РЕШЕНИЕ 2010/336/ОВППС НА СЪВЕТА
от 14 юни 2010 година
относно дейностите на ЕС, в рамките на Европейската стратегия за сигурност, в подкрепа на договора за търговията с оръжие
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 26, параграф 2 и член 31, параграф 1 от него,
като има предвид, че:
(1)
На 12 декември 2003 г. Европейският съвет прие Европейска стратегия за сигурност, в която се призовава за установяване на международен ред, основан на ефективен многостранен подход. Европейската стратегия за сигурност приема Устава на Организацията на обединените нации (ООН) за основополагаща рамка на международните отношения. Укрепването на ООН и осигуряването на възможност тя да изпълнява задълженията си и да действа ефективно е приоритет на Европейския съюз.
(2)
На 6 декември 2006 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 61/89, озаглавена „Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие“.
(3)
В заключенията си от 11 декември 2006 г. Съветът приветства официалното начало на процеса, който да доведе до изработването на правно обвързващ международен договор за търговията с оръжие (наричан по-нататък „ДТО“), и отбеляза със задоволство, че голямо мнозинство от държавите-членки на ООН, са подкрепили Резолюция 61/89 на Общото събрание на ООН, включително всички държави-членки на Съюза. Съветът отново потвърди, че Съюзът и неговите държави-членки ще изпълняват активна роля в този процес, и подчерта, че е важно в рамките на този процес да се осъществи сътрудничество с други държави и регионални организации.
(4)
Генералният секретар на ООН създаде група от правителствени експерти (наричана по-нататък „ГПЕ“), състояща се от 28 члена, която да продължи обсъждането на евентуален ДТО. ГПЕ заседава през 2008 г. и стигна до заключение, че е необходимо по-нататъшно обмисляне и че в рамките на ООН следва се работи поетапно по открит и прозрачен начин. ГПЕ насърчи тези държави, които са в състояние да го направят, да оказват при поискване помощ на държавите в нужда.
(5)
В заключенията си от 10 декември 2007 г. Съветът приветства създаването на ГПЕ към ООН и изрази своята твърда увереност, че един всеобхватен, правно обвързващ инструмент, който съответства на съществуващите задължения на държавите по силата на съответното международно право и установява общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие, ще представлява съществен принос към решаването на проблема с нежеланото и безотговорно разпространение на конвенционално оръжие.
(6)
Институтът на ООН за изследвания в областта на разоръжаването (UNIDIR) подкрепи този процес, като предприе изследване, състоящо се от две фази на подробен анализ на становищата на държавите-членки на ООН, относно осъществимостта, обхвата и параметрите на ДТО. Анализите от декември 2007 г. и януари 2008 г. бяха полезна информация за ГПЕ.
(7)
На 24 декември 2008 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 63/240, озаглавена „Към договор за търговията с оръжие: установяване на общи международни стандарти за внос, износ и трансфер на конвенционално оръжие“, с която се създава отворена работна група (наричана по-нататък ОРГ) за по-нататъшно обсъждане на онези елементи от доклада на ГПЕ, по които може да се постигне консенсус, с цел включването им в евентуален правно обвързващ договор относно вноса, износа и трансфера на конвенционално оръжие. Отворената работна група проведе две заседания през 2009 г. и представи доклад пред Общото събрание на ООН, в който отбелязва, че проблемът с нерегламентираната търговия на конвенционално оръжие и разпространението им на нелегалния пазар следва да бъде разрешен чрез международни действия.
(8)
Въз основа на посочените по-горе заключения на Съвета Съюзът реши да подкрепи процеса за изработване на ДТО, като включи в дебата държави извън ГПЕ, както и други участници като гражданското общество и промишлеността, за да формира осъзнаването на проблема и да се допринесе за работата на ОРГ. За тази цел на 19 януари 2009 г. Съветът прие Решение 2009/42/ОВППС на Съвета (1) за подкрепа на дейностите на ЕС в трети държави за насърчаване на процеса, водещ към създаване на договор за търговията с оръжие, в рамките на Европейската стратегия за сигурност.
(9)
В рамките на изпълнението на Решение 2009/42/ОВППС UNIDIR като изпълнителен орган на решението организира шест регионални семинара, допълнителни прояви, както и встъпителна и заключителна проява, между февруари 2009 г. и февруари 2010 г. Тези дейности позволиха на заинтересованите страни, включително на представители на гражданското общество, промишлеността и държавите извън ГПЕ, да участват в открити неофициални обсъждания на ДТО. Изпълнението на Решение 2009/42/ОВППС даде също възможност да се интегрират националните и регионалните подходи в протичащия международен процес и да се допринесе за определянето на приложното поле и последиците от договор за търговията с конвенционално оръжие.
(10)
На 2 декември 2009 г. Общото събрание на ООН прие Резолюция 64/48, озаглавена „Договор за търговията с оръжие“, с която се взема решение за свикване на конференция на ООН за ДТО през 2012 г., за да се изготви правно обвързващ инструмент съгласно най-високите съществуващи общи международни стандарти за трансфер на конвенционално оръжие. С резолюцията също се взема решение оставащите сесии на ОРГ да се смятат за заседания на подготвителния комитет за конференцията на ООН.
(11)
Предвид дейностите по Решение 2009/42/ОВППС, чийто срок на действие изтича през май 2010 г., необходимостта да се подготви успешна конференция на ООН през 2012 г. за ДТО и препоръката, съдържаща се в Резолюция 64/48, за да се осигури възможно най-широко и ефективно участие в конференцията, Съюзът следва да подкрепя подготвителния процес за конференцията на ООН, за да се гарантира, че тя обхваща възможно най-много участници и може да предостави конкретни препоръки относно елементите на един бъдещ ДТО. Подкрепата на Съюза за процеса за изработване на ДТО следва да включва мерки в подкрепа на националните системи за контрол на вноса и износа в трети държави, който ще трябва да е в съответствие с един бъдещ ДТО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С цел подкрепа на договора за търговията с оръжие (наричан по-нататък „ДТО“) Съюзът осъществява дейности със следните цели:
-
да подкрепи процеса на подготовка за конференцията на ООН за ДТО, за да се гарантира, че тя обхваща възможно най-много участници и може да предостави конкретни препоръки относно елементите на бъдещия ДТО,
-
да подкрепи държавите-членки на ООН в развиването и подобряването на националния и регионален експертен капацитет за въвеждане на ефективен контрол върху трансфера на оръжие, за да се гарантира, че бъдещият ДТО, когато влезе в сила, ще бъде възможно най-ефективен.
2. За постигане на целите, посочени в параграф 1, Съюзът ще предприеме следния проект:
-
организиране на седем регионални семинара, встъпителна и заключителна проява, до три допълнителни прояви и разпространение на резултатите.
В приложението се съдържа подробно описание на посочения по-горе проект.
Член 2
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (наричан по-нататък „ВП“) отговаря за изпълнението на настоящото решение.
2. Изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2, се извършва от Института на ООН за изследвания в областта на разоръжаването (UNIDIR).
3. UNIDIR изпълнява тази дейност под ръководството на ВП. За тази цел ВП постига необходимите договорености с UNIDIR.
Член 3
1. Референтната финансова сума за изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2, е в размер на 1 520 000 EUR.
2. Разходите, финансирани чрез сумата, посочена в параграф 1, се управляват в съответствие с процедурите и правилата, приложими към общия бюджет на Съюза.
3. Европейската комисия контролира правилното управление на разходите, посочени в параграф 1. За тази цел тя сключва споразумение за финансиране с UNIDIR. Споразумението предвижда, че UNIDIR следва да осигури публичност на приноса на Съюза в съответствие с неговия размер.
4. Комисията полага усилия да сключи споразумението за финансиране, посочено в параграф 3, възможно най-бързо след влизането в сила на настоящото решение. Тя информира Съвета за трудностите, възникнали по време на този процес, и за датата на сключване на споразумението за финансиране.
Член 4
ВП докладва на Съвета относно изпълнението на настоящото решение чрез редовни доклади след организирането на всеки от регионалните семинари, встъпителната и заключителната проява, както и допълнителните прояви. Докладите ще се изготвят от UNIDIR и представляват основата за оценката, извършвана от Съвета. Комисията предоставя информация по финансовите аспекти на изпълнението на проекта, посочен в член 1, параграф 2.
Член 5
1. Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
2. Срокът на действие на настоящото решение изтича 24 месеца след датата на сключване на споразумението за финансиране, посочено в член 3, параграф 3. Срокът на действие на решението изтича шест месеца след датата на влизането му в сила, ако споразумението за финансиране не е сключено към този момент.
Съставено в Люксембург на 14 юни 2010 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2010/336/YUTP,
annettu 14 päivänä kesäkuuta 2010,
asekauppasopimusta tukevista EU:n toimista Euroopan turvallisuusstrategian puitteissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 26 artiklan 2 kohdan ja 31 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2003 Euroopan turvallisuusstrategian, jossa kannatetaan tehokkaaseen monenvälisyyteen perustuvaa kansainvälistä järjestystä. Euroopan turvallisuusstrategiassa todetaan, että Yhdistyneiden Kansakuntien (YK) peruskirja luo perustan kansainvälisille suhteille. Euroopan unionin ensisijaisena tavoitteena on YK:n vahvistaminen ja sen varustaminen siten, että se voi täyttää tehtävänsä ja toimia tehokkaasti.
(2)
YK:n yleiskokous antoi 6 päivänä joulukuuta 2006 päätöslauselman 61/89, jonka otsikkona oli ”Kohti asekauppasopimusta: tavanomaisten aseiden tuontia, vientiä ja siirtoa koskevien yhteisten kansainvälisten normien vahvistaminen”.
(3)
Neuvosto pani 11 päivänä joulukuuta 2006 antamissaan päätelmissä tyytyväisenä merkille, että oikeudellisesti sitovan kansainvälisen asekauppasopimuksen aikaansaamiseen tähtäävä prosessi käynnistettiin virallisesti, ja piti merkittävänä sitä, että YK:n jäsenvaltioiden selvä enemmistö, kaikki unionin jäsenvaltiot mukaan luettuina, kannatti YK:n yleiskokouksen päätöslauselmaa 61/89. Neuvosto vahvisti, että unioni ja sen yksittäiset jäsenvaltiot aikovat omaksua aktiivisen roolin tässä prosessissa, ja korosti muiden valtioiden ja alueellisten organisaatioiden kanssa tässä prosessissa tehtävän yhteistyön merkitystä.
(4)
YK:n pääsihteeri muodosti 28-jäsenisen hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän, joka jatkaa mahdollisen asekauppasopimuksen tarkastelua. Asiantuntijaryhmä kokoontui useita kertoja vuoden 2008 aikana ja totesi päätelmänään, että lisätarkastelu on vielä tarpeen ja ponnistuksia olisi jatkettava vaiheittain ja avoimesti YK:n puitteissa. Asiantuntijaryhmä kannusti niitä valtioita, joille se on mahdollista, antamaan pyydettäessä apua sitä tarvitseville valtioille.
(5)
Neuvosto piti 10 päivänä joulukuuta 2007 antamissaan päätelmissä YK:n asiantuntijaryhmän perustamista myönteisenä ja ilmaisi uskovansa vakaasti, että kattava, oikeudellisesti sitova väline, joka vastaa asiaa koskevan kansainvälisen oikeuden mukaisia valtioiden velvoitteita ja jossa vahvistetaan tavanomaisten aseiden tuontia, vientiä ja siirtoa koskevat yhteiset kansainväliset normit, auttaisi osaltaan merkittävällä tavalla torjumaan tavanomaisten aseiden ei-toivottua ja vastuutonta leviämistä.
(6)
Yhdistyneiden Kansakuntien aseidenriisuntatutkimusinstituutti (UNIDIR) tuki tätä prosessia tekemällä kaksiosaisen tutkimuksen, jossa on kaksi perusteellista analyysiä asekauppasopimuksen toteutettavuutta, soveltamisalaa ja alustavia elementtejä koskevista YK:n jäsenvaltioiden näkemyksistä. Joulukuussa 2007 ja tammikuussa 2008 toteutetut analyysit tarjosivat hyödyllistä tietoa hallitustenväliselle asiantuntijaryhmälle.
(7)
YK:n yleiskokous antoi 24 päivänä joulukuuta 2008 päätöslauselman 63/240, jonka otsikkona oli ”Kohti asekauppasopimusta: tavanomaisten aseiden tuontia, vientiä ja siirtoa koskevien yhteisten kansainvälisten normien vahvistaminen”. Päätöslauselmalla perustettiin avoin työryhmä tarkastelemaan edelleen hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän raportin niitä elementtejä, joiden osalta saavutettua yhteisymmärrystä voitaisiin kehittää niin, että elementit voitaisiin sisällyttää lopulliseen oikeudellisesti sitovaan sopimukseen tavanomaisten aseiden tuonnista, viennistä ja siirrosta. Avoin työryhmä kokoontui kahdesti vuonna 2009, ja se esitti YK:n yleiskokoukselle raportin, jonka mukaan tavanomaisten aseiden sääntelemätöntä kauppaa ja siirtoa laittomille markkinoille olisi käsiteltävä kansainvälisten toimien avulla.
(8)
Edellä mainittujen neuvoston päätelmien perusteella unioni päätti tukea asekauppasopimusprosessia aloittamalla keskustelun myös muiden kuin hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän jäseninä olevien valtioiden sekä muiden toimijoiden, kuten kansalaisyhteiskunnan ja teollisuuden, kanssa asiaa koskevan ymmärtämyksen kehittämiseksi sekä avoimen työryhmän työn edistämiseksi. Tätä varten neuvosto teki 19 päivänä tammikuuta 2009 neuvoston päätöksen 2009/42/YUTP (1) EU:n toimien tukemisesta Euroopan turvallisuusstrategian puitteissa asekauppasopimukseen johtavan prosessin edistämiseksi kolmansissa maissa.
(9)
Päätöksen 2009/42/YUTP täytäntöönpanon puitteissa UNIDIR, joka on päätöstä täytäntöönpaneva elin, järjesti kuusi alueellista seminaaria, oheistapahtuman sekä avaus- ja päätöstilaisuuden vuoden 2009 helmikuun ja vuoden 2010 helmikuun välisenä aikana. Tämä toiminta antoi mahdollisuuden asiaankuuluville sidosryhmille, muun muassa kansalaisyhteiskunnan, teollisuuden ja niiden maiden edustajille, jotka eivät olleet mukana hallitustenvälisessä asiantuntijaryhmässä, osallistua avoimiin ja epävirallisiin asekauppasopimusta koskeviin keskusteluihin. Päätöksen 2009/42/YUTP täytäntöönpano tarjosi myös tilaisuuden yhdentää kansalliset ja alueelliset toimintamuodot käynnissä olevaan kansainväliseen prosessiin ja edistää tavanomaisten aseiden kauppaa koskevan sopimuksen soveltamisalan ja vaikutusten kartoittamista.
(10)
YK:n yleiskokous antoi 2 päivänä joulukuuta 2009 päätöslauselman 64/48, otsikoltaan ”Asekauppasopimus”. Siinä päätettiin kutsua koolle vuonna 2012 asekauppasopimusta käsittelevä Yhdistyneiden Kansakuntien konferenssi, jonka tehtävänä on oikeudellisesti sitovan välineen laatiminen tiukimmista mahdollisista yhteisistä kansainvälisistä normeista tavanomaisten aseiden siirtoa varten. Päätöslauselmassa päätettiin lisäksi, että avoimen työryhmän jäljellä olevia kokouksia pidetään YK:n konferenssin valmistelukomitean kokouksina.
(11)
Ottaen huomioon päätöksestä 2009/42/YUTP, jonka voimassaolo päättyy vuoden 2010 toukokuussa, johtuvat toimet, samoin kuin tarpeen valmistella asekauppasopimusta käsittelevää YK:n konferenssia, jotta se voitaisiin pitää menestyksekkäästi vuonna 2012, ja päätöslauselmaan 64/48 sisältyvän suosituksen mahdollisimman laajasta ja tuloksia tuottavasta osallistumisesta konferenssiin, unionin olisi tuettava YK:n konferenssin valmisteluprosessia, jotta saataisiin aikaan mahdollisimman kattava konferenssi, joka pystyy antamaan konkreettisia suosituksia tulevan sopimuksen elementeistä. Unionin tukeen asekauppasopimusprosessille olisi kuuluttava toimenpiteitä, joilla tuetaan kolmansien maiden kansallisia vienti- ja tuontivalvontajärjestelmiä, joiden olisi oltava tulevan asekauppasopimuksen mukaisia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Unioni toteuttaa asekauppasopimuksen tueksi toimia, joilla on seuraavat tavoitteet:
-
tuetaan asekauppasopimusta käsittelevän YK:n konferenssin valmisteluprosessia, jotta saataisiin aikaan mahdollisimman kattava konferenssi, joka pystyy antamaan konkreettisia suosituksia tulevan sopimuksen elementeistä,
-
autetaan YK:n jäsenvaltioita kehittämään ja parantamaan kansallista ja alueellista asiantuntemusta, jota aseiden siirron valvonnan tehokas täytäntöönpano edellyttää, jotta varmistetaan, että asekauppasopimus on voimaan tultuaan mahdollisimman tehokas.
2. Edellä 1 kohdassa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseksi unioni toteuttaa seuraavan hankkeen:
-
se järjestää seitsemän alueellista seminaaria, avaus- ja päätöstilaisuuden, enintään kolme oheistapahtumaa ja tulosten esittelytilaisuuden.
Yksityiskohtainen kuvaus edellä tarkoitetusta hankkeesta on liitteessä.
2 artikla
1. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, jäljempänä ”korkea edustaja”, vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanosta.
2. Edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hankkeen toteutuksesta vastaa YK:n aseidenriisuntatutkimusinstituutti (UNIDIR).
3. UNIDIR suorittaa tehtävänsä korkean edustajan alaisuudessa. Tätä tarkoitusta varten hän sopii tarvittavista järjestelyistä UNIDIRin kanssa.
3 artikla
1. Rahoitusohje 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hankkeen toteuttamiseksi on 1 520 000 euroa.
2. Edellä 1 kohdassa mainitulla summalla rahoitettujen menojen hallinnointiin sovelletaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavia menettelyjä ja sääntöjä.
3. Euroopan komissio valvoo, että 1 kohdassa tarkoitettuja menoja hallinnoidaan asianmukaisesti. Tätä varten se tekee UNIDIRin kanssa rahoitussopimuksen. Sopimuksessa määrätään, että UNIDIRin on varmistettava unionin osuuden näkyvyys sen suuruuden mukaisesti.
4. Komissio pyrkii tekemään 3 kohdassa tarkoitetun rahoitussopimuksen mahdollisimman pian tämän päätöksen voimaantulon jälkeen. Se ilmoittaa neuvostolle prosessissa mahdollisesti ilmenevistä vaikeuksista ja rahoitussopimuksen tekopäivästä.
4 artikla
Korkea edustaja raportoi neuvostolle tämän päätöksen täytäntöönpanosta alueellisten seminaarien, alku- ja loppuseminaarin sekä oheistapahtumien jälkeen laadittujen raporttien pohjalta. UNIDIR valmistelee nämä raportit, joiden perustalta neuvosto suorittaa arvioinnin. Komissio toimittaa tietoja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hankkeen toteuttamisen rahoitusnäkökohdista.
5 artikla
1. Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
2. Tämän päätöksen voimassaolo päättyy 24 kuukauden kuluttua päivästä, jona 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu rahoitussopimus tehdään. Sen voimassaolo päättyy kuuden kuukauden kuluttua sen voimaantulosta, jos rahoitussopimusta ei ole siihen mennessä tehty.
Tehty Luxemburgissa 14 päivänä kesäkuuta 2010.