РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 835/2011 НА КОМИСИЯТА
от 19 август 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1881/2006 по отношение на максимално допустимите количества на полициклични ароматни хидрокарбони в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 315/93 на Съвета от 8 февруари 1993 г. за установяване на общностни процедури относно замърсителите в храните (1), и по-специално член 2, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията за определяне на максимално допустимите количества на някои замърсители в храните (2) са установени максимално допустимите количества на бензо[a]пирен в редица храни.
(2)
Бензо[a]пиренът принадлежи към групата на полицикличните ароматни хидрокарбони (ПАХ) и се използва като маркер за наличието и ефекта на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните на базата на научно становище на бившия Научен комитет по храните (3). В своето становище от декември 2002 г. Научният комитет по храните препоръча да се проведат допълнителни анализи на относителните съотношения на тези полициклични ароматни хидрокарбони в храните, с оглед в бъдеще да бъде направен нов преглед на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(3)
Нови данни относно наличието на канцерогенни полициклични ароматни хидрокарбони в храните бяха събрани от държавите-членки в рамките на Препоръка 2005/108/ЕО на Комисията (4). Комисията поиска от Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) да преразгледа становището на Научния комитет по храните с оглед на новите данни във връзка с наличието на други свързани с това нови научни сведения, както и на подхода, основан на границата на експозиция. От ЕОБХ бе поискано при прегледа да направи повторна оценка на това дали бензо[a]пиренът може да продължи да бъде разглеждан като маркер.
(4)
На 9 юни 2008 г. (5) научната група за замърсителите в хранителната верига (Комитет CONTAM) на ЕОБХ прие становище относно полицикличните ароматни хидрокарбони в храните. В посоченото становище ЕОБХ прави заключението, че бензо[a]пиренът не е подходящ маркер за наличието на полициклични ароматни хидрокарбони в храните и че по-подходящ показател за наличието на ПАХ в храни би била една система от четири специфични вещества (ПАХ4 (6)) или от осем специфични вещества (ПАХ8 (7)). ЕОБХ заключи също така, че система от осем вещества (ПАХ8) не би осигурила по-голяма добавена стойност в сравнение със система от четири вещества (ПАХ4).
(5)
Освен това Комитетът CONTAM заключи, на базата на подхода, основан на границата на експозиция, че при средните изчислени стойности на хранителната експозиция рискът за здравето на потребителите е малък. За големите потребители обаче границите на експозиция са били някъде около 10 000 или под тази стойност, което сочи за потенциална опасност за здравето на потребителите.
(6)
Въз основа на направените от ЕОБХ заключения, настоящата система на използване на бензо[a]пирен като единствен маркер за групата на полицикличните ароматни хидрокарбони не може да бъде запазена. Поради това е необходимо Регламент (ЕО) № 1881/2006 да бъде изменен.
(7)
За сбора от четири вещества (ПАХ4) (бензо[a]пирен, бенз[a]антрацен, бензо[b]флуорантен и хризен) следва да бъдат въведени нови максимално допустими количества, като за бензо[a]пирена бъде запазено отделно максимално допустимо количество.
(8)
Такава система би гарантирала, че съдържанието на ПАХ в храните се поддържа на равнища, които не създават опасност за здравето, и че съдържанието на ПАХ може да бъде контролирано и в пробите, в които не може да бъде установено наличие на бензо[a]пирен, но в които има наличие на други ПАХ.
(9)
Отделното максимално допустимо количество на бензо[a]пирен се запазва, за да се осигури съпоставимост между предходните и новите данни. След определен период на прилагане на настоящото изменение и въз основа на новите данни, които ще бъдат получени в бъдеще, следва да се направи повторна оценка на необходимостта от запазване на отделно максимално допустимо количество за бензо[a]пирен.
(10)
По отношение на сбора от четири вещества (ПАХ4) за основа на решенията за съответствие следва да се използват по-ниски пределни концентрации.
(11)
Максимално допустимите количества на полицикличните ароматни хидрокарбони трябва да са безопасни и толкова малки, колкото е разумно постижимо, опирайки се на добри производствени и земеделски/рибарски практики. Новите данни за наличие на ПАХ показват, че в някои хранителни стоки фоновите нива на ПАХ са по-ниски, отколкото се е предполагало. Поради това максимално допустимите количества на бензо[a]пирен бяха променени, за да отразяват съответните по-ниски и по-реалистични фонови нива в пресни и пушени двучерупчести мекотели.
(12)
Данните за пушена риба и пушено месо също показват, че е възможно да бъдат постигнати по-ниски максимално допустими количества. Въпреки това в някои случаи може да се наложат промени в настоящата технология за опушване. Поради това следва да се установи двуетапна процедура за пушеното месо и пушената риба, която да осигури двегодишен преходен период от началната дата на прилагане на настоящия регламент преди по-ниските максимално допустими количества да станат приложими.
(13)
В пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и в консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) бе установено по-високо на съдържание на ПАХ, отколкото в другите видове пушена риба. За пушената цаца (копърка, трицона, шпрот) и консервираната пушена цаца (копърка, трицона, шпрот) следва да се установят специфични максимално допустими количества, които да отразяват това, което е възможно да бъде постигнато при тези храни.
(14)
Досега максимално допустимото количество на бензо[a]пирен в „мускулно месо от риба, различна от пушената риба“ се определяше като показател за евентуално замърсяване на околната среда. Доказано бе обаче, че в прясната риба ПАХ по-бързо се обезвреждат в резултат на ускорения метаболизъм и не се натрупват в мускулното месо. Поради това запазване на максимално допустими количества на ПАХ в прясната риба вече не е целесъобразно.
(15)
В някои видове топлинно обработено месо и топлинно обработени месни продукти, продавани на крайния потребител, са установени високи равнища на ПАХ. Тези равнища могат да бъдат предотвратени, ако се спазват подходящи условия на преработка и се използва подходящо оборудване. Поради това е целесъобразно да се определят максимално допустими количества на ПАХ в месо и месни продукти, претърпели топлинна обработка, за която се знае, че води до образуването на ПАХ, т.е. само печене на грил и на барбекю.
(16)
Какаовото масло бе временно освободено от задължението за спазване на максимално допустими количества на бензо[a]пирен в растителните и животински мазнини по смисъла на Регламент (ЕО) № 1881/2006 и бе предвидено до 1 април 2007 г. да се извърши преглед на целесъобразността от определяне на максимално допустимо количество на ПАХ в какаовото масло. Впоследствие прегледът бе отложен до излизане на резултатите от провежданата по това време от ЕОБХ нова научна оценка на ПАХ.
(17)
Съдържанието на ПАХ в какаовото масло е по-високо, отколкото в други растителни и животински мазнини. Това се дължи основно на неправилно сушене на какаовите зърна и на факта, че за разлика от други растителни и животински мазнини какаовото масло не може да бъде рафинирано. Какаовото масло е основна съставка на суровите какаови продукти (напр. какао на зърна, какаова маса, белени какаови зърна или какаова течност) и се използва в шоколад или други какаови продукти, които често се консумират от деца. Поради това то допринася за експозицията на хората, и особено на децата. Поради това е необходимо да се определят максимално допустими количества на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти, в т.ч. и в какаовото масло.
(18)
Максимално допустимите количества на ПАХ в какаото на зърна следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Те следва да се определят въз основа на мазнините, тъй като ПАХ се концентрират в мастната фракция, какаовото масло. За да се даде възможност на държавите производителки да направят технологични подобрения, за да се приспособят към тези максимално допустими количества, началото на прилагането на максимално допустимите количества в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъде отложено. Освен това спрямо тези продукти следва първоначално да се прилага по-високо максимално допустимо количество за сбора от четири вещества. След преходен период от две години следва да се прилага по-ниско максимално допустимо количество. Равнищата на ПАХ в какаото на зърна и производните му продукти следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за допълнително понижаване на максимално допустимите количества в бъдеще.
(19)
Данните са показали, че съдържанието на ПАХ4 в кокосовото масло може да бъде по-високо от това в други растителни и животински мазнини. Това се дължи на пропорционално по-високото съдържание на бенз[a]антрацен и хризен, които не могат да бъдат лесно отстранени при рафинирането на кокосовото масло. По тази причина специфичните максимално допустими количества за кокосовото масло следва да се определят на нива толкова ниски, колкото е разумно възможно, като при това се вземат под внимание настоящите технологични възможности на държавите производителки. Тъй като в държавите производителки се очаква да бъдат направени технологични подобрения, нивата на ПАХ в кокосовото масло следва да бъдат редовно контролирани, за да се прецени възможността за определяне на по-ниски максимално допустими количества в бъдеще
(20)
Данните за наличието на ПАХ в зърнените и зеленчуковите култури, с които се разполага към настоящия момент, са ограничени. Наличните данни сочат, че зърнените и зеленчуковите култури имат по-скоро ниско съдържание на ПАХ. Ниските нива, които сочат наличните към момента данни, не могат да бъдат основание за незабавното определяне на максимално допустими количества. ЕОБХ обаче причисли зърнените и зеленчуковите култури към продуктите, които значително допринасят за експозицията на човека поради големите количества, в които те се консумират. Поради това нивата на ПАХ в тези две групи продукти следва да продължат да бъдат контролирани. На базата на нови данни ще се установи необходимостта от определяне на максимално допустими количества.
(21)
В някои хранителни добавки бяха установени високи нива на ПАХ. Тези нива обаче варират и зависят от конкретния вид хранителна добавка. Налице е необходимост от събиране на още данни за хранителните добавки. След като тези данни станат достъпни, ще се прецени необходимостта от определяне на максимално допустими количества на ПАХ в хранителните добавки.
(22)
На държавите-членки и на хранителните предприятия следва да бъде предоставено време, за да се приспособят към максимално допустимите количества, определени в настоящия регламент. Поради това началото на прилагането на настоящия регламент следва да бъде отложено. Следва да се предвиди преходен период за продуктите, които вече са пуснати на пазара преди началната дата на прилагане на измененията, въведени с настоящия регламент.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и не бяха обект на възражение от страна на Европейския парламент и Съвета,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
Член 2
1. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2012 г. съгласно раздел 6 „Полициклични ароматни хидрокарбони“ на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2012 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
2. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 септември 2014 г. съгласно точки 6.1.4 и 6.1.5 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 септември 2014 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
3. Храните, които не съответстват на изискванията за максимално допустимите количества, приложими от 1 април 2013 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2013 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
4. Храните, които не съответстват на изискването за максимално допустимото количество, приложимо от 1 април 2015 г. съгласно точка 6.1.2 на приложението към Регламент (ЕО) № 1881/2006, изменен с настоящия регламент, които законно са пуснати на пазара преди 1 април 2015 г., могат да продължат да бъдат продавани и след тази дата до изтичането на техния срок на минимална трайност или срок на годност.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 септември 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 19 август 2011 година.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 835/2011,
annettu 19 päivänä elokuuta 2011,
asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on elintarvikkeissa olevien polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen enimmäismääristä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (2) vahvistetaan bentso(a)pyreenin enimmäismäärät erinäisissä elintarvikkeissa.
(2)
Bentso(a)pyreeni kuuluu polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen, jäljempänä ”PAH-yhdisteet”, ryhmään, ja sitä käytetään elintarvikkeiden sisältämien syöpää aiheuttavien PAH-yhdisteiden esiintymisen ja vaikutusten merkkiaineena aiemman elintarvikealan tiedekomitean tieteellisen lausunnon (3) perusteella. Joulukuussa 2002 antamassaan lausunnossa elintarvikealan tiedekomitea suositteli, että näiden PAH-yhdisteiden suhteellista osuutta elintarvikkeissa olisi tutkittava tarkemmin, jotta tulevaa uudelleentarkastelua varten saadaan tietoa bentso(a)pyreenin soveltuvuudesta edelleen merkkiaineeksi.
(3)
Jäsenvaltiot ovat keränneet uutta tietoa elintarvikkeiden sisältämistä syöpää aiheuttavista PAH-yhdisteistä komission suosituksen 2005/108/EY (4) mukaisesti. Komissio pyysi Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista, jäljempänä ”EFSA”, tarkastelemaan elintarvikealan tiedekomitean lausuntoa ottaen huomioon uudet esiintymistä koskevat tiedot, muut asiaan liittyvät uudet tieteelliset tiedot sekä altistumismarginaaliin (Margin of Exposure, MOE) perustuva lähestymistapa. EFSAa pyydettiin tarkastelunsa yhteydessä arvioimaan uudelleen, soveltuuko bentso(a)pyreeni edelleen merkkiaineeksi.
(4)
EFSAn alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta (CONTAM) antoi 9 päivänä kesäkuuta 2008 lausunnon (5) elintarvikkeiden sisältämistä polysyklisistä aromaattisista hiilivedyistä. Lausunnossaan EFSA totesi, että bentso(a)pyreeni ei sovellu merkkiaineeksi, jolla osoitetaan polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen esiintyminen elintarvikkeissa, vaan että sopivimpia indikaattoreita PAH-yhdisteiden esiintymisen osoittamiseksi elintarvikkeissa olisivat neljästä (PAH4 (6)) tai kahdeksasta (PAH8 (7)) erityisestä aineesta koostuvat järjestelmät. EFSA totesi lisäksi, ettei kahdeksasta aineesta koostuva järjestelmä (PAH8) toisi paljonkaan lisäarvoa verrattuna neljästä aineesta koostuvaan järjestelmään (PAH4).
(5)
CONTAM-lautakunta totesi altistumismarginaaliin perustuvaa lähestymistapaa soveltaen, ettei keskimääräinen arvioitu ravinnon kautta tapahtuva altistuminen aiheuta suurta vaaraa kuluttajien terveydelle. Suurkuluttajien tapauksessa altistumismarginaalit lähentelivät kuitenkin arvoa 10 000, mikä on osoitus mahdollisesta vaarasta kuluttajien terveydelle.
(6)
EFSAn päätelmien perusteella nykyistä järjestelmää, jossa käytetään bentso(a)pyreeniä ainoana polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen ryhmän merkkiaineena, ei voida enää pitää voimassa. Asetusta (EY) N:o 1881/2006 on sen vuoksi tarpeen muuttaa.
(7)
Olisi vahvistettava uudet enimmäismäärät neljän aineen (PAH4) (bentso(a)pyreeni, bentso(a)antraseeni, bentso(b)fluoranteeni ja kryseeni) summalle ja samalla säilytettävä erillinen bentso(a)pyreenin enimmäismäärä.
(8)
Tällaisella järjestelmällä varmistettaisiin, että elintarvikkeiden PAH-tasot pysyvät sellaisina, että ne eivät aiheuta vaaraa terveydelle, ja että PAH-yhdisteiden määrä pystytään tarkastamaan myös sellaisista näytteistä, joissa bentso(a)pyreeniä ei havaita mutta joissa on muita PAH-yhdisteitä.
(9)
Erillinen bentso(a)pyreenin enimmäismäärä säilytetään, jotta aiemmat ja tulevat tiedot ovat keskenään vertailukelpoisia. Kun muutosta on sovellettu jonkin aikaa ja kun on saatu käyttöön uutta tietoa, olisi arvioitava uudelleen, onko bentso(a)pyreenin erillisen enimmäismäärän säilyttämiseen vielä tarvetta.
(10)
Neljän aineen (PAH4) summan osalta olisi vaatimustenmukaisuuspäätöksiä tehtäessä käytettävä perustana alempia pitoisuuksia.
(11)
Polysyklisten aromaattisten hiilivetyjen enimmäismäärien on oltava turvallisia ja niin pieniä kuin on kohtuudella mahdollista hyvien tuotanto- sekä maatalous- ja kalatalouskäytäntöjen perusteella. Uudet tiedot PAH-yhdisteiden esiintymisestä osoittavat, että PAH-yhdisteiden taustatasot ovat eräissä elintarvikkeissa aiemmin luultua pienemmät. Bentso(a)pyreenin enimmäismääriä on sen vuoksi tarkistettu niin, että ne vastaavat realistisempia, pienempiä taustatasoja tuoreissa ja savustetuissa simpukoissa.
(12)
Myös savustettua kalaa ja savustettua lihaa koskevat tiedot ovat osoittaneet, että pienemmät enimmäismäärät ovat saavutettavissa. Joissain tapauksissa on kuitenkin mahdollisesti tehtävä muutoksia savustuksessa nykyisin käytettävään teknologiaan. Sen vuoksi olisi vahvistettava savustetun lihan ja savustetun kalan osalta kaksivaiheinen menettely, jolla myönnetään tämän asetuksen soveltamispäivästä alkava kahden vuoden siirtymäaika, ennen kuin pienempiä enimmäismääriä aletaan soveltaa.
(13)
Savustetuissa kilohaileissa ja savukilohailisäilykkeissä on havaittu suurempia PAH-yhdistepitoisuuksia kuin muissa savustetuissa kaloissa. Savustetuille kilohaileille ja savukilohailisäilykkeille olisi vahvistettava erityiset enimmäismäärät, jotka vastaavat sitä, mihin näiden elintarvikkeiden kohdalla on mahdollista päästä.
(14)
Aiemmin vahvistettiin ympäristön mahdollisen saastumisen indikaattoriksi bentso(a)pyreenin enimmäismäärä ”muun kuin savustetun kalan lihassa”. On kuitenkin osoitettu, että PAH-yhdisteet metaboloituvat nopeasti tuoreessa kalassa eivätkä kerry kalan lihaan. Sen vuoksi ei ole enää tarpeen pitää voimassa PAH-yhdisteiden enimmäismäärää tuoreessa kalassa.
(15)
Eräissä loppukuluttajille myytävissä lämpökäsitellyissä lihoissa ja lihavalmisteissa on havaittu suuria PAH-yhdistemääriä. Tällaiset määrät voidaan välttää, kun prosessiolosuhteet ja käytettävät laitteet ovat asianmukaiset. Sen vuoksi on asianmukaista vahvistaa PAH-yhdisteiden enimmäismäärät lihalle ja lihavalmisteille, joille on tehty sellainen lämpökäsittely, jonka tiedetään voivan johtaa PAH-yhdisteiden muodostumiseen; kyse on toisin sanoen pelkästään grillaamisesta.
(16)
Kaakaovoi jätettiin tilapäisesti asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 öljyille ja rasvoille vahvistetun bentso(a)pyreenin enimmäismäärän soveltamisen ulkopuolelle, ja tarvetta vahvistaa enimmäismäärä PAH-yhdisteille kaakaovoissa oli määrä tarkastella uudelleen 1 päivään huhtikuuta 2007 mennessä. Uudelleentarkastelua lykättiin odoteltaessa tuloksia silloin meneillään olleesta PAH-yhdisteitä koskevasta EFSAn tieteellisestä uudelleenarvioinnista.
(17)
Kaakaovoissa esiintyy suurempia määriä PAH-yhdisteitä kuin muissa öljyissä ja rasvoissa. Tämä johtuu pääasiassa kaakaopapujen kuivaamisessa käytettävistä epäasianmukaisista menettelyistä ja siitä, ettei kaakaovoita voida puhdistaa samoin kuin muita kasviöljyjä ja -rasvoja. Kaakaovoi on kaakaoraakavalmisteiden (esimerkiksi kaakaopapujen, kaakaomassan ja murskattujen kaakaopapujen) pääainesosa, jota on suklaassa ja muissa kaakaotuotteissa, joita lapset usein nauttivat. Näin ollen se lisää ihmisten ja erityisesti lasten altistumista. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa enimmäismäärät PAH-yhdisteille kaakaopavuissa ja niistä saatavissa tuotteissa ja ottaa mukaan myös kaakaovoi.
(18)
Enimmäismäärät PAH-yhdisteille kaakaopavuissa olisi vahvistettava niin pieniksi kuin on kohtuudella mahdollista saavuttaa ja ottaen huomioon tuottajamaiden tämänhetkiset teknologiset valmiudet. Enimmäismäärät olisi vahvistettava rasvassa olevan pitoisuuden perusteella, sillä PAH-yhdisteet keskittyvät tuotteen rasvaosuuteen, siis kaakaovoihin. Jotta tuottajamaat voisivat tehdä teknologisia parannuksia mukautuakseen enimmäismääriin, kaakaopapuja ja niistä saatuja tuotteita koskevien enimmäismäärien soveltamista olisi lykättävä. Näihin tuotteisiin olisi lisäksi aluksi sovellettava suurempaa neljän aineen summan enimmäismäärää. Kahden vuoden siirtymäajan jälkeen olisi sovellettava pienempää enimmäismäärää. PAH-yhdisteiden määriä kaakaopavuissa ja niistä saatavissa tuotteissa olisi seurattava säännöllisesti, jotta voidaan arvioida, onko enimmäismääriä jatkossa mahdollista pienentää.
(19)
On saatu tietoja, jotka osoittavat, että kookosöljyssä voi olla suurempia PAH4-yhdistemääriä kuin muissa kasviöljyissä ja -rasvoissa. Tämä johtuu siitä, että kookosöljyssä on suhteellisesti enemmän bentso(a)antraseenia ja kryseeniä, joita ei ole helppo poistaa öljyä puhdistettaessa. Kookosöljyn osalta olisi siksi vahvistettava erityiset enimmäismäärät niin pieniksi kuin on kohtuudella mahdollista saavuttaa ja ottaen huomioon tuottajamaiden tämänhetkiset teknologiset valmiudet. Koska tuottajamaissa odotetaan tapahtuvan teknologisia parannuksia, PAH-yhdisteiden määriä kookosöljyssä olisi seurattava säännöllisesti, jotta voidaan arvioida mahdollisuus vahvistaa myöhemmin pienemmät määrät.
(20)
Nykyiset tiedot PAH-yhdisteiden esiintymisestä viljoissa ja vihanneksissa ovat vähäiset. Käytettävissä olevien tietojen mukaan viljoissa ja vihanneksissa on suhteellisen pieniä määriä PAH-yhdisteitä. Nykyisin käytettävissä olevien esiintymistietojen osoittamat pienet määrät eivät anna perustetta sille, että enimmäismääriä voitaisiin vahvistaa välittömästi. EFSA on kuitenkin todennut, että viljoilla ja vihanneksilla on suuri merkitys ihmisten altistumiselle, koska niitä kulutetaan paljon. Sen vuoksi PAH-yhdisteiden määriä näissä kahdessa tuoteryhmässä olisi seurattava edelleen. Lisätietojen perusteella arvioidaan tarvetta vahvistaa enimmäismäärät.
(21)
Eräissä ravintolisissä on havaittu suuria määriä PAH-yhdisteitä. Määrät kuitenkin vaihtelevat ja riippuvat kulloisenkin ravintolisän tyypistä. Ravintolisien osalta tarvitaan lisää tietoa, jota pitäisi kerätä. Kun tiedot tulevat saataville, arvioidaan tarve vahvistaa enimmäismäärät PAH-yhdisteille ravintolisissä.
(22)
Jäsenvaltioille ja elintarvikealan toimijoille olisi annettava aikaa sopeutua tässä asetuksessa vahvistettuihin enimmäismääriin. Sen vuoksi tämän asetuksen soveltamista olisi lykättävä. Olisi säädettävä siirtymäajasta, joka koskee tuotteita, jotka on saatettu markkinoille ennen tällä asetuksella säädettyjen muutosten soveltamispäivää.
(23)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eivätkä Euroopan parlamentti ja neuvosto ole vastustaneet niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1881/2006 liite tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
1. Elintarvikkeita, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevan 6 jakson ”Polysykliset aromaattiset hiilivedyt” nojalla 1 päivästä syyskuuta 2012 sovellettavien enimmäismäärien mukaisia mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää syyskuuta 2012, voidaan pitää kaupan kyseisen päivämäärän jälkeen niiden vähimmäissäilyvyysajan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
2. Elintarvikkeita, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevan 6.1.4 ja 6.1.5 kohdan nojalla 1 päivästä syyskuuta 2014 sovellettavien enimmäismäärien mukaisia mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää syyskuuta 2014, voidaan pitää kaupan kyseisen päivämäärän jälkeen niiden vähimmäissäilyvyysajan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
3. Elintarvikkeita, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevan 6.1.2 kohdan nojalla 1 päivästä huhtikuuta 2013 sovellettavien enimmäismäärien mukaisia mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää huhtikuuta 2013, voidaan pitää kaupan kyseisen päivämäärän jälkeen niiden vähimmäissäilyvyysajan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
4. Elintarvikkeita, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevan 6.1.2 kohdan nojalla 1 päivästä huhtikuuta 2015 sovellettavan enimmäismäärän mukaisia mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää huhtikuuta 2015, voidaan pitää kaupan kyseisen päivämäärän jälkeen niiden vähimmäissäilyvyysajan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä elokuuta 2011.