muihin yrityksiin” Intiassa sovellettavaa tullia.
(12)
Komissio ilmoitti myös 14 päivänä tammikuuta 2010Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (10) panevansa vireille polkumyyntitoimenpiteitä koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun, joka rajoitettiin koskemaan polkumyynnin tarkastelua pyynnön esittäjän osalta.
4. Tutkimus
(13)
Tuen tasoa koskenut tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja 31 päivän joulukuuta 2009 välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’.
(14)
Komissio ilmoitti virallisesti osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan tutkimuksen vireillepanosta pyynnön esittäjälle, Intian viranomaisille ja unionin tuotannonalalle. Asiaan liittyville osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja tulla kuulluiksi.
(15)
Saadakseen tutkimuksen kannalta välttämättömät tiedot komissio lähetti kyselylomakkeen pyynnön esittäjälle. Kyselylomake lähetettiin myös Intian viranomaisille.
(16)
Pyynnön esittäjä toimi täysin yhteistyössä tutkimuksessa, mutta asiaan liittyvät Intian viranomaiset eivät palauttaneet kyselylomakevastausta annetussa määräajassa. Komissio hankki ja tarkisti kaikki tuen määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Pyynnön esittäjän tiloihin tehtiin tarkastuskäynti.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(17)
Tässä tarkastelussa tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönotosta annetussa asetuksessa (asetus (EY) N:o 367/2006) määritelty tuote eli Intiasta peräisin oleva polyeteenitereftalaattikalvo (PET-kalvo), joka nykyisin luokitellaan CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90.
2. Samankaltainen tuote
(18)
Aiempien tutkimusten tapaan tässä tutkimuksessa todettiin, että Intiassa tuotetuilla ja unioniin viedyillä PET-kalvoilla sekä Intian kotimarkkinoilla tuotetuilla ja myydyillä PET-kalvoilla samoin kuin unionin tuottajien EU:ssa tuottamilla ja myymillä PET-kalvoilla on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset.
(19)
Tämän vuoksi näitä tuotteita pidetään perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
C. TUETTU TUONTI
1. Johdanto
(20)
Komissio tutki pyynnön esittäjän ja unionin tuotannonalan toimittamien tietojen perusteella seuraavia järjestelmiä, joissa oli esitettyjen väitteiden mukaan myönnetty tukea:
a)
tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme);
b)
tuotantohyödykkeiden tuontia etuustullein koskeva järjestelmä (Export Promotion Capital Goods Scheme);
c)
ennakkohyväksyntäjärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, entinen Advance Licence Scheme);
d)
pääomatuet
(21)
Edellä a-c alakohdassa mainitut järjestelmät perustuvat 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade Act 1992) nro 22/1992, jäljempänä ’ulkomaankauppalaki’. Ulkomaankauppalailla Intian viranomaiset valtuutetaan antamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Nämä tiedonannot esitetään tiivistelmänä ulkomaankauppapolitiikkaa, jäljempänä ’FT-policy’, koskevissa asiakirjoissa, jotka kauppaministeriö julkaisee viiden vuoden välein ja joita päivitetään säännöllisesti. Tämän tapauksen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kannalta merkityksellisiä ovat kaksi ulkomaankauppapolitiikkaa käsittelevää asiakirjaa eli ”FT-policy 04-09” ja ”FT-policy 09-14”. Lisäksi Intian viranomaiset esittelevät ”FT-policy 04-09”- ja ”FT-policy 09-14” -asiakirjoja koskevia menettelyjä käsikirjassa ”Handbook of Procedures, Volume I”, jäljempänä ’HOP I 04-09’ ja ’HOP I 09-14’. Myös kyseinen menettelykäsikirja saatetaan ajan tasalle säännöllisesti.
(22)
Uttar Pradeshin osavaltion viranomaiset hallinnoivat d alakohdassa mainittua järjestelmää.
2. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
a) Oikeusperusta
(23)
DEPBS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FT-policy 04-09 -asiakirjan ja FT-policy 09-14 -asiakirjan kohdassa 4.3 sekä HOP I 04-09 -käsikirjan ja HOP I 09-14 -käsikirjan luvussa 4.
b) Tukikelpoisuus
(24)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) DEPBS-järjestelmän käytännön toteutus
(25)
Viejä voi hakea DEPBS-hyvityksiä, jotka lasketaan prosenttiosuutena järjestelmän mukaisesti vietyjen tuotteiden arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet tällaiset DEPBS-prosenttiosuudet useimmille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Osuudet on määritetty tuotantopanoksia ja myyntiä koskevien vakionormien (Standard Input/Output Norms, SION) perusteella, ja niissä otetaan huomioon tuonnin oletettu osuus vientituotteeseen käytetyistä tuotantopanoksista ja kyseisestä oletetusta tuonnista kannettu tulli riippumatta siitä, onko tuontitullit tosiasiallisesti maksettu vai ei.
(26)
Yrityksen on tämän järjestelmän eduista hyötyäkseen harjoitettava vientiä. Vientihetkellä viejän on ilmoitettava Intian viranomaisille, että vienti tapahtuu DEPBS-järjestelmän mukaisesti. Tavaroiden vientiä varten Intian tulliviranomaiset antavat lähetysmenettelyn aikana viennin lähetysasiakirjan. Asiakirjasta käy ilmi muun muassa kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Tässä vaiheessa viejä tietää, kuinka suuren edun se saa. Sen jälkeen kun tulliviranomaiset ovat antaneet kyseisen asiakirjan, Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa DEPBS-hyvityksen myöntämiseen.
(27)
Todettiin myös, että Intian kirjanpitonormien mukaisesti DEPBS-hyvitykset on vientivelvoitteen täytyttyä mahdollista kirjata tileihin suoriteperusteella tulona. Näitä hyvityksiä voidaan käyttää minkä tahansa tavaroiden - tuotantohyödykkeitä ja tuontirajoitusten alaan kuuluvia tavaroita lukuun ottamatta - myöhemmin tapahtuvan tuonnin tullien maksamiseen. Hyvityksiä käyttäen tuodut tavarat voidaan myydä kotimarkkinoilla (jolloin niihin sovelletaan liikevaihtoveroa) tai käyttää muutoin. DEPBS-hyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä ja voimassa 12 kuukauden ajan niiden myöntämisestä.
(28)
DEPBS-hyvitysten hakemukset tehdään sähköisesti, ja ne voivat kattaa rajoittamattoman määrän vientitapahtumia. Tiukkoja määräaikoja ei tosiasiallisesti sovelleta. DEPBS:n hallinnointiin käytettävä sähköinen järjestelmä ei automaattisesti sulje pois vientitapahtumia, joissa ei noudateta HOP I 04-09 ja 09-14 -käsikirjan luvussa 4.47 mainittuja hakumääräaikoja. Lisäksi HOP I 04-09 ja 09-14 -käsikirjan 9.3 kohdassa todetaan selvästi, että määräajan jälkeen jätetyt hakemukset voidaan aina hyväksyä pienen sakkomaksun (10 prosenttia hyvityksestä) suorittamista vastaan.
(29)
Pyynnön esittäjän todettiin käyttäneen tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) DEPBS-järjestelmää koskevat päätelmät
(30)
DEPBS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. DEPBS-hyvityksissä on kyse Intian viranomaisten taloudellisesta tuesta, sillä hyvitystä käytetään aikanaan tuontitullien maksamiseen, mikä vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi DEPBS-hyvityksestä koituu etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(31)
Lisäksi DEPBS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista.
(32)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) edellytysten mukainen. Viejää ei velvoiteta tosiasiallisesti käyttämään tullitta tuotuja tavaroita tuotantoprosessissa, eikä hyvityksen määrää lasketa tosiasiallisesti käytettyjen tuotantopanosten perusteella. Käytössä ei myöskään ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i kohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada DEPBS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että kyseinen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada DEPBS-järjestelmän etuuksia.
e) Tuen määrän laskeminen
(33)
Perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan ja tätä järjestelmää varten asetuksessa (EY) N:o 367/2006 vahvistetun laskentamenetelmän mukaisesti tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä laskettiin sen edun mukaan, joka vastaanottajalle todettiin koituneen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tässä yhteydessä katsottiin, että etu koituu vastaanottajalle sillä hetkellä, kun vientitapahtuma suoritetaan järjestelmän mukaisesti. Kyseisellä hetkellä Intian viranomaisten on siis luovuttava tulleista, ja tämä luopuminen on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea. Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa tuen myöntämiseen sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet viennin lähetysasiakirjan, josta käy ilmi muun muassa kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Edellä mainitun perusteella on asianmukaista pitää DEPBS-järjestelmästä saatua etua järjestelmän mukaisista vientitapahtumista tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana hankittujen hyvitysten summana.
(34)
Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin näin määritellyistä hyvityksistä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö, ja näin saatiin tuen määrä (osoittaja). Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kokonaisviennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(35)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 7,9 prosenttia.
3. Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Oikeusperusta
(36)
EPCGS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FT-policy 04-09 -asiakirjan ja FT-policy 09-14 -asiakirjan luvussa 5 sekä HOP I 04-09 -käsikirjan ja HOP I 09-14 -käsikirjan luvussa 5.
b) Tukikelpoisuus
(37)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin ja palveluntarjoajiin.
c) Käytännön toteutus
(38)
Tiettyihin vientivelvoitteisiin sitoutunut yritys voi tuoda (uusia ja huhtikuusta 2003 myös käytettyjä, enintään kymmenen vuotta vanhoja) tuotantohyödykkeitä alennetulla tullilla. Intian viranomaiset antavat tätä varten pyynnöstä maksullisen EPCGS-lisenssin. Huhtikuusta 2000 lähtien järjestelmässä on sovellettu kaikkiin sen mukaisesti tuotuihin tuotantohyödykkeisiin alennettua 5 prosentin tuontitullia.
(39)
EPCGS-lisenssin haltija voi hankkia tuotantohyödykkeet myös kotimarkkinoilta. Tällöin tuotantohyödykkeiden kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi tuoda tullitta maahan kyseisten tuotantohyödykkeiden valmistuksessa tarvittavia aineksia. Vaihtoehtoisesti kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi saada vientiin rinnastettavassa toiminnassa saatavat edut toimittaessaan tuotantohyödykkeitä EPCGS-lisenssin haltijalle.
(40)
Pyynnön esittäjän todettiin käyttäneen tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) EPCGS-järjestelmää koskevat päätelmät
(41)
EPCGS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tullinalennus on Intian viranomaisten taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi tullinalennuksesta koituu etua viejälle, koska tullien kantamatta jättäminen tuonnin yhteydessä lisää tämän maksuvalmiutta.
(42)
EPCGS-järjestelmä on myös oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, koska lisenssejä ei voi saada ilman sitoumusta viedä tuotteita. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
(43)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Tuotantohyödykkeet eivät kuulu tällaisten sallittujen järjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa.
e) Tuen määrän laskeminen
(44)
Tuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotantohyödykkeiden tuonnissa kantamattomien tullien perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa näiden tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa kyseisellä teollisuudenalalla. Vakiintuneen käytännön mukaisesti näin laskettua tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle kohdennettua määrää on oikaistu lisäämällä siihen kyseisen ajanjakson korko, jotta se paremmin ilmentäisi ajan myötä saavutetun edun arvoa. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Intiassa voimassa ollutta kaupallista korkoa pidettiin soveltuvana korkona tähän tarkoitukseen. Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tästä määrästä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö.
(45)
Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tutkimusajanjakson viennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(46)
Järjestelmän perusteella tapahtuneen tuonnin osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että monia tuotuja tuotantopanoksia voitiin käyttää sekä tarkasteltavana olevan tuotteen että muiden tuotteiden tuotantoon. Joitakin tuotantopanoksia käytettiin kuitenkin tuotantoyksikössä, joka tuottaa yksinomaan PET-kalvoa. Sen vuoksi pyynnön esittäjän saaman edun laskemisessa näiden tuotantopanosten osalta käytettävä nimittäjä on tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihto eikä kokonaisviennin liikevaihto.
(47)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 2,4 prosenttia.
4. Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
a) Oikeusperusta
(48)
Järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FT-policy 04-09 -asiakirjan ja FT-policy 09-14 -asiakirjan kohdassa 4.1.1-4.1.14 sekä HOP I 04-09 -käsikirjan ja HOP I 09-14 -käsikirjan luvussa 4.1-4.30. Järjestelmän nimi oli ennakkolisenssijärjestelmä (Advance Licence Scheme) aiemman tutkimuksen aikaan, joka johti tällä hetkellä voimassa olevan lopullisen tasoitustullin käyttöönottoon asetuksella (EY) N:o 367/2006.
b) Tukikelpoisuus
(49)
AAS-järjestelmään kuuluu kuusi alajärjestelmää, joita kuvataan tarkemmin 50 kappaleessa. Kyseiset alajärjestelmät eroavat toisistaan muun muassa tukikelpoisuusvaatimusten suhteen. Valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin, voivat hakea tosiasiallisen maastaviennin AAS-tukea ja vuotuisten tarpeiden mukaista AAS-tukea. Lopulliselle viejälle tavaraa toimittavat valmistajaviejät voivat saada välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Pääurakoitsijat, jotka toimittavat tavaraa FT-policy 04-09 -asiakirjan 8.2 kohdassa mainituille vientiin rinnastettavaa toimintaa harjoittaville tahoille, kuten vientiin suuntautuneiden yksiköiden toimittajille, voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan AAS-tukea. Valmistajaviejille tavaraa toimittavat välitoimittajat voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan tukea ennakkoluovutusta sekä kotimaisia rembursseja ja vastarembursseja koskevien AAS-alajärjestelmistä.
c) Käytännön toteutus
(50)
Ennakkolupia voidaan myöntää seuraavasti:
i) Tosiasiallinen vienti: Tämä on alajärjestelmistä tärkein. Siinä voidaan tuoda tuotantopanoksia tullitta tietyn vientituotteen valmistukseen. Tosiasiallisella viennillä tarkoitetaan tässä yhteydessä sitä, että vientituote on vietävä Intian alueelta. Lisenssissä mainitaan tuonnin tullihelpotukset ja vientivelvoitteet sekä vientituotteen tyyppi.
ii) Vuotuiset tarpeet: Vuotuisia tarpeita koskevia lupia ei ole liitetty tiettyyn vientituotteeseen, vaan laajempaan tuoteryhmään (esimerkiksi kemialliset tuotteet ja niihin liittyvät tuotteet). Lisenssinhaltija voi (aiemman viennin mukaan määräytyvään tiettyyn enimmäisarvoon saakka) tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita käytetään minkä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvan tuotteen valmistukseen. Se voi viedä mitä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvaa valmista tuotetta, jonka valmistukseen on käytetty kyseisiä tullitta tuotuja aineksia.
iii) Välituotetoimitukset: Tämä alajärjestelmä kattaa tapaukset, joissa kaksi valmistajaa aikoo tuottaa yhtä vientituotetta jakamalla tuotantoprosessin keskenään. Valmistajaviejä, joka tuottaa välituotetta, voi tuoda tuotantopanosmateriaaleja tullitta ja saada tähän tarkoitukseen välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Lopullinen viejä saattaa valmistuksen loppuun, ja sillä on velvollisuus viedä valmis tuote.
iv) Vientiin rinnastettava toiminta: Tässä alajärjestelmässä päähankkija voi tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita tarvitaan sellaisten tuotteiden valmistukseen, joita myydään vientitavaroihin rinnastettavina tuotteina FT-policy 04-09 -asiakirjan kohdan 8.2 alakohdissa b-f, g, i ja j mainituille asiakasryhmille. Vientiin rinnastettavalla toiminnalla tarkoitetaan sellaisia liiketoimia, joissa toimitetut tavarat eivät poistu maasta. Eräitä toimituksia pidetään vientiin rinnastettavina edellyttäen, että tavarat on valmistettu Intiassa, esimerkiksi tavaratoimituksia vientiin suuntautuneille yksiköille tai erityistalousalueille sijoittautuneille yrityksille.
v) Ennakkoluovutusasiakirjat (ARO): Ennakkoluvan haltija, joka aikoo suoran tuonnin sijasta hankkia tuotantopanokset kotimarkkinoilta, voi halutessaan käyttää niiden hankkimiseen ARO-asiakirjoja. Tällöin ennakkoluvat vahvistetaan ARO-asiakirjoiksi ja siirretään kotimaiselle toimittajalle niissä eriteltyjen tuotantopanosten toimituksen yhteydessä. ARO-asiakirjat oikeuttavat kotimaisen toimittajan tiettyihin vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviin etuihin, joita selostetaan FT-policy 04-09 -asiakirjan 8.3 kohdassa (välitoimituksia / vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus). ARO-järjestelmässä verot ja tullit palautetaan tuotteen toimittajalle eikä lopulliselle viejälle tullinpalautusjärjestelmässä. Verot/tullit voidaan palauttaa sekä kotimarkkinoilta hankittuja että tuotuja tuotantopanoksia käytettäessä.
vi) Kotimaiset remburssit ja vastaremburssit: Myös tämä alajärjestelmä koskee kotimarkkinatoimituksia ennakkoluvan haltijalle. Ennakkoluvan haltija voi pyytää pankilta kotimaisen remburssin avaamista kotimaisen toimittajan hyväksi. Pankki kirjaa lupaan suorassa tuonnissa ainoastaan sellaisten tavaroiden arvon ja määrän, jotka on hankittu kotimarkkinoilta tuonnin sijaan. Kotimainen toimittaja voi saada tiettyjä vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviä etuja, joita selostetaan FT-policy 04-09 -asiakirjan 8.3 kohdassa (välitoimituksia / vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus).
(51)
Pyynnön esittäjä sai tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla AAS-järjestelmästä etuja, jotka liittyivät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Pyynnön esittäjä käytti yhtä alajärjestelmää eli tosiasiallisen maastaviennin AAS-järjestelmää. Näin ollen ei ole tarpeen määrittää tasoitustoimenpiteiden soveltamisen mahdollisuutta muiden - käyttämättömien - alajärjestelmien suhteen.
(52)
Intian viranomaisten suorittamien tarkastusten helpottamiseksi ennakkohyväksynnän haltija on laissa velvoitettu tekemään määrämuotoinen, totuudenmukainen ja asianmukainen selvitys tullitta tuotujen / kotimarkkinoilta hankittujen tuotteiden kulutuksesta ja käytöstä (HOP I 04-09 -käsikirjan ja HOP I 09-14 -käsikirjan 4.26 ja 4.30 kohdat sekä lisäys 23) eli pitämään rekisteriä todellisesta kulutuksesta. Ulkopuolisen laillistetun tilintarkastajan / kustannusten ja töiden tarkastajan on varmennettava tämä rekisteri ja annettava todistus, jossa vahvistetaan, että määrätyt rekisterit ja niihin liittyvät tallenteet on tarkastettu ja että lisäyksen 23 mukaisesti toimitetut tiedot ovat kaikilta osin totuudenmukaiset ja asianmukaiset.
(53)
Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana pyynnön esittäjän käyttämän alajärjestelmän (tosiasiallinen maastavienti) osalta Intian viranomaiset määräävät sekä tuonnin tullihelpotusten että vientivelvoitteiden määrästä ja arvosta, ja ne kirjataan lupaan. Lisäksi vienti- ja tuontihetkellä viranomaiset kirjaavat vastaavat tapahtumat lupaan. Intian viranomaiset päättävät tämän järjestelmän mukaisesti tapahtuvan tuonnin määrän niin sanottujen SION-vakionormien perusteella, jotka ovat olemassa useimmista tuotteista, myös tarkasteltavana olevasta tuotteesta. Tuodut tuotantopanokset eivät ole siirrettävissä, ja ne on käytettävä tietyn vientituotteen valmistamiseen. Vientivelvoite on täytettävä lisenssin antamisen jälkeen ennalta määrätyssä määräajassa (24 kuukauden määräaika, jota voidaan pidentää kahdesti kuudella kuukaudella).
(54)
Tässä välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa vahvistettiin, että Intian viranomaisten määräämiä tarkastusvaatimuksia ei noudatettu eikä testattu käytännössä. Pyynnön esittäjällä ei ollut käytössä järjestelmää, jolla voitaisiin todentaa, mitä tuotantopanoksia vientituotteen valmistukseen käytettiin ja missä määrin, kuten FT-policy-asiakirjan lisäyksessä 23 ja perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 kohdassa edellytetään. Tosiasiallisesta kulutuksesta ei itse asiassa ollut mitään kirjanpitoa.
(55)
Syksyllä 2005 voimaantulleita muutoksia FT-policy 2004-2009 -asiakirjan hallinnossa (kulutusrekisteri on lähetettävä Intian viranomaisille lunastusmenettelyn yhteydessä) ei ole vielä sovellettu pyynnön esittäjän tapauksessa. Näin ollen kyseisen määräyksen todellista täytäntöönpanoa ei voitu tässä vaiheessa todentaa.
d) AAS-järjestelmää koskevat päätelmät
(56)
Vapautus tuontitulleista on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaista tukea eli Intian viranomaisten taloudellista tukea, josta on koitunut etua tutkitulle viejälle.
(57)
Lisäksi tosiasiallisen maastaviennin AAS-järjestelmä on selkeästi oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista. Yritys ei voi saada tukia tästä järjestelmästä ilman vientisitoumusta.
(58)
Tässä tapauksessa sovellettua alajärjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) edellytysten mukainen. Intian viranomaiset eivät soveltaneet tehokkaasti uutta tai vanhaa tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä varmistaakseen, käytettiinkö tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä siinä käytettiin (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 kohta ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta perusasetuksen liitteessä III olevan II kohdan 2 kohta). Tarkasteltavana olevan tuotteen SION-vakionormit eivät olleet riittävän tarkkoja. SION-vakionormeja ei voida itsessään pitää todellisen kulutuksen arviointiin soveltuvana tarkistusjärjestelmänä, koska Intian viranomaiset eivät voi kyseisten vakionormien perusteella arvioida riittävän tarkkaan sitä, millaisia tuotantopanosmääriä vientituotannossa on kulutettu. Intian viranomaiset eivät myöskään tehneet tosiasiallisesti käytettyihin tuotantopanoksiin perustuvaa lisätutkimusta, vaikka sellaista olisi tavallisesti vaadittava, kun käytössä ei ole tehokasta tarkastusjärjestelmää (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 5 kohta ja liitteessä III olevan II kohdan 3 kohta).
(59)
Kyseinen alajärjestelmä mahdollistaa siis tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton.
e) Tuen määrän laskeminen
(60)
Koska sallittua tullinpalautusjärjestelmää tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmää ei sovelleta, tasoitustoimenpiteiden alainen etu on tuotantopanosten tuonnista yleensä kannettavien tuontitullien koko palautettu määrä. Tässä yhteydessä on syytä tuoda esiin, että perusasetuksessa ei säädetä ainoastaan liiallisesta tuontitullien palauttamisesta johtuvasta tasoitustoimenpiteiden käyttöönotosta. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja liitteessä I olevan i alakohdan mukaan liiallinen tullinpalautus voi oikeuttaa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton ainoastaan, jos perusasetuksen liitteen II ja III edellytykset täyttyvät. Kyseiset edellytykset eivät kuitenkaan täyttyneet tässä tapauksessa. Näin ollen, jos asianmukaista valvontamenettelyä ei näytetä toteen, edellä mainittua tullinpalautusjärjestelmiin sovellettavaa poikkeusta ei voida soveltaa, vaan sen sijaan sovelletaan tavanomaista sääntöä, jonka mukaan tasoitustullit määräytyvät maksamattomien tullien määrän (saamatta jääneen tulon) mukaan eikä oletetun liiallisen tullinpalautuksen mukaan. Kuten perusasetuksen liitteessä II olevassa II kohdassa ja liitteessä III olevassa II kohdassa säädetään, kyseisenlaisen liiallisen palautuksen laskeminen ei ole tutkijaviranomaisen tehtävä. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaan päinvastoin riittää, että tutkijaviranomainen toteaa, että on olemassa riittävä näyttö siitä, että tietty tarkastusjärjestelmä ei ole asianmukainen.
(61)
AAS-järjestelmää käyttäneen pyynnön esittäjän tuen määrä laskettiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla alajärjestelmän nojalla tuotujen raaka-aineiden kantamatta jääneiden tuontitullien (perustulli ja erityinen lisätulli) perusteella (osoittaja). Tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tuen määrästä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, jos sitä koskeva pyyntö oli perusteltu. Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(62)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,2 prosenttia.
5. Pääomatuet (CS)
a) Oikeusperusta
(63)
Aiemmissa PET-kalvoa koskeneissa tutkimuksissa, myös siinä tutkimuksessa, jonka seurauksena asetuksella (EY) N:o 367/2006 otettiin käyttöön tällä hetkellä voimassa oleva lopullinen tasoitustulli, on tutkittu erilaisia Intian valtakunnallisia järjestelmiä, joissa on myönnetty kannustimia paikallisille yrityksille. Valtakunnallisista järjestelmistä käytetään yhteisesti nimitystä kannustinjärjestelmä, koska niihin voi liittyä erilaisia kannustimia. Aiemmassa tutkimuksessa vahvistettiin, että yrityksen oikeus järjestelmän mukaisiin etuihin on esitetty tukikelpoisuutta koskevassa todistuksessa. Yrityksille voitiin kuitenkin myöntää tilapäistukia, kuten pääomatukea, samoin kuin tässäkin tutkimuksessa.
b) Tukikelpoisuus
(64)
Jotta yritys olisi tukikelpoinen, sen on investoitava osavaltion vähemmän kehittyneille alueille joko perustamalla sinne uusi tuotantolaitos tai tekemällä suuria pääomainvestointeja olemassa olevan tuotantolaitoksen laajentamiseksi tai sen toiminnan monipuolistamiseksi.
c) Käytännön toteutus
(65)
Kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella pyynnön esittäjä sai vuonna 2009 Uttar Pradeshin viranomaisilta merkittävän summan pääomatukea uusien tuotantolaitosten perustamista varten. Selityksen mukaan saatu pääomatuki liittyy uusien tuotantolaitosten perustamiseen eli pyynnön saajan investointikustannusten kattamiseen. Pyynnön esittäjän mukaan kyseessä on puhdas tuki, joka annetaan avustuksen muodossa pääomatilanteen parantamiseksi.
(66)
Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että pyynnön esittäjä voi saada arvonlisäverosta ja valtakunnallisesta liikevaihtoverosta palautuksia Uttar Pradeshin veroviranomaisilta (Commercial Tax Department) aiemmin tehtyjen investointien perusteella. Tukikelpoisuustodistuksessa on katto palautuksille, joita yritys pystyy hakemaan. Yritys käytti järjestelmää neljän vuoden ajan. Osavaltioiden sisäisestä myynnistä maksetuista arvonlisäveroista ja osavaltioiden välisestä myynnistä maksetusta valtakunnallisesta liikevaihtoverosta haettiin kuukausittain palautuksia, myös tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) Päätelmä
(67)
Pääomatuki on suora varojen siirto eli avustus pyynnön esittäjälle. Se on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea. Se on Uttar Pradeshin osavaltion viranomaisten myöntämää rahoitustukea, josta koituu pyynnön esittäjälle suoraa etua.
(68)
Arvonlisäveron ja liikevaihtoveron palautus on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea. Palautus on Uttar Pradeshin osavaltion viranomaisten taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää osavaltion tuloja veroista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi veronpalautuksesta koituu etua pyynnön esittäjälle, koska säästetty vero lisää tämän maksuvalmiutta.
(69)
Tuki ei ole oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen. Koska Uttar Pradeshin osavaltion viranomaiset eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä, komissio ei kuitenkaan pystynyt tekemään selkeitä päätelmiä järjestelmän erityisyydestä, lain käytännön soveltamisesta eikä harkintavallasta, jota myöntävät viranomaiset käyttävät tehdessään päätöksiä hakemuksista. Ei siis voida varmuudella sanoa, täyttyvätkö 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan vaatimukset, koska ei voitu vahvistaa, soveltavatko Uttar Pradeshin osavaltion viranomaiset puolueettomia kriteereitä tai edellytyksiä tukea myöntäessään. Näin ollen vaikka osoitettiin, että järjestelmä ei ole erityinen oikeudellisesti, ei ole selvää, etteikö se olisi tosiasiallisesti erityinen. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan ja 4 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan mukaisesti erityinen ja tasoitustoimenpiteiden alainen.
e) Tuen määrän laskeminen
(70)
Uusien tuotantolaitosten perustamista varten saadun pääomatuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti pääomatuen perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa/käyttöikää kyseisellä teollisuudenalalla, koska tuki voidaan yhdistää käyttöomaisuuden hankintaan. Määrään on lisätty korko, jotta se vastaisi paremmin ajan myötä saavutetun edun koko arvoa. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Intiassa voimassa ollutta kaupallista korkoa pidettiin soveltuvana korkona tähän tarkoitukseen. Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin ja kotimaanmyynnin kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(71)
Arvonlisäveron ja valtakunnallisen liikevaihtoveron palautuksen osalta tuen määrä laskettiin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana saatujen palautusten määrän perusteella. Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin ja kotimaanmyynnin kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(72)
Edellä mainitun perusteella pääomatukien osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,5 prosenttia.
6. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(73)
Pyynnön esittäjään sovelletaan tällä hetkellä 19,1 prosentin suuruista tasoitustullia.
(74)
Nyt tehdyssä osittaisessa välivaiheen tarkastelussa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvo-osuutena ilmaistuna oli pyynnön esittäjän osalta 11,0 prosenttia seuraavassa esitetyn mukaisesti:
JÄRJESTELMÄ→
DEPBS (11)
EPCGS (11)
AAS (11)
CS
Yhteensä
YRITYS↓
%
%
%
%
%
Vacmet India Limited
7,9
2,4
0,2
0,5
11,0
(75)
Edellä mainittu huomioon ottaen todetaan, että asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan saaman tuen taso on alentunut.
7. Tasoitustoimenpiteet
(76)
Tutkimuksessa tutkittiin myös, voitiinko olosuhteiden muutosta tutkittujen järjestelmien osalta pitää pysyvänä.
(77)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että pyynnön esittäjän tukimäärä on laskenut selvästi alle siihen tällä hetkellä sovellettavan tullin. Tukitason aleneminen johtuu pääasiassa DEPBS-järjestelmästä saatavien etuuksien merkittävästä vähenemisestä. Edellä mainitun perusteella vaikuttaa siltä, että pyynnön esittäjän jatkossakin saaman tuen määrä on alempi kuin se määrä, johon siihen tällä hetkellä sovellettava tasoitustulli perustuu.
(78)
Koska on osoitettu, että pyynnön esittäjä saa huomattavasti vähemmän tukea kuin aikaisemmin ja tuen määrä todennäköisesti pysyy alkuperäisessä tutkimuksessa määritettyä alhaisempana, toimenpiteen tasoa olisi muutettava vastaamaan uusia havaintoja.
(79)
Edellä mainitun perusteella tasoitustulli olisi muutettava tässä osittaisessa välivaiheen tarkastelussa todetun uuden tukitason mukaiseksi, koska alkuperäisessä tukien vastaisessa tutkimuksessa määritetty vahinkomarginaali on edelleen suurempi.
(80)
Asetuksen (EY) N:o 597/200924 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuvan saman tilanteen korjaamiseksi. Koska pyynnön esittäjälle rinnakkaisessa polkumyyntiä koskevassa välivaiheen tarkastelussa vahvistettu polkumyyntitulli on 0 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, tällaisesta tilanteesta ei ole kuitenkaan tässä tapauksessa kysymys.
(81)
On huomattava, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa tällä hetkellä niihin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joita ei mainita erikseen neuvoston asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohdassa, eli ”kaikkiin muihin yrityksiin” Intiassa sovellettavan tullin osalta tutkittuja järjestelmiä koskevat säännöt ja järjestelmien tasoitustoimenpiteiden alaisuus eivät ole muuttuneet suhteessa aiempaan tutkimukseen. Kyseisten yritysten tuki- ja tullitasoja ei siis ole syytä laskea uudelleen. Tämän vuoksi kaikkiin muihin yrityksiin kuin pyynnön esittäjään sovellettava tulli säilyy muuttumattomana.
(82)
Asiaan liittyville osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin ehdottaa pyynnön esittäjään sovellettavan tullin muuttamista, ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa.
(83)
Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja lopullisia päätelmiä muutettiin tarvittaessa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohdassa oleva taulukko lisäämällä siihen seuraava:
”Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, Intia
11,0
A992”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 28 päivänä helmikuuta 2011.