РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1227/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
относно интегритета и прозрачността на пазара за търговия на едро с енергия
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 194, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Важно е да се гарантира, че потребителите и другите участници на пазара могат да имат доверие в интегритета на пазарите на електроенергия и газ, че цените, определени на пазарите за търговия на едро с енергия, отразяват ненарушено и конкурентоспособно взаимодействие между търсене и предлагане, и че не могат да се извличат неправомерни печалби от пазарни злоупотреби.
(2)
Целта на увеличаването на интегритета и прозрачността на пазарите на търговия на едро с енергия следва да бъде насърчаването на открита и честна конкуренция на пазарите за търговия на едро с енергия в полза на крайните потребители на енергия.
(3)
В съвета, даден от Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа и Групата на европейските регулатори в областта на електроенергията и природния газ, беше потвърдено, че съществуващото законодателство може да не обхваща надлежно въпроси, свързани с интегритета на пазарите на електроенергия и газ, и беше препоръчано да се обмисли създаването на подходяща законодателна рамка, пригодена към енергийния сектор, която да предотвратява пазарни злоупотреби и да взема предвид специфични за сектора условия, които не са обхванати от други директиви и регламенти.
(4)
Степента на взаимосвързаност между пазарите за търговия на едро с енергия в Европейския съюз нараства. Пазарната злоупотреба в една държава-членка често засяга не само цените за търговия на едро с електроенергия и природен газ отвъд националните граници, но също така и цените на дребно за потребителите и микропредприятията. Поради това гарантирането на интегритет на пазарите не може да е грижа само на отделните държави-членки. Наличието на строго трансгранично наблюдение на пазара е от съществено значение за постигането на напълно функциониращ, взаимосвързан и интегриран вътрешен енергиен пазар.
(5)
Пазарите за търговия на едро с енергия обхващат както пазари на продукти, така и пазари на деривати, които са жизненоважни за енергийните и финансовите пазари, като ценообразуването в двата сектора е взаимосвързано. Те включват, наред с другото, регулирани пазари, многостранни търговски системи и извънборсови (OTC) сделки и двустранни договори, преки или с посредници.
(6)
Понастоящем практиките за наблюдение на енергийните пазари са специфични за сектора и за отделните държавите-членки. В зависимост от цялостната пазарна рамка и положението с регулирането това може да доведе до това търговски дейности да попадат под множество юрисдикции с наблюдение, извършвано от няколко различни органа, евентуално разположени в различни държави-членки. Това може да доведе до липса на яснота по отношение на това, кой носи отговорност и дори до положение да не съществува такова наблюдение.
(7)
Понастоящем няма изрична забрана за поведение, което подронва интегритета на енергийния пазар, на някои от най-важните енергийни пазари. С цел защитаване на крайните потребители и гарантиране на разумни цени на енергията за европейските граждани е от съществено значение да се забрани подобно поведение.
(8)
Търговията с деривати, за които може да бъде извършван физически или финансов сетълмент, и търговията с продукти се използват заедно на пазарите за търговия на едро с енергия. Поради това е важно определенията на търговия с вътрешна информация и манипулиране на пазара, които представляват пазарна злоупотреба, да бъдат съвместими между пазарите на деривати и продукти. Настоящият регламент следва по принцип да се прилага за всички извършени сделки, но същевременно следва да отчете специфичните характеристики на пазарите за търговия на едро с енергия.
(9)
Договорите за продажба на дребно, които обхващат доставката на електричество или природен газ на крайните клиенти, не се поддават на манипулирането на пазара по същия начин като договорите за продажба на едро, при които закупуването и продажбата са по-лесни. Въпреки това решенията за потреблението на най-големите потребители на енергия могат също така да се отразят на цените на пазарите за търговия на едро с енергия, които да имат въздействие и извън националните граници. Следователно е подходящо договорите за доставка на подобни големи потребители да бъдат разглеждани в контекста на интегритета на пазарите за търговия на едро с енергия.
(10)
Като се вземат предвид резултатите от анализа, предвиден в съобщението на Комисията от 21 декември 2010 г., озаглавено „Към засилен пазарен надзор при схемата на ЕС за търговия с емисии“, Комисията следва да разгледа възможността за представяне на законодателно предложение в отговор на идентифицираните слабости в прозрачността, интегритета и надзора на европейския пазар на въглеродни емисии в разумен срок.
(11)
В Регламент (ЕО) № 714/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до мрежата за трансграничен обмен на електроенергия (3) и Регламент (ЕО) № 715/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно условията за достъп до газопреносни мрежи за природен газ (4) се признава, че равният достъп до информация за физическия статус и ефикасността на системата е необходим, така че всички участници на пазара да могат да преценят цялостното състояние на търсенето и предлагането и да открият причините за колебанията в цените на едро.
(12)
Използването или опитът за използване на вътрешна информация за търговия за собствена сметка или за сметка на трето лице следва да е изрично забранено. Използването на вътрешна информация може също така да се състои в търговия на едро с енергийни продукти от лица, които знаят или следва да знаят, че информацията, с която разполагат, е вътрешна информация. Информацията относно собствените планове и стратегии за търгуване на участниците на пазара не следва да се счита за вътрешна информация. Информацията, която трябва да бъде направена публично достояние в съответствие с Регламент (ЕО) № 714/2009 или Регламент (ЕО) № 715/2009, включително насоки и мрежови кодекси, приети в съответствие с тези регламенти, може, при условие че е чувствителна по отношение на цените, да послужи като основа за решения на участниците на пазара за извършване на сделки с енергийни продукти на едро и следователно би могла да представлява вътрешна информация, докато не стане публично достояние.
(13)
Манипулирането на пазарите за търговия на едро с енергия включва действията, предприети от лица, които изкуствено причиняват ниво на цените, което не е обосновано от пазарните сили на предлагането и търсенето, в това число действителната наличност на капацитети за производство, съхранение и пренос, както и от търсенето. Видовете манипулиране на пазара включват издаване и оттегляне на фиктивни нареждания; разпространяване на невярна или подвеждаща информация или слухове чрез медиите, в това число интернет или с всякакви други средства; преднамерено предоставяне на невярна информация на предприятията, извършващи оценки на цените или изготвящи доклади за пазара с цел заблуждаване на участниците на пазара, които действат въз основа на тези оценки на цените и доклади за пазара; и преднамереното предприемане на действие, така че да изглежда, че наличността на производствен капацитет за електроенергия, наличността на природен газ или наличността на капацитет за пренос е различна от капацитета, който в действителност е технически наличен, в случаите, когато подобна информация засяга или има вероятност да засегне цената на енергийните продукти на едро. Манипулирането и неговото въздействие може да възникне извън границите, между пазарите на електроенергия и газ, и на финансовите пазари и пазарите на продукти, в това число пазарите на квоти за емисии.
(14)
Примерите за пазарна манипулация и опити за манипулиране на пазара включват поведението на лице или лица, които действат в сътрудничество, с цел да осигурят решаваща позиция при доставките или търсенето на даден енергиен продукт на едро, които довеждат или биха могли да доведат пряко или косвено до фиксиране на цените или до създаване на други нелоялни търговски условия; и предлагането, купуването или продаването на енергийни продукти на едро с цел, намерение или последица въвеждането в заблуждение на участниците на пазара, които действат на основата на референтните цени. Независимо от това възприетите пазарни практики като тези, прилагани в областта на финансовите услуги, които понастоящем са определени в член 1, параграф 5 от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (5), и които могат да бъдат адаптирани, ако се измени посочената директива, могат да бъдат законен начин участниците на пазара да гарантират благоприятни цени за енергийните продукти на едро.
(15)
Разкриването на вътрешна информация във връзка с енергийните продукти на едро от страна на журналистите, действащи в изпълнение на своите професионални задължения, следва да се оценява при отчитане на правилата, приложими за тяхната професия и правилата, които определят свободата на пресата, освен ако тези лица извличат пряко или косвено предимства или печалба от разпространяването на въпросната информация или когато разкриването се извършва с намерение за подвеждане на пазара що се отнася до доставките, търсенето или цената на енергийните продукти на едро.
(16)
Тъй като финансовите пазари се развиват, понятията за пазарна злоупотреба, приложими за тези пазари, ще бъдат адаптирани. Следователно, за да се осигури необходимата гъвкавост в отговор на тези развития, правомощието за приемане на актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз следва да се делегира на Комисията по отношение на техническото актуализиране на определенията за вътрешна информация и манипулиране на пазара, за да се гарантира съгласуваност с другото приложимо законодателство на Съюза в областта на финансовите услуги и енергетиката. От особено значение е Комисията да провежда подходящи консултации по време на подготвителната си работа, включително на експертно равнище. При подготовката и съставянето на делегирани актове Комисията следва да гарантира едновременно, навременно и надлежно предаване на съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(17)
Ефикасното наблюдение на пазара на равнището на Съюза е от огромно значение за откриване и възпиране на пазарни злоупотреби на пазарите за търговия на едро с енергия. Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия, създадена с Регламент (ЕО) № 713/2009 на Европейския парламент и на Съвета (6) („Агенцията“), е в най-добра позиция да осъществява такова наблюдение, тъй като тя разполага с поглед върху пазарите за електроенергия и газ в целия Европейски съюз и с необходимия експертен опит относно функционирането на пазарите и системите за електроенергия и газ в Съюза. Със задълбоченото познаване на развитието на енергийните пазари в своите държави-членки националните регулаторни органи следва да играят важна роля в гарантирането на ефикасно наблюдение на пазара на национално равнище. Тясното сътрудничество и координацията между Агенцията и националните органи е следователно необходимо, за да се гарантират адекватно наблюдение и прозрачност на енергийните пазари. Събирането на данни от Агенцията не засяга правото на националните органи да събират допълнителни данни за национални цели.
(18)
Ефикасното наблюдение на пазара изисква редовен и навременен достъп до данни за сделки, както и достъп до структурни данни за капацитета и използването на съоръжения за производство, съхранение, потребление или пренос на електроенергия и природен газ. Поради тази причина от участниците на пазара, в това число операторите на преносни системи, доставчиците, търговците, производителите, посредниците и големите потребители, които търгуват на едро с енергийни продукти, следва да се изисква да предоставят тази информация на Агенцията. Агенцията може от своя страна да установи трайни контакти с основните организирани пазари.
(19)
За да се гарантират еднакви условия за прилагането на разпоредбите за събиране на данни, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да се упражнят в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно механизмите за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7). Задълженията за докладване следва да бъдат сведени до минимум и не трябва да водят до ненужни разходи или административна тежест за участниците на пазара. Единните правила за докладване на информация следва съответно да преминат предварителен анализ на съотношението ползи/разходи, следва да избягват двойни задължения за докладване и следва да вземат предвид рамките за докладване, разработени по другото съответно законодателство. Освен това, следва да се събира необходимата информация или части от нея от другите лица и съществуващите източници, когато това е възможно. Когато участник на пазара или трето действащо от негово име лице, система за докладване при търговията, организиран пазар, система за съпоставяне на сделки (trade matching system) или друго лице, което извършва сделки на професионална основа, е изпълнило своите задължения за докладване на компетентен орган в съответствие с Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (8) или приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките, неговото задължение за докладване следва да се счита за изпълнено също по настоящия регламент, но само дотолкова, доколкото цялата информация, която се изисква по настоящия регламент, е била докладвана.
(20)
Важно е Комисията и Агенцията да работят в тясно сътрудничество за прилагането на настоящия регламент и по целесъобразност да провеждат консултации с Европейската мрежа от оператори на преносни системи за електричество и газ, Европейския орган за ценни книжа и пазари (ЕОЦКП), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (9), с националните регулаторни органи, компетентните финансови органи и други органи на държавите-членки като националните органи за защита на конкуренцията, както и със заинтересовани страни като организирани пазари (например борси за електроенергия) и участници на пазара.
(21)
Следва да се създаде европейски регистър за участниците на пазара, въз основа на националните регистри, с цел засилване на цялостната прозрачност и интегритета на пазара за търговия на едро с енергия. Една година след създаването на този регистър Комисията следва да оцени в сътрудничество с Агенцията, съгласно докладите, представени от Агенцията на Комисията, и с националните регулаторни органи функционирането и полезността на европейския регистър за участниците на пазара. Ако се счете за целесъобразно, въз основа на тази оценка, Комисията следва да разгледа възможността за представяне на допълнителни инструменти за укрепване на цялостната прозрачност и на интегритета на пазарите за търговия на едро с енергия и за гарантиране на равни условия за участниците на пазара в рамките на целия Съюз.
(22)
С оглед да се улесни ефикасното наблюдение на всички аспекти от търговията на едро с енергийни продукти, Агенцията следва да създаде механизми за осигуряване на достъп на други съответни органи до информацията, която получава относно сделките на пазарите за търговия на едро с енергия, по-специално на ЕОЦКП, националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, националните органи за защита на конкуренцията и други съответни органи.
(23)
Агенцията следва да гарантира оперативната сигурност и защита на данните, които получава, да предотвратява неразрешен достъп до информацията, съхранявана от Агенцията, и да установи процедури за гарантиране, че лицата с право на достъп до събираните от нея данни не злоупотребяват с тях. Агенцията също така следва да установи дали органите, които имат достъп до данните, съхранявани от Агенцията, са в състояние да поддържат също толкова високо ниво на сигурност и са обвързани с подходящи правила за поверителност. Следователно също така е необходимо да се гарантира оперативната сигурност на ИТ системите, използвани за обработка и прехвърляне на данни. За да изгради ИТ система, която гарантира възможно най-високо равнище на поверителност на данните, Агенцията следва да бъде насърчена да работи в тясно сътрудничество с Европейската агенция за мрежова и информационна сигурност (ENISA). Тези правила следва да се прилагат също така и за други органи, които имат право на достъп до данните за целите на настоящия регламент.
(24)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз, както е посочено в член 6 от Договора за Европейския съюз, и конституционните традиции в държавите-членки, и следва да се прилага в съответствие с правото на свобода на изразяване на мнение и свобода на информация, признато в член 11 от Хартата.
(25)
Когато информацията не е или вече не е чувствителна в търговско отношение или от гледна точка на сигурността, Агенцията следва да има възможност да предоставя тази информация на участниците на пазара и широката общественост, с цел да допринесе за по-добри познания за пазара. Тази прозрачност ще помогне за изграждане на доверие в пазара и ще насърчи увеличаване на знанията относно функционирането на пазарите за търговия на едро с енергия. Агенцията следва да установи и да огласи публично правилата, съгласно които ще предоставя по справедлив и прозрачен начин достъп до тази информация.
(26)
Националните регулаторни органи следва да бъдат отговорни за прилагането на настоящия регламент в държавите-членки. За тази цел те трябва да разполагат с необходимите правомощия за разследване, които да им дават възможност да извършват ефикасно тази задача. Тези правомощия следва да се упражняват в съответствие с националното право и могат да бъдат предмет на съответен надзор.
(27)
Агенцията следва да гарантира, че настоящият регламент се прилага по координиран начин в целия Европейски съюз и съгласувано с прилагането на Директива 2003/6/ЕО. За тази цел Агенцията следва да публикува необвързващи насоки за прилагането на определенията, предвидени в настоящия регламент, по целесъобразност. Тези насоки следва да засягат наред с другото въпроса за възприетите пазарни практики. Освен това, тъй като пазарната злоупотреба на пазарите за търговия на едро с енергия често засяга повече от една държава-членка, Агенцията следва да играе важна роля за гарантиране, че разследванията се извършват по ефикасен и последователен начин. За постигане на тази цел Агенцията следва да е в състояние да поиска сътрудничество и да координира дейността на групите за разследване, съставени от представители на съответните национални регулаторни органи и по целесъобразност от други органи, в това число националните органи за защита на конкуренцията.
(28)
На Агенцията следва да бъдат предоставени съответните финансови и човешки ресурси за адекватното изпълнение на допълнителните задачи, които ѝ се възлагат по настоящия регламент. За тази цел процедурата за изготвянето, изпълнението и контрола върху нейния бюджет, установена в членове 23 и 24 от Регламент (ЕО) № 713/2009, следва да отчете надлежно тези задачи. Бюджетният орган следва да гарантира съблюдаването на най-високи стандарти за ефективност.
(29)
Националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки и по целесъобразност, националните органи за защита на конкуренцията следва да си сътрудничат, за да се гарантира координиран подход за справяне с пазарните злоупотреби на пазарите за търговия на едро с енергия, който обхваща както пазарите за продукти, така и пазарите за деривати. Това сътрудничество следва да включва взаимен обмен на информация по отношение на подозренията за действия, които има вероятност да съставляват нарушение на настоящия регламент, на Директива 2003/6/ЕО или на конкурентното право, извършвани или извършени на пазара за търговия на едро с енергия. Освен това въпросното сътрудничество следва да допринася за съгласуван и последователен подход при разследванията и съдебното производство.
(30)
Важно е задължението за професионална тайна да се прилага по отношение на лицата, които получават поверителна информация в съответствие с настоящия регламент. Агенцията, националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки и националните органи за защита на конкуренцията следва да гарантират поверителността, надеждността и защитата на информацията, която получават.
(31)
Важно е санкциите за нарушаване на настоящия регламент да са ефективни, пропорционални и възпиращи и да отразяват сериозността на нарушенията, вредите, нанесени на потребителите, и потенциалните изгоди от търговията въз основа на вътрешна информация и манипулиране на пазара. Прилагането на тези санкции следва да се извършва в съответствие с националното законодателство. Санкциите за нарушаване на настоящия регламент следва да съответстват на санкциите, приети от държавите-членки в изпълнение на Директива 2003/6/ЕО, като се отчитат взаимовръзките между търговията с деривативни продукти на електроенергия и природен газ и търговията със същинска електроенергия и природен газ. Като взема предвид консултациите относно съобщението на Комисията от 12 декември 2010 г., озаглавено „По-строги наказателни разпоредби за сектора на финансовите услуги“, Комисията следва да разгледа възможността за представянето на предложения за хармонизиране на минималните стандарти за системите от санкции на държавите-членки в разумен срок. Настоящият регламент не засяга нито националните правила за доказателствената сила, нито задълженията на националните регулаторни органи и съдилищата на държавите-членки да установяват съответните факти по случая, при условие че тези правила и задължения са съвместими с общите принципи на правото на Съюза.
(32)
Тъй като целта на настоящия регламент, а именно осигуряването на хармонизирана рамка за гарантиране на прозрачност и интегритет на пазара за търговия на едро с енергия, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет, обхват и връзка с други законодателни актове на Съюза
1. Настоящият регламент установява правила, които забраняват практики на злоупотреба, засягащи пазарите за търговия на едро с енергия, които съответстват на правилата, приложими по отношение на финансовите пазари, и на правилното функциониране на тези пазари за търговия на едро с енергия, като отчитат техните специфични характеристики. В него се предвижда наблюдение на пазарите за търговия на едро с енергия от страна на Агенцията за сътрудничество между регулаторите на енергия („Агенцията“) при тясно сътрудничество с националните регулаторни органи и при отчитане на взаимодействието между Схемата за търговия с емисии и пазарите за търговия на едро с енергия.
2. Настоящият регламент се прилага по отношение на търговията на едро с енергийни продукти. Членове 3 и 5 от настоящия регламент не се прилагат по отношение на енергийни продукти на едро, които представляват финансови инструменти и по отношение на които се прилага член 9 от Директива 2003/6/ЕО. Настоящият регламент не засяга директиви 2003/6/ЕО и 2004/39/ЕО, както и прилагането на европейското право за конкуренцията по отношение на практиките, обхванати от настоящия регламент.
3. Агенцията, националните регулаторни органи, ЕОЦКП, компетентните финансови органи на държавите-членки и по целесъобразност, националните органи за защита на конкуренцията си сътрудничат, за да се гарантира предприемане на координиран подход за изпълнението на съответните правила, когато действията са свързани с един или повече финансови инструменти, по отношение на които се прилага член 9 от Директива 2003/6/ЕО, и също така с един или повече енергийни продукти на едро, по отношение на които се прилагат членове 3, 4 и 5 от настоящия регламент.
4. Управителният съвет на Агенцията гарантира, че Агенцията изпълнява възложените ѝ задачи по настоящия регламент в съответствие с настоящия регламент и с Регламент (ЕО) № 713/2009.
5. Директорът на Агенцията се допитва до Съвета на регулаторите на Агенцията относно всички аспекти от прилагането на настоящия регламент и надлежно взема под внимание неговите съвети и становища.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1.
„Вътрешна информация“ означава информация, точна по своето естество, която не е била направена публично достояние, отнасяща се пряко или косвено до един или повече енергийни продукти на едро и която, ако бъде направена публично достояние, вероятно би повлияла съществено на цените на тези енергийни продукти на едро.
За целите на настоящото определение „информация“ означава:
а)
информацията, която трябва да бъде направена публично достояние в съответствие с регламенти (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009, включително насоките и мрежовите кодекси, приети в съответствие с тези регламенти;
б)
информация, свързана с капацитета и използването на съоръжения за производство, съхранение, потребление или пренос на електроенергия или природен газ, или свързана с капацитета и използването на съоръжения за втечнен природен газ, включително планирана или непланирана недостъпност на тези съоръжения;
в)
информация, която трябва да се разкрие в съответствие с правни или регулаторни разпоредби на равнището на Съюза или на национално равнище, пазарни правила и договори или обичайни практики на съответния пазар за търговия на едро с енергия, доколкото тази информация вероятно би повлияла съществено на цените на тези енергийни продукти на едро; както и
г)
друга информация, която разумен професионален участник на пазара вероятно би използвал като част от основанието за своето решение да извърши сделка, свързана с енергиен продукт на едро, или за издаване на нареждане за търгуване с енергийни продукти на едро.
Информацията се счита за точна по своето естество, ако посочва набор от обстоятелства, които съществуват или може с основание да се очаква да възникнат, или събитие, което е възникнало или може с основание да се очаква да възникне, и ако е достатъчно конкретна, за да дава възможност да се направи извод за вероятното въздействие на този набор от обстоятелства или това събитие върху енергийните продукти на едро.
2.
„Манипулиране на пазара“ означава:
а)
извършването на каквато и да е сделка или издаването на каквото и да е нареждане за търгуване с енергийни продукти на едро, с което се:
i)
дават или могат да дадат лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на енергийни продукти на едро;
ii)
определя или се прави опит да се определи, чрез действията на едно или повече лица, действащи заедно, цената на един или повече енергийни продукти на едро на изкуствено равнище, освен ако лицето, което е осъществило сделката или е издало нареждането за търгуване, докаже, че причините, които са го накарали да направи това, са законни и че въпросната сделка или въпросното нареждане за търгуване са съобразени с приетите пазарни практики на съответния пазар за търговия на едро с енергия; или
iii)
използва или се прави опит да се използва фиктивен способ или всякаква друга форма на заблуда или на измама, с които се дават или могат да дадат лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на енергийни продукти на едро;
или
б)
разпространяване на информация по медиите, включително по интернет или с всякакви други средства, която дава или е възможно да даде лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на доставката, търсенето или цената на енергийните продукти на едро, включително разпространяване на слухове и на неверни или заблуждаващи новини, когато лицето, извършващо разпространението, е знаело или би трябвало да знае, че информацията е невярна или заблуждаваща.
Когато се разпространява информация за журналистически цели или художествено изразяване, такова разпространяване на информация се оценява, като се вземат предвид правилата за свободата на пресата и свободата на изразяване на мнение в другите медии, освен ако:
i)
съответните лица извличат пряко или косвено предимства или печалба от разпространяването на въпросната информация; или
ii)
разкриването или разпространяването се извършва с намерение подвеждане на пазара що се отнася до доставките, търсенето или цената на енергийните продукти на едро.
3.
„Опит за манипулиране на пазара“ означава:
а)
извършването на каквато и да е сделка, издаване на каквото и да е нареждане за търгуване или предприемането на каквото и да било друго действие, свързано с енергиен продукт на едро, с намерение да се:
i)
дадат лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на енергийни продукти на едро;
ii)
определят цената на един или повече енергийни продукти на едро на изкуствено равнище, освен ако лицето, което е осъществило сделката или е издало нареждането, докаже, че причините, които са го накарали да направи това, са законни и че въпросната сделка или въпросното нареждане за търгуване са съобразени с приетите пазарни практики на съответния пазар за търговия на едро с енергия; или
iii)
използва фиктивен способ или всякаква друга форма на заблуда или на измама, с които се дават или могат да дадат лъжливи или подвеждащи сигнали по отношение на предлагането, търсенето или цената на енергийни продукти на едро;
или
б)
разпространяването на информация, включително по интернет или по какъвто и да е друг начин, с намерение да се дадат лъжливи или подвеждащи сигнали що се отнася до доставките, търсенето или цената на енергийни продукти на едро.
4.
„Енергийни продукти на едро“ означава следните договори и деривати, независимо от мястото и начина, по който се търгува с тях:
а)
договори за доставка на електроенергия или природен газ, при които доставката е в рамките на Съюза;
б)
деривати, свързани с електроенергия или природен газ, произвеждани, търгувани или доставяни в рамките на Съюза;
в)
договори, свързани с пренос на електроенергия или природен газ в рамките на Съюза;
г)
деривати, свързани с пренос на електроенергия или природен газ в рамките на Съюза.
Договорите за доставка и разпределение на електроенергия или природен газ за използване от крайни клиенти не се считат за енергийни продукти на едро. Договорите за доставка и разпределение на електроенергия или природен газ на крайни клиенти с капацитет на потребление над прага, установен в точка 5, втора алинея, обаче се считат за енергийни продукти на едро.
5.
„Капацитет на потребление“ означава потреблението на електроенергия или природен газ на даден краен клиент при пълно използване на производствения капацитет на този клиент. То включва цялото потребление на този клиент като отделна стопанска единица, доколкото потреблението се извършва на пазари с взаимосвързани цени за търговия на едро.
При прилагането на настоящото определение не се взема предвид потреблението на отделни съоръжения под контрола на отделна стопанска единица, които са с капацитет на потребление под 600 GWh годишно, доколкото тези съоръжения не оказват сумарно влияние върху цените на пазара за търговия на едро с енергия, поради това че са разположени на съответни пазари с различно географско местоположение.
6.
„Пазар за търговия на едро с енергия“ означава пазар в рамките на Съюза, на който се търгува на едро с енергийни продукти.
7.
„Участник на пазара“ означава всяко лице, включително оператори на преносни системи, което извършва сделки, включително издаването на нареждания за търгуване, на един или повече пазари за търговия на едро с енергия.
8.
„Лице“ означава всяко физическо или юридическо лице.
9.
„Компетентен финансов орган“ означава компетентен орган, определен в съответствие с процедурата, предвидена в член 11 от Директива 2003/6/ЕО.
10.
„Национален регулаторен орган“ означава национален регулаторен орган, определен в съответствие с член 35, параграф 1 от Директива 2009/72/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на електроенергия (10) или член 39, параграф 1 от Директива 2009/73/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно общите правила за вътрешния пазар на природен газ (11).
11.
„Оператор на преносна система“ има значението, определено в член 2, точка 4 от Директива 2009/72/ЕО и член 2, точка 4 от Директива 2009/73/ЕО.
12.
„Предприятие майка“ означава предприятие майка по смисъла на членове 1 и 2 от Седма директива 83/349/ЕИО на Съвета от 13 юни 1983 г. приета на основание член 54, параграф 3, буква ж) от Договора относно консолидираните счетоводни отчети (12).
13.
„Свързано предприятие“ означава предприятие, което е или дъщерно дружество, или друго предприятие, в което се притежава участие, или предприятие, свързано с друго предприятие с отношение по смисъла на член 12, параграф 1 от Директива 83/349/ЕИО.
14.
„Разпределение на природен газ“ има значението, установено в член 2, точка 5 от Директива 2009/73/ЕО.
15.
„Разпределение на електроенергия“ има значението, установено в член 2, точка 5 от Директива 2009/72/ЕО.
Член 3
Забрана за търгуване с вътрешна информация
1. На лицата, които разполагат с вътрешна информация във връзка с енергиен продукт на едро, се забранява да:
а)
използват тази информация, когато придобиват или се разпореждат или когато се опитват да придобият или да се разпоредят за своя собствена сметка или за сметка на трето лице, пряко или косвено, с енергийни продукти на едро, за които се отнася тази информация;
б)
разкриват тази информация на друго лице, освен ако това не е в рамките на нормалните условия на изпълнение на работата им, на професията им, или на техните задължения;
в)
препоръчват на друго лице или го склоняват въз основа на вътрешна информация да придобие или да се разпореди с енергийни продукти на едро, за които се отнася тази информация.
2. Забраната, установена в параграф 1, се прилага по отношение на следните лица, които разполагат с вътрешна информация във връзка с енергиен продукт на едро:
а)
членове на административните, управителните или надзорните органи на предприятие;
б)
лица с участие в капитала на предприятие;
в)
лица с достъп до информацията при упражняването на своята работа, професия или задължения;
г)
лица, които са придобили такава информация чрез престъпна дейност;
д)
лица, които знаят или трябва да знаят, че съответната информация е вътрешна информация.
3. Букви а) и в) от параграф 1 от настоящия член не се прилагат по отношение на операторите на преносни системи, когато те закупуват електроенергия или природен газ, за да гарантират безопасно и сигурно функциониране на системата в съответствие със своето задължение съгласно член 12, букви г) и д) от Директива 2009/72/ЕО или член 13, параграф 1, букви а) и в) от Директива 2009/73/ЕО.
4. Настоящият член не се прилага за:
а)
сделки, извършени за изпълнението на изискуемо задължение за придобиване или разпореждане с енергийни продукти на едро, когато това задължение е резултат от сключено споразумение или нареждане за търгуване, преди съответното лице да придобие вътрешната информация;
б)
сделки, извършени от производители на електроенергия или природен газ, оператори на газохранилища или оператори на съоръжения за внос на втечнен природен газ, чиято единствена цел е да покрият непосредствените физически загуби, произтичащи от непланирани прекъсвания, когато непредприемането на тези действия би довело до невъзможност участникът на пазара да изпълни съществуващите договорни задължения или когато подобно действие е предприето при споразумение със съответния(те) оператор(и) на преносни мрежи, за да се гарантира безопасно и сигурно действие на системата. В тези случаи съответната информация, свързана със сделки, се докладва на Агенцията и на съответния национален регулаторен орган. Това задължение за докладване не засяга задължението, предвидено в член 4, параграф 1;
в)
участниците на пазара, които действат в съответствие с националните правила за действие в извънредна ситуация, когато националните органи са се намесили с оглед гарантиране доставката на електроенергия или природен газ и пазарните механизми са суспендирани в дадена държава-членка или в част от нея. В такъв случай органът, отговарящ за планирането на действия при извънредни ситуации, гарантира оповестяването в съответствие с член 4.
5. Когато лицето, което разполага с вътрешна информация във връзка с енергиен продукт на едро, е юридическо лице, забраната, предвидена в параграф 1, се прилага и по отношение на физическите лица, които участват в решението за извършване на сделката за сметка на въпросното юридическо лице.
6. Когато се разпространява информация за журналистически цели или художествено изразяване, това разпространяване на информация се оценява, като се вземат предвид правилата за свободата на пресата и свободата на изразяване на мнение в другите медии, освен ако:
а)
лицата извличат пряко или косвено предимства или печалба от разпространяването на въпросната информация; или
б)
разкриването или разпространяването се извършва с намерение подвеждане на пазара що се отнася до доставките, търсенето или цената на едро на енергийните продукти.
Член 4
Задължение за оповестяване на вътрешна информация
1. Участниците на пазара публично, ефективно и навременно разкриват вътрешна информация, с която разполагат по отношение на търговска дейност или съоръжения, които съответният участник на пазара или неговото предприятие майка или свързано предприятие притежава или контролира, или по отношение на въпроси, свързани с тяхната експлоатация, за които въпросният участник на пазара или въпросното предприятие носи отговорност, независимо дали изцяло или отчасти. Такова разкриване включва информация, свързана с капацитета и използването на съоръжения за производство, съхранение, потребление или пренос на електроенергия или природен газ, или свързана с капацитета и използването на съоръжения за втечнен природен газ, включително планирана или непланирана недостъпност на тези съоръжения.
2. Даден участник на пазара може, на своя собствена отговорност, по изключение да отложи публичното разкриване на вътрешна информация, за да не увреди своите законни интереси, при положение че няма опасност този пропуск да въведе в заблуждение обществеността и че участникът на пазара е в състояние да гарантира поверителността на тази информация, както и че не взема решения, свързани с търговия с енергийни продукти на едро въз основа на въпросната информация. При това положение участникът на пазара предоставя незабавно тази информация, заедно с обосновка за забавянето на нейното публично разкриване, на Агенцията и съответния национален регулаторен орган, в съответствие с член 8, параграф 5.
3. Винаги когато участник на пазара или лице, наето от или действащо от името на участник на пазара, разкрива вътрешна информация във връзка с енергиен продукт на едро в рамките на нормалното изпълнение на своята работа, професия или задължения, както са посочени в член 3, параграф 1, буква б), въпросният участник на пазара или лице осигурява едновременното, пълно и ефективно публично разкриване на тази информация. В случай на непреднамерено разкриване, участникът на пазара осигурява пълно и ефективно публично разкриване на информацията възможно най-скоро след непреднамереното разкриване. Този параграф не се прилага, когато лицето, което получава информацията, е обвързано със задължение за поверителност, независимо дали това задължение произтича от закон, подзаконов акт, устройствен акт или договор.
4. Оповестяването на вътрешна информация, включително в обобщен вид, в съответствие с Регламент (ЕО) № 714/2009 или Регламент (ЕО) № 715/2009, или на насоки и мрежови кодекси, приети в съответствие с тези регламенти, представлява едновременно, пълно и ефективно публично разкриване.
5. Когато на оператор на преносна система се предостави освобождаване от задължението за публикуване на определени данни в съответствие с Регламент (ЕО) № 714/2009 или Регламент (ЕО) № 715/2009, този оператор се освобождава по този начин и от задължението, предвидено в параграф 1 от настоящия член, относно тези данни.
6. Параграфи 1 и 2 не засягат задълженията на участниците на пазара съгласно директиви 2009/72/ЕО и 2009/73/ЕО и регламенти (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009, включително насоки и мрежови кодекси, приети в съответствие с тези директиви и регламенти, по-специално по отношение на сроковете и начина на публикуване на информацията.
7. Параграфи 1 и 2 не засягат правото на участниците на пазара да забавят разкриването на чувствителна информация, свързана със защитата на критичните инфраструктури, както е предвидено в член 2, буква г) от Директива 2008/114/ЕО на Съвета от 8 декември 2008 г. относно установяването и означаването на европейски критични инфраструктури и оценката на необходимостта от подобряване на тяхната защита (13), ако тя е класифицирана в тяхната държава.
Член 5
Забрана за манипулиране на пазара
Забранява се извършването или опитът за извършване на манипулиране на пазара по отношение на пазарите за търговия на едро с енергия.
Член 6
Техническо осъвременяване на определенията за вътрешна информация и манипулиране на пазара
1. На Комисията се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 20, за да:
а)
приведе в съответствие определенията, предвидени в член 2, точки 1, 2, 3 и 5, за целите на осигуряването на съгласуваност с други съответни законодателни актове на Съюза в областта на финансовите услуги и енергетиката, и
б)
осъвременява тези определения с единствената цел да се вземат предвид бъдещи развития относно пазарите за търговия на едро с енергия.
2. В делегираните актове, посочени в параграф 1, се отчита най-малко:
а)
специфичното функциониране на пазарите за търговия на едро с енергия, включително специфичните характеристики на пазарите на електроенергия и газ, и взаимодействието между пазарите на продукти и пазарите на деривати;
б)
потенциала за трансгранично манипулиране, между пазарите на електроенергия и газ,и пазарите на продукти и деривати;
в)
потенциалното въздействие на действително или планирано производство, потребление, използване на капацитет за пренос или използване на капацитет за съхранение върху цените на пазарите за търговия на едро на енергия; както и
г)
мрежовите кодекси и рамковите насоки, приети в съответствие с разпоредбите на регламенти (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009.
Член 7
Наблюдение на пазара
1. Агенцията наблюдава търговската дейност на едро с енергийни продукти с цел откриване и предотвратяване на търговия, основана на вътрешна информация и манипулиране на пазара. Тя събира данни за оценяване и наблюдение на пазарите за търговия на едро с енергия, както е предвидено в член 8.
2. Националните регулаторни органи си сътрудничат на регионално равнище и с Агенцията при извършване на наблюдението на пазарите за търговия на едро с енергия, посочено в параграф 1. За тази цел националните регулаторни органи имат достъп до съответната информация, съхранявана от Агенцията, която тя е събрала в съответствие с параграф 1 от настоящия член, при условията на член 10, параграф 2. Националните регулаторни органи могат също така да извършват наблюдение на национално равнище на търговската дейност на едро с енергийни продукти.
Държавите-членки могат да предвидят националните органи за защита на конкуренцията или органите за наблюдение на пазара към този орган да извършват наблюдение на пазара с националния регулаторен орган. При извършването на наблюдението на пазара националният орган за защита на конкуренцията или органът за наблюдение на пазара има същите права и задължения, както националния регулаторен орган съгласно първа алинея от настоящия параграф, параграф 3, втора алинея, второ изречение от настоящия член, член 4, параграф 2, второ изречение, член 8, параграф 5, първо изречение и член 16.
3. Агенцията представя доклад на Комисията относно своите дейности съгласно настоящия регламент поне веднъж годишно и оповестява публично този доклад. В тези доклади Агенцията извършва оценка на функционирането и прозрачността на различните категории пазари и на начините за търговия и може да отправи препоръки към Комисията относно правилата, стандартите и процедурите на пазарите, които биха могли да подобрят интегритета на пазара и функционирането на вътрешния пазар. Тя може също така да извърши оценка дали минимални изисквания към организираните пазари биха могли да допринесат за повишаването на прозрачността на пазара. Докладите могат да се съчетаят с доклада, посочен в член 11, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 713/2009.
Агенцията може да отправя препоръки към Комисията по отношение на отчетите за сделки, включително за нареждания за търгуване, които счита за необходими за ефективно и ефикасно наблюдение на пазарите за търговия на едро с енергия. Преди да направи такива препоръки Агенцията се консултира със заинтересованите страни по-специално с националните регулаторни органи, компетентните финансови органи в държавите-членки, националните органи за защита на конкуренцията и ЕОЦКП.
Всички препоръки следва да бъдат предоставени на разположение на Европейския парламент, Съвета и Комисията, както и да бъде осигурен обществен достъп до тях.
Член 8
Събиране на данни
1. Участниците на пазара или лице или орган, действащи от тяхно име, посочени в параграф 4, букви б)-е), предоставят на Агенцията отчет за сделките на пазарите за търговия на едро с енергия, включително нарежданията за търгуване. Информацията, която трябва да се докладва, включва точно посочване на закупените и продадените на едро енергийни продукти, договорената цена и количество, датите и времето на изпълнение, страните по сделката и бенефициерите по сделката и всяка друга относима информация. Въпреки че участниците на пазара носят цялостна отговорност, след като изискваната информация веднъж е получена от някое от лицата или органа, изброени в параграф 4, букви б)-е), задължението за докладване на въпросния участник на пазара се счита за изпълнено.
2. Чрез актове за изпълнение Комисията:
а)
изготвя списък от договори и деривати, включително нареждания за търгуване, които трябва да бъдат докладвани в съответствие с параграф 1 и по целесъобразност определя подходящите минимални прагове за докладване на сделки;
б)
приема единни правила за докладване на информацията, която трябва да бъде предоставена в съответствие с параграф 1;
в)
определя срока и формата, в които трябва да се докладва тази информация.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. В тях се вземат предвид съществуващите системи за докладване.
3. Лицата, посочени в параграф 4, букви а)-г), които докладват за сделки в съответствие с Директива 2004/39/ЕО или приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките нямат повторни задължения за докладване по отношение на тези сделки.
Без да се засяга първа алинея от настоящия параграф, актовете за изпълнение, посочени в параграф 2, може да позволяват на организирани пазари и на системи за съпоставяне на сделки (trade matching system) или докладване при търговията да предоставят на Агенцията записи за енергийните сделки на едро.
4. За целите на параграф 1 информацията се предоставя от:
а)
участника на пазара;
б)
трето лице, което действа от името на участника на пазара;
в)
системи за докладване при търговията;
г)
организиран пазар, система за съпоставяне на сделки (trade matching system) или друго лице, което извършва сделки по занятие;
д)
регистри на сделки, регистрирани или признати съгласно приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките; или
е)
компетентен орган, който е получил тази информация в съответствие с член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО, или ЕОЦКП, когато е получила тази информация в съответствие с приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките.
5. Участниците на пазара предоставят на Агенцията и националните регулаторни органи информация, свързана с капацитета и използването на съоръженията за производство, съхранение, потребление или пренос на електроенергия или природен газ или свързани с капацитета и използването на съоръжения за втечнен природен газ (ВПГ), включително планирана или непланирана неналичност на такива съоръжения, с цел наблюдение на търговията на пазарите за търговия на едро с енергия. Задълженията за докладване относно участниците на пазара се свеждат до минимум чрез събирането на необходимата информация или части от нея от съществуващите източници, когато това е възможно.
6. Чрез актове за изпълнение Комисията:
а)
приема единни правила за докладването на информацията, която да бъде предоставена в съответствие с параграф 5, и по целесъобразност относно подходящите прагове за това докладване;
б)
определя сроковете и формата, в които тази информация се докладва.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 21, параграф 2. В тях се вземат предвид съществуващите задължения за докладване съгласно регламенти (ЕО) № 714/2009 и (ЕО) № 715/2009.
Член 9
Регистриране на участниците на пазара
1. Участниците на пазара, които извършват сделки, за които има изискване да бъдат докладвани на Агенцията в съответствие с член 8, параграф 1, се регистрират при националния регулаторен орган в държавата-членка, в която са се установили или пребивават постоянно, или ако не са установени или не пребивават постоянно в Съюза, в държавата-членка, в която извършват дейност.
Всеки участник на пазара се регистрира само при един национален регулаторен орган. Държавите-членки не трябва да изискват от участник на пазара, който вече е регистриран в друга държава-членка, да се регистрира отново.
Регистрирането на участниците на пазара не накърнява задълженията за спазване на приложимите търговски правила и правила за съставяне на баланси.
2. Не по-късно от три месеца от датата, на която Комисията приема актовете за изпълнение, посочени в член 8, параграф 2, националните регулаторни органи създават национални регистри на участниците на пазара, които регистри те редовно актуализират. Регистърът дава на всеки участник на пазара единен идентификатор и съдържа достатъчно информация, за да идентифицира участника на пазара, включително съответните подробности, свързани с идентификационния номер по ДДС, седалището, лицето, отговорно за неговите оперативни и търговски решения, и упражняващия краен контрол или бенефициера от търговската дейност на участника на пазара.
3. Националните регулаторни органи предават информацията от националния си регистър на Агенцията във формат, определен от Агенцията. Агенцията, в сътрудничество с тези органи, определя и публикува този формат до 29 юни 2012 г. Въз основа на информацията, предоставена от националните регулаторни органи, агенцията създава Европейски регистър на участниците на пазара. Националните регулаторни органи и други съответни органи имат достъп до Европейския регистър. Съгласно член 17 Агенцията може да реши да направи Европейския регистър или части от него публично достъпни, при условие че не се разкрива чувствителна от търговска гледна точка информация за отделните участници на пазара.
4 Участниците на пазара, посочени в параграф 1 от настоящия член, подават формуляра за регистрация в националния регулаторен орган, преди да извършат сделка, която трябва да бъде докладвана на Агенцията в съответствие с член 8, параграф 1.
5. Участниците на пазара, посочени в параграф 1, уведомяват незабавно националния регулаторен орган за всяка промяна по отношение на информацията, предоставена във формуляра за регистрация.
Член 10
Обмен на информация между Агенцията и други органи
1. Агенцията установява механизми за обмен на информацията, която получава в съответствие с член 7, параграф 1 и член 8, с националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, националните органи за защита на конкуренцията, ЕОЦКП и други съответни органи. Преди да установи тези механизми, Агенцията се консултира с тези органи.
2. Агенцията дава достъп до механизмите, посочени в параграф 1 от настоящия член, само на органи, които са създали системи, даващи възможност на Агенцията да изпълни изискванията на член 12, параграф 1.
3. Регистрите на сделки, регистрирани или признати съгласно приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките, предоставят на Агенцията цялата събрана от тях съответна информация относно енергийни продукти на едро и деривати на квоти за емисии.
ЕОЦКП предава на Агенцията докладите за сделки с енергийни продукти на едро, получени в съответствие с член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО и приложимото законодателство на Съюза относно сделките с деривати, централните контрагенти и регистрите на сделките. Компетентните органи, които получават доклади за сделки на едро с енергийни продукти, получени съгласно член 25, параграф 3 от Директива 2004/39/ЕО, предават тези доклади на Агенцията.
Агенцията и органите, които отговарят за надзора на търговията с квоти за емисии или деривати, свързани с квотите за емисии, сътрудничат помежду си и установяват подходящи механизми, за да осигурят на Агенцията достъп до записите на сделки с квоти и деривати, когато тези органи събират информация относно такива сделки.
Член 11
Защита на данните
Настоящият регламент не засяга задълженията на държавите-членки, свързани с извършваната от тях обработка на лични данни, съгласно Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (14) или задълженията на Агенцията, при изпълнение на своите задължения, свързани с обработката на лични данни, съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (15).
Член 12
Операционна надеждност
1. Агенцията гарантира поверителността, надеждността и защитата на получената съгласно член 4, параграф 2 и членове 8 и 10 информация. Агенцията взема всички необходими мерки за предотвратяване на всякакви злоупотреби и неразрешен достъп до информацията, която се съхранява в нейните системи.
Националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, националните органи за защита на конкуренцията, ЕОЦКП и другите съответни органи гарантират поверителността, надеждността и защитата на получената съгласно член 4, параграф 2, член 7, параграф 2, член 8, параграф 5 или член 10 информация, и вземат мерки за предотвратяване на всякакви злоупотреби с тази информация.
Агенцията установява източниците на оперативен риск и ги свежда до минимум посредством разработване на подходящи системи, контролни механизми и процедури.
2. При условията на член 17 Агенцията може да вземе решение за даване на публичен достъп до части от информацията, която притежава, при условие че не се разкрива и не може да се направи заключение за чувствителна в търговско отношение информация за отделни участници на пазара или за отделни сделки, или за отделни пазари.
Агенцията прави достъпна за научни цели своята база данни, която не е чувствителна в търговско отношение, при спазване на изискванията за поверителност.
Информацията се публикува или се предоставя с цел подобряване на прозрачността на пазарите за търговия на едро с енергия и при условие че няма вероятност да наруши конкуренцията на въпросните енергийни пазари.
Агенцията разпространява по открит начин информация съгласно прозрачни правила, които тя изготвя и до които осигурява публичен достъп.
Член 13
Прилагане на забрани срещу пазарна злоупотреба
1. Националните регулаторни органи гарантират налагането на забраните, установени в членове 3 и 5, и на задължението, установено в член 4.
Всяка държава-членка гарантира, че нейните национални регулаторни органи разполагат с правомощия за разследване и за прилагане на мерки, необходими за изпълнението на тази функция, в срок до 29 юни 2013 г. Тези правомощия се упражняват по пропорционален начин.
Тези правомощия могат да се упражняват:
а)
пряко;
б)
в сътрудничество с други органи; или
в)
чрез сезиране на компетентните органи на съдебната власт.
Когато е целесъобразно, националните регулаторни органи могат да упражняват правомощията си за разследване в сътрудничество с организиран пазар, система за съпоставяне на сделки (trade matching system) или с друго лице, което извършва по занятие сделките, посочени в член 8, параграф 4, буква г).
2. Правомощията за разследване и прилагане на мерки, посочени в параграф 1, са ограничени за целите на разследването. Те се изпълняват в съответствие с националното законодателство и включват правото:
а)
на достъп до всички съответни документи в каквато и да било форма и получаването на копие от тях;
б)
да се изискват сведения от всички лица, имащи отношение към случая, включително и тези, които участват последователно при предаването на нареждания или при изпълнението на съответните операции, както и от техните възложители и, ако е необходимо, да се призове и изслуша всяко такова лице или възложител;
в)
да се извършват проверки на място;
г)
да се изискват съществуващи записи за телефонни разговори и предаване на данни;
д)
да се изисква преустановяване на всяка практика, която противоречи на настоящия регламент или на делегираните актове, или на актовете за изпълнение, приети въз основа на настоящия регламент;
е)
да се поиска от съд да замрази или да постави под запор активи;
ж)
да се изиска съд или някой компетентен орган да наложи временна забрана на професионална дейност.
Член 14
Право на обжалване
Държавите-членки гарантират, че на национално равнище съществуват подходящи механизми, съгласно които всяко лице, засегнато от решение на регулаторния орган, има право да обжалва пред орган, който е независим от заинтересованите страни и от което и да е правителство.
Член 15
Задължения на лицата, които извършват сделки по занятие
Всяко лице, което извършва сделки с енергийни продукти на едро по занятие и което има разумно основание да предполага, че дадена сделка може да нарушава член 3 или 5, незабавно уведомява националния регулаторен орган.
Лицата, които извършват сделки с енергийни продукти на едро по занятие, установяват и поддържат ефективни правила и процедури за установяване на нарушения на член 3 или 5.
Член 16
Сътрудничество на равнище ЕС и на национално равнище
1. Агенцията има за цел да гарантира, че националните регулаторни органи изпълняват своите задачи съгласно настоящия регламент по координиран и последователен начин.
Агенцията публикува необвързващи насоки за прилагането на определенията, посочени в член 2, по целесъобразност.
Националните регулаторни органи сътрудничат на Агенцията и помежду си, включително на регионално равнище, с цел изпълняване на своите задължения съгласно настоящия регламент.
Националните регулаторни органи, компетентните финансови органи и националните органи за защита на конкуренцията в дадена държава-членка могат да установят подходящи форми на сътрудничество, за да осигурят ефективно и ефикасно разследване и прилагане и за да допринасят за съгласуван и последователен подход към разследването, съдебното производство и прилагането на настоящия регламент и съответното финансово и конкурентно право.
2. Националните регулаторни органи уведомяват незабавно Агенцията с възможно най-големи подробности, когато имат разумно основание да предположат, че в тяхната държава-членка или друга държава-членка се извършват или са били извършени действия в нарушение на настоящия регламент.
Когато национален регулаторен орган предполага, че в друга държава-членка се извършват действия, които засягат пазарите за търговия на едро с енергия или цената на енергийни продукти на едро в неговата държава-членка, той може да поиска от Агенцията да предприеме действия в съответствие с параграф 4 от настоящия член и ако действията засягат финансови инструменти, за които се прилага член 9 от Директива 2003/6/ЕО, в съответствие с параграф 3 от настоящия член.
3. За да се гарантира координиран и последователен подход по отношение на пазарните злоупотреби на пазарите за търговия на едро с енергия:
а)
националните регулаторни органи уведомяват компетентния финансов орган в своята държава-членка и Агенцията, когато имат разумни основания да предполагат, че на пазарите за търговия на едро с енергия се извършват или са били извършени действия, които представляват пазарна злоупотреба по смисъла на Директива 2003/6/ЕО и които засягат финансовите инструменти, предмет на член 9 от посочената директива; за тези цели националните регулаторни органи могат да установят подходящата форма на сътрудничество с компетентния финансов орган в своята държава-членка;
б)
Агенцията уведомява ЕОЦКП и компетентния финансов орган, когато има разумни основания да предполага, че на пазарите за търговия на едро с енергия се извършват или са били извършени действия, които представляват пазарна злоупотреба по смисъла на Директива 2003/6/ЕО и които засягат финансовите инструменти, предмет на член 9 от посочената директива;
в)
компетентният финансов орган на дадена държава-членка уведомява ЕОЦКП и Агенцията, когато има разумни основания да предполага, че на пазарите за търговия на едро с енергия в друга държава-членка се извършват или са били извършени действия в нарушение на членове 3 и 5;
г)
националните регулаторни органи уведомяват националните органи за защита на конкуренцията в своята държава-членка, Комисията и Агенцията, когато имат разумни основания да предположат, че на пазарите за търговия на едро с енергия се извършват или са били извършени действия, които са в нарушение на правото на конкуренцията.
4. С оглед да изпълнява своите функции съгласно параграф 1, когато, наред с другото, въз основа на първоначални оценки или анализ Агенцията предполага, че е налице нарушение на настоящия регламент, тя има правомощията:
а)
да поиска от един или повече национални регулаторни органи да предоставят информация, свързана с предполаганото нарушение;
б)
да поиска от един или повече национални регулаторни органи да се започне разследване на възможното нарушение и да се предприемат подходящи действия за отстраняване на всяко открито нарушение. Съответният национален регулаторен орган е отговорен за всяко решение по отношение на подходящо действие, което трябва да бъде предприето, за да се отстрани всяко открито нарушение;
в)
когато счита, че възможното нарушение оказва или е оказало трансгранично въздействие, да създава и координира група за разследване, която се състои от представители на съответните национални регулаторни органи, за да се разследва дали е бил нарушен настоящият регламент и в коя държава-членка е било извършено нарушението. По целесъобразност Агенцията може също така да поиска участието в групата за разследване на представители на компетентния финансов орган или друг съответен орган на една или повече държави-членки.
5. Национален регулаторен орган, който получи искане за информация съгласно параграф 4, буква а) или получи искане за започване на разследване на предполагано нарушение съгласно параграф 4, буква б), незабавно предприема необходимите мерки за изпълнение на това искане. Ако този национален регулаторен орган не е в състояние веднага да предостави изисканата информация, той незабавно уведомява Агенцията за причините.
Чрез дерогация от първа алинея националният регулаторен орган може да откаже да предприеме действия за изпълнение на искане за информация, когато:
а)
изпълнението на искането може да засегне суверенитета или сигурността в държавата-членка, към която е отправено искането;
б)
вече са образувани съдебни производства по отношение на същите действия и срещу същите лица пред органите на държавата-членка, към която е отправено искането; или
в)
по отношение на тези лица е постановено и влязло в сила решение в държавата-членка, към която е отправено искането, за същите действия.
Във всеки такъв случай националният регулаторен орган уведомява съответно Агенцията, като ѝ предоставя възможно най-подробни сведения за съответното производство или съдебно решение.
Националните регулаторни органи участват в група за разследване, свикана в съответствие с параграф 4, буква в), и оказват цялото необходимо съдействие. Групата за разследване се координира от Агенцията.
6. Последното изречение от член 15, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 713/2009 не се прилага за Агенцията, когато тя изпълнява задачите си по настоящия регламент.
Член 17
Професионална тайна
1. Всяка поверителна информация, която се получава, обменя или предава съгласно настоящия регламент, е предмет на разпоредбите за професионална тайна, установени в параграфи 2, 3 и 4.
2. Задължението за професионална тайна се прилага по отношение на:
а)
лицата, които работят или са работили за Агенцията;
б)
одиторите и експертите, инструктирани от Агенцията;
в)
лицата, които работят или са работили за националните регулаторни органи или за другите съответни органи;
г)
одиторите и експертите, инструктирани от националните регулаторни органи или от други съответни органи, които получават поверителна информация в съответствие с настоящия регламент.
3. Поверителна информация, получена от посочените в параграф 2 лица по време на изпълнението на техните задължения, не може да се разкрива на никакви други лица или органи, освен в резюмирана или обобщена форма, така че да не може да се идентифицират отделни участници на пазара или отделни пазари, без това да засяга случаи, попадащи в обхвата на наказателното право, други разпоредби на настоящия регламент или други съответни законодателни актове на Съюза.
4. Без да се засягат случаите, попадащи в обхвата на наказателното право, Агенцията, националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, ЕОЦКП, институции или лицата, които получават поверителна информация в съответствие с настоящия регламент, могат да използват тази информация само за изпълнение на своите задължения и упражняване на своите функции. Други органи, институции или лица могат да използват тази информация за целта, за която им е била предоставена, или в контекста на административни или съдебни производства, конкретно свързани с упражняването на техните функции. Органът, получил информацията, може да я използва за други цели, при условие че Агенцията, националните регулаторни органи, компетентните финансови органи на държавите-членки, ЕОЦКП, институциите или лицата, които съобщават тази информация, дадат своето съгласие за това.
5. Настоящият член не препятства орган в държава-членка да обменя или предава, в съответствие с националното право, поверителна информация, при условие че тази поверителна информация не е получена от орган на друга държава-членка или от Агенцията съгласно настоящия регламент.
Член 18
Санкции
Държавите-членки установяват правилата относно санкциите, приложими към нарушения на настоящия регламент, и вземат всички необходими за обезпечаване на тяхното прилагане мерки. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи, като отразяват характера, продължителността и сериозността на нарушението, нанесените на потребителите вреди и потенциалните ползи от търговията, извършена на базата на вътрешна информация и манипулиране на пазара.
Държавите-членки съобщават тези разпоредби на Комисията най-късно до 29 юни 2013 г. и я уведомяват незабавно за всяко последващо изменение, което засяга тези разпоредби.
Държавите-членки предвиждат националният регулаторен орган да може да разкрие пред обществеността мерките или санкциите, наложени за нарушения на настоящия регламент, освен ако разкриването би довело до нанасянето на несъразмерно големи вреди на заинтересованите страни.
Член 19
Международни отношения
Доколкото е необходимо за постигане на целите, предвидени в настоящия регламент, и без да се засяга съответната компетентност на държавите-членки и на институциите на Съюза, включително на Европейската служба за външна дейност, Агенцията може да развива контакти и да сключва административни споразумения с надзорни органи, международни организации и администрации на трети държави, по специално с тези, които оказват влияние върху пазара на Съюза за търговия на едро с енергия, за да насърчава хармонизирането на регулаторната рамка. Тези споразумения не създават правни задължения по отношение на Съюза и неговите държави-членки и не препятстват държавите-членки и техните компетентни органи да сключват двустранни или многостранни споразумения с тези надзорни органи, международни организации и администрации на трети държави.
Член 20
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при спазване на условията, предвидени в настоящия член.
2. Правомощието да приема делегирани актове, посочено в член 6, се предоставя на Комисията за срок от пет години, считано от 28 декември 2011 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния период. Делегирането на правомощия се продължава мълчаливо за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно продължаване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегирането на правомощия, посочено в член 6, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването на решението в Официален вестник на Европейския съюз или на по-късна, посочена в решението дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира акта едновременно на Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 6, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът са представили възражения в срок от два месеца след нотифицирането на акта на Европейския парламент и Съвета или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по инициатива на Европейския парламент или на Съвета.
Член 21
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 22
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 8, параграф 1, член 8, параграф 3, първа алинея и член 8, параграфи 4 и 5 започват да се прилагат считано от изтичането на шест месеца след датата, на която Комисията приеме съответните актове за изпълнение, посочени в член 8, параграфи 2 и 6.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1227/2011,
annettu 25 päivänä lokakuuta 2011,
energian tukkumarkkinoiden eheydestä ja tarkasteltavuudesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 194 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
On tärkeää varmistaa, että kuluttajat ja muut markkinaosapuolet voivat luottaa sähkö- ja kaasumarkkinoiden eheyteen ja että energian tukkumarkkinahinnat ilmentävät tasapainoista ja kilpailukykyistä kysynnän ja tarjonnan vuorovaikutusta eikä markkinoiden väärinkäytöstä voi saada etua.
(2)
Energian tukkumarkkinoiden eheyden ja tarkasteltavuuden parantamisen tavoitteena olisi oltava energian loppukäyttäjiä hyödyttävän avoimen ja oikeudenmukaisen kilpailun edistäminen energian tukkumarkkinoilla.
(3)
Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean ja Euroopan sähkö- ja kaasualan sääntelyviranomaisten ryhmän kannanotot ovat vahvistaneet sen, että nykyisen lainsäädännön soveltamisala voi olla riittämätön, jotta markkinoiden eheyteen liittyviin kysymyksiin voitaisiin sähkö- ja kaasumarkkinoilla puuttua asianmukaisesti. Kannanotoissa on suositeltu, että harkitaan asianmukaista erityisesti energia-alalle tarkoitettua lainsäädännöllistä kehystä, jolla estetään markkinoiden väärinkäyttö ja jossa otetaan huomioon alakohtaiset edellytykset, joita muut direktiivit ja asetukset eivät kata.
(4)
Energian tukkumarkkinat ovat unionissa yhä enenevässä määrin yhteen liitettyjä. Markkinoiden väärinkäyttö yhdessä jäsenvaltiossa vaikuttaa usein paitsi sähkön ja maakaasun tukkuhintoihin kansallisten rajojen yli myös kuluttajien ja mikroyritysten vähittäishintoihin. Siksi markkinoiden eheyden varmistamista ei voi jättää pelkästään yksittäisten jäsenvaltioiden tehtäväksi. Tiukka rajatylittävä markkinaseuranta on välttämätöntä täysin toimivien, yhteenliitettyjen ja yhtenäisten energian sisämarkkinoiden toteuttamisen kannalta.
(5)
Energian tukkumarkkinat käsittävät sekä hyödykemarkkinat että johdannaismarkkinat, jotka ovat ensiarvoisen tärkeitä energia- ja rahoitusmarkkinoiden kannalta, ja näiden kahden sektorin hinnanmuodostuksella on liittymiä keskenään. Ne sisältävät muun muassa säännellyt markkinat, monenkeskiset kaupankäyntijärjestelmät sekä suoran tai meklarien kautta tapahtuvan pörssin ulkopuolisen OTC-kaupankäynnin ja kahdenväliset sopimukset.
(6)
Energiamarkkinoiden seurantakäytännöt ovat toistaiseksi olleet jäsenvaltio- ja sektorikohtaisia. Yleisestä markkinakehyksestä ja sääntely-ympäristöstä riippuen tämä voi johtaa siihen, että kaupankäynti kuuluu useamman lainkäyttöalueen piiriin ja sen seurannasta huolehtii useita eri viranomaisia, jotka voivat sijaita eri jäsenvaltioissa. Tämä voi aiheuttaa epäselvyyttä siitä, kuka vastaa seurannasta, ja jopa tilanteen, jossa seuranta puuttuu kokonaan.
(7)
Toimintaa, joka vie pohjaa energiamarkkinoiden eheydeltä, ei ole tällä hetkellä selkeästi kielletty joillain tärkeimmillä energiamarkkinoilla. On tärkeää kieltää tällainen toiminta loppukäyttäjien suojelemiseksi ja Euroopan kansalaisten kohtuuhintaisen energiansaannin turvaamiseksi.
(8)
Energian tukkumarkkinoilla harjoitetaan sekä johdannaiskauppaa, jota voidaan selvittää fyysisesti tai rahoituksen kannalta, että hyödykekauppaa. Sen vuoksi on tärkeää, että sisäpiirikaupan ja markkinoiden manipuloinnin, jotka merkitsevät markkinoiden väärinkäyttöä, määritelmät ovat yhteensopivia johdannais- ja hyödykemarkkinoiden välillä. Tätä asetusta olisi sovellettava periaatteessa kaikkiin liiketoimiin, mutta samalla olisi otettava huomioon energian tukkumarkkinoiden erityispiirteet.
(9)
Sähkön tai maakaasun toimittamista loppukäyttäjille koskevat vähittäissopimukset eivät ole yhtä alttiita markkinoiden manipuloinnille kuin tukkukauppasopimukset, joiden osto ja myynti on helppoa. Suurimpien energiankäyttäjien kulutuspäätökset saattavat kuitenkin myös vaikuttaa energian tukkumarkkinoiden hintoihin, millä voi olla vaikutuksia kansallisten rajojen yli. Tällaisten suurten käyttäjien toimitussopimuksia tarkasteltaessa on sen vuoksi asianmukaista ottaa huomioon tarve varmistaa energian tukkumarkkinoiden eheys.
(10)
Komission olisi sen 21 päivänä joulukuuta 2010 julkaisemassa EU:n päästökauppajärjestelmän markkinavalvonnan vahvistamista koskevassa tiedonannossa esitetyt tulokset huomioiden harkittava sopivan ajan kuluessa sellaisen lainsäädäntöehdotuksen tekemistä, jossa käsitellään Euroopan hiilimarkkinoiden tarkasteltavuudessa, eheydessä ja valvonnassa havaittuja puutteita.
(11)
Verkkoon pääsyä koskevista edellytyksistä rajat ylittävässä sähkön kaupassa 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 714/2009 (3) ja maakaasunsiirtoverkkoihin pääsyä koskevista edellytyksistä 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 715/2009 (4) todetaan, että verkon fyysistä tilaa ja tehokkuutta koskevien tietojen olisi oltava tasavertaisesti kaikkien markkinaosapuolten saatavilla, jotta niillä olisi mahdollisuus arvioida kysynnän ja tarjonnan yleistä tilannetta ja todeta syyt tukkuhinnan vaihteluihin.
(12)
Sisäpiiritiedon käyttö tai sen käytön yrittäminen olisi selkeästi kiellettävä omaan lukuun tai kolmannen osapuolen lukuun tapahtuvassa kaupankäynnissä. Sisäpiiritiedon käyttöä voi olla myös se, että energiatuotteiden tukkumarkkinoilla käyvät kauppaa henkilöt, jotka tietävät tai joiden pitäisi tietää, että heidän hallussaan oleva tieto on sisäpiiritietoa. Tietoja markkinaosapuolen omista kaupankäyntisuunnitelmista ja -strategioista ei olisi pidettävä sisäpiiritietoina. Markkinaosapuolet saavat käyttää myös sellaista hintoihin vaikuttavaa tietoa, joka on julkistettava asetuksen (EY) N:o 714/2009 tai asetuksen (EY) N:o 715/2009 mukaisesti, mukaan lukien näiden asetusten nojalla annetut suuntaviivat ja verkkosäännöt, perustana päätöksilleen toteuttaa tukkutason energiatuotteiden kauppaa koskevia liiketoimia, ja siksi tämä tieto saattaa olla sisäpiiritietoa julkistamiseensa saakka.
(13)
Energian tukkumarkkinoiden manipulointia on sellaisten toimien toteuttaminen, joiden johdosta hinnat asettuvat keinotekoisesti tasolle, jota ei voida perustella tarjontaa ja kysyntää koskevilla markkinavoimilla, mukaan lukien tuotanto-, varasto- tai siirtokapasiteetin tosiasiallisella saatavuudella ja kysynnällä. Markkinoiden manipulointitapoihin kuuluvat: väärien toimeksiantojen tekeminen ja peruminen; väärän tai harhaanjohtavan tiedon tai huhujen levittäminen tiedotusvälineissä, myös internetissä, tai muilla keinoin; tahallinen väärän tiedon toimittaminen hinta-arviointeja tai markkinaraportteja tuottaville yrityksille siten, että markkinaosapuolia ohjataan harhaan heidän toimiessaan kyseisten hinta-arviointien tai markkinaraporttien perusteella; sekä tahallinen sellaisen vaikutelman luominen, että saatavilla oleva sähköntuotantokapasiteetti, maakaasun saatavuus tai siirtokapasiteetin saatavuus poikkeavat todellisesta teknisesti käytettävissä olevasta kapasiteetista, jos tällainen tieto vaikuttaa tai on omiaan vaikuttamaan tukkutason energiatuotteiden hintoihin. Manipulointi ja sen vaikutukset saattavat ilmetä rajojen yli, sähkö- ja kaasumarkkinoiden kesken sekä rahoitus- ja hyödykemarkkinoiden välillä, päästöoikeuksien markkinat mukaan lukien.
(14)
Markkinoiden manipulointi tai sen yrittäminen käsittää myös henkilön tai yhteistyössä toimivien henkilöiden menettelyn, jonka tarkoituksena on päästä ratkaisevaan asemaan tukkutason energiatuotteen tarjonnan tai kysynnän suhteen siten, että tämän vaikutuksena on tai saattaa olla hintojen välitön tai välillinen määräytyminen tai muiden vilpillisten kaupan edellytysten luominen; sekä tukkutason energiatuotteiden tarjoaminen, ostaminen tai myyminen tarkoituksin tai pyrkimyksin johtaa harhaan tai johtaen harhaan viitehintojen perusteella toimivia markkinaosapuolia. Hyväksytyt markkinakäytänteet, kuten ne, joita sovelletaan rahoituspalvelujen alalla ja jotka on tällä hetkellä määritelty sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY (5) 1 artiklan 5 kohdassa ja joita saatetaan mukauttaa, jos tuota direktiiviä muutetaan, voivat tarjota markkinaosapuolille laillisen tavan varmistaa tukkutason energiatuotteiden suotuisa hinnoittelu.
(15)
Sellaisten tukkutason energiatuotetta koskevien sisäpiiritietojen julkistamista, joita ammattiaan harjoittavilla toimittajilla on, olisi arvioitava heidän ammattiaan ja lehdistönvapautta koskevien sääntöjen perusteella, paitsi jos nämä henkilöt saavat välitöntä tai välillistä hyötyä kyseisten tietojen levittämisestä tai jos tällaisten tietojen julkistamisella pyritään johtamaan markkinoita harhaan tukkutason energiatuotteiden tarjonnan tai kysynnän tai niiden hintojen suhteen.
(16)
Rahoitusmarkkinoiden väärinkäyttöä koskevia käsitteitä muutetaan kyseisten markkinoiden kehittyessä. Jotta voidaan varmistaa näihin kehityssuuntiin nopea reagointi, komissiolle olisi näin ollen siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat sisäpiiritietoja ja markkinoiden manipulointia koskevien määritelmien teknistä ajan tasalle saattamista, jotta voidaan varmistaa niiden yhdenmukaisuus rahoituspalveluja ja energiaa koskevan unionin muun lainsäädännön kanssa. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(17)
Unionin tasolla suoritettava tehokas markkinaseuranta on välttämätöntä, jotta markkinoiden väärinkäyttö energian tukkumarkkinoilla voidaan havaita ja estää. Energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirastolla, jäljempänä ’virasto’, joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 713/2009 (6), on parhaat edellytykset tällaiseen seurantaan, koska sillä on sekä unionin laajuinen käsitys sähkö- ja kaasumarkkinoista että tarvittava asiantuntemus sähkö- ja kaasumarkkinoiden ja -järjestelmien toiminnasta unionissa. Kansallisilla sääntelyviranomaisilla, joilla on kattava käsitys energiamarkkinoiden kehityksestä omassa jäsenvaltiossaan, olisi oltava tärkeä asema tehokkaan markkinaseurannan varmistamisessa kansallisella tasolla. Sen vuoksi tarvitaan viraston ja kansallisten viranomaisten tiivistä yhteistyötä ja yhteensovittamista energiamarkkinoiden asianmukaisen seurannan ja tarkasteltavuuden varmistamiseksi. Viraston suorittama tietojen keruu ei rajoita kansallisten viranomaisten oikeutta kerätä lisätietoja kansallisiin tarkoituksiin.
(18)
Tehokas markkinaseuranta edellyttää liiketoimia koskevien tietojen säännöllistä ja hyvissä ajoin tapahtuvaa saantia sekä sähkön ja maakaasun tuotantoon, varastointiin ja kulutukseen liittyvien laitosten tai siirtoverkkojen kapasiteettia ja niiden käyttöä koskevien perustietojen saantia. Tästä syystä olisi vaadittava, että tukkutason energiatuotteiden kauppaa harjoittavat markkinaosapuolet, mukaan lukien siirtoverkon haltijat, toimittajat, kauppiaat, tuottajat, meklarit ja suuret käyttäjät toimittavat nämä tiedot virastolle. Virasto voi puolestaan luoda vahvat yhteydet tärkeimpiin organisoituihin markkinapaikkoihin.
(19)
Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset tietojen keruuta koskevien säännösten täytäntöönpanolle. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 182/2011 (7) noudattaen. Ilmoitusvelvoitteet olisi pidettävä mahdollisimman vähäisinä eivätkä ne saisi aiheuttaa tarpeettomia kustannuksia tai tarpeetonta hallinnollista rasitusta markkinaosapuolille. Tietojen toimittamista koskeville yhdenmukaisille säännöille olisi siksi tehtävä etukäteen kustannus-hyötyanalyysi, niissä olisi vältettävä päällekkäistä ilmoittamista ja niissä olisi otettava huomioon muun asiaan liittyvän lainsäädännön nojalla kehitetyt ilmoittamisjärjestelmät. Tarvittavat tiedot tai osa niistä olisi lisäksi kerättävä mahdollisuuksien mukaan muilta henkilöiltä ja olemassa olevista lähteistä. Jos markkinaosapuoli tai sen puolesta toimiva kolmas osapuoli, kauppaa koskeva ilmoitusjärjestelmä, järjestäytynyt markkina, kauppojen täsmäytysjärjestelmä tai liiketoimia ammatillisesti järjestävä muu henkilö on täyttänyt ilmoittamisvelvoitteensa toimivaltaiselle viranomaiselle rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (8) tai johdannaistransaktioista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun muun sovellettavan unionin lainsäädännön mukaisesti, sen olisi katsottava täyttäneen ilmoittamisvelvoitteensa myös tämän asetuksen mukaisesti, mutta vain siltä osin kuin kaikki tämän asetuksen nojalla vaadittavat tiedot on ilmoitettu.
(20)
On tärkeää, että komissio ja virasto tekevät tiivistä yhteistyötä tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi ja kuulevat asianmukaisesti sähkön ja kaasun siirtoverkonhaltijoiden eurooppalaisia verkostoja sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (9) perustettua Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaista, jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, kansallisia sääntelyviranomaisia, toimivaltaisia rahoitusvalvontaviranomaisia ja muita jäsenvaltioiden viranomaisia, kuten kansallisia kilpailuviranomaisia ja sidosryhmiä, joita voivat olla organisoidut markkinapaikat (esim. energiapörssit) ja markkinaosapuolet.
(21)
Olisi perustettava kansallisten rekistereiden pohjalta eurooppalainen markkinaosapuolten rekisteri, jotta energia-alan tukkumarkkinoiden tarkasteltavuutta ja eheyttä voidaan parantaa. Komission olisi vuoden kuluttua tuon rekisterin perustamisesta arvioitava markkinaosapuolten eurooppalaisen rekisterin toimivuutta ja sen tuottamaa hyötyä yhteistyössä viraston, sen komissiolle toimittamien vuosikertomusten mukaisesti, ja kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa. Jos komissio katsoo sen tuon arvioinnin perusteella tarpeelliseksi, sen olisi harkittava uusien välineiden esittämistä energia-alan tukkumarkkinoiden yleisen tarkasteltavuuden ja eheyden parantamiseksi sekä markkinaosapuolten yhdenvertaisten lähtökohtien varmistamiseksi koko unionissa.
(22)
Jotta voidaan helpottaa tukkutason energiatuotteiden kaupan kaikkien osatekijöiden tehokasta seurantaa, viraston olisi otettava käyttöön mekanismeja, joilla voidaan antaa sen saamat energiatuotteiden tukkukauppaa koskevat tiedot muiden asiaankuuluvien viranomaisten ja erityisesti arvopaperimarkkinaviranomaisen, kansallisten sääntelyviranomaisten, jäsenvaltioiden toimivaltaisten rahoitusvalvontaviranomaisten, kansallisten kilpailuviranomaisten ja muiden asiaankuuluvien viranomaisten käyttöön.
(23)
Viraston olisi varmistettava, että sen saamia tietoja käytetään turvatusti ja että ne suojataan, estettävä luvaton pääsy sen hallussa oleviin tietoihin ja otettava käyttöön mekanismit sen varmistamiseksi, että henkilöt, joilla on lupa sen keräämien tietojen käyttöön, eivät käytä niitä väärin. Viraston olisi myös todettava, pystyvätkö sen hallussa olevia tietoja käyttöönsä saavat viranomaiset ylläpitämään vastaavaa tietoturvatasoa ja sitovatko niitä asianmukaiset luottamuksellisuutta koskevat järjestelyt. Sen tähden on tarpeen varmistaa myös, että tietojen käsittelyssä ja toimittamisessa käytettävät tietojärjestelmät toimivat turvatusti. Jotta voidaan kehittää tietojen luottamuksellisuuden parhaalla mahdollisella tavalla varmistava tietojärjestelmä, virastoa olisi rohkaistava toimimaan tiiviissä yhteistyössä Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston (ENISA) kanssa. Näitä sääntöjä olisi sovellettava myös muihin viranomaisiin, joilla on oikeus päästä tietoihin tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten.
(24)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklassa tarkoitetuin tavoin huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa ja jäsenvaltioiden perustuslaillisissa perinteissä tunnustetut periaatteet, ja sitä olisi sovellettava perusoikeuskirjan 11 artiklassa tarkoitetun sananvapauden ja tiedonvälityksen vapauden mukaisesti.
(25)
Siltä osin kuin tiedot eivät ole tai eivät ole enää kaupallisesti tai turvallisuuden kannalta arkaluonteisia, viraston olisi voitava antaa ne markkinaosapuolten ja suuren yleisön saataville ja parantaa siten markkinoita koskevaa tietämystä. Tällainen avoimuus lisää osaltaan luottamusta markkinoihin ja edistää tietämystä energian tukkumarkkinoiden toiminnasta. Viraston olisi luotava ja julkistettava säännöt, joiden mukaisesti se asettaa nämä tiedot saataville oikeudenmukaisella ja avoimella tavalla, koskevat säännöt.
(26)
Kansallisten sääntelyviranomaisten olisi vastattava tämän asetuksen täytäntöönpanon varmistamisesta jäsenvaltioissa. Sen vuoksi niillä olisi oltava tarvittavat tutkintavaltuudet tuon tehtävän hoitamiseksi tehokkaasti. Näitä valtuuksia olisi käytettävä kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja niihin voidaan soveltaa asianmukaista valvontaa.
(27)
Viraston olisi varmistettava, että tätä asetusta sovelletaan yhteensovitetuin tavoin kaikkialla unionissa ja johdonmukaisesti direktiivin 2003/6/EY soveltamisen kannalta. Tätä varten viraston olisi julkaistava tarvittaessa ei-sitovia ohjeita tässä asetuksessa säädettyjen määritelmien soveltamisesta. Näissä ohjeissa olisi käsiteltävä muun muassa hyväksyttyjä markkinakäytänteitä. Koska energian tukkumarkkinoilla esiintyvä markkinoiden väärinkäyttö vaikuttaa lisäksi usein useampaan kuin yhteen jäsenvaltioon, virastolla olisi oltava keskeinen asema varmistettaessa, että tutkinnat suoritetaan tehokkaasti ja johdonmukaisesti. Tätä varten viraston olisi voitava vaatia yhteistyötä ja sovittaa yhteen asianomaisten kansallisten sääntelyviranomaisten ja tarvittaessa muiden viranomaisten, myös kansallisten kilpailuviranomaisten, edustajista koostuvien tutkintaryhmien toimintaa.
(28)
Virastolle olisi annettava riittävä rahoitus ja henkilöstöresurssit, jotta se voisi täyttää sille tästä asetuksesta aiheutuvat lisätehtävät asianmukaisesti. Asetuksen (EY) N:o 713/2009 23 ja 24 artiklassa säädetyssä viraston talousarvion laatimista, toteutusta ja valvontaa koskevassa menettelyssä olisi sen vuoksi otettava nämä tehtävät asianmukaisesti huomioon. Budjettivallan käyttäjän olisi varmistettava parhaiden tehokkuutta koskevien standardien toteutuminen.
(29)
Kansallisten sääntelyviranomaisten, jäsenvaltioiden toimivaltaisten rahoitusvalvontaviranomaisten ja tarvittaessa kansallisten kilpailuviranomaisten olisi tehtävä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että energian tukkumarkkinoilla, jotka käsittävät sekä hyödyke- että johdannaismarkkinat, esiintyvään markkinoiden väärinkäyttöön puututaan yhteensovitetulla tavalla. Tuohon yhteistyöhön olisi kuuluttava tietojen vastavuoroinen vaihtaminen epäilyistä, joiden mukaan energia-alan tukkumarkkinoilla suoritetaan tai on suoritettu tekoja, jotka todennäköisesti rikkovat tätä asetusta ja direktiiviä 2003/6/EY tai kilpailuoikeutta. Yhteistyöllä olisi lisäksi edistettävä tutkinnan ja oikeudellisten menettelyjen johdonmukaista ja yhtenäistä soveltamista.
(30)
On tärkeää, että salassapitovelvollisuutta sovelletaan niihin, jotka saavat käyttöönsä luottamuksellisia tietoja tämän asetuksen mukaisesti. Viraston, kansallisten sääntelyviranomaisten, jäsenvaltioiden toimivaltaisten rahoitusvalvontaviranomaisten ja kansallisten kilpailuviranomaisten olisi varmistettava saamiensa tietojen luottamuksellisuus, eheys ja suojaaminen.
(31)
On tärkeää, että tämän asetuksen rikkomisen johdosta määrättävät seuraamukset ovat oikeasuhteisia, tehokkaita ja varoittavia sekä että ne ilmentävät rikkomusten vakavuutta, kuluttajille aiheutunutta vahinkoa samoin kuin sisäpiiritietoon ja markkinoiden manipulointiin perustuvasta kaupankäynnistä saatavaa potentiaalista hyötyä. Näitä seuraamuksia olisi sovellettava kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Tämän asetuksen rikkomisen johdosta määrättävien seuraamusten olisi vastattava jäsenvaltioiden direktiivin 2003/6/EY täytäntöönpanon yhteydessä käyttöön ottamia seuraamuksia, kun otetaan huomioon vuorovaikutus yhtäältä sähkö- ja maakaasukaupan johdannaistuotteiden ja toisaalta varsinaisen sähkö- ja maakaasukaupan välillä. Kun otetaan huomioon rahoitusalan seuraamusjärjestelmien vahvistamista koskevan 12 päivänä joulukuuta 2010 julkaistun komission tiedonannon johdosta järjestetty kuuleminen, komission olisi harkittava ehdotusten tekemistä jäsenvaltioiden seuraamusjärjestelmien vähimmäistasojen yhdenmukaistamiseksi asianmukaisen ajan kuluessa. Tällä asetuksella ei ole vaikutusta todisteluvaatimuksista annettuihin kansallisiin sääntöihin eikä jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyviranomaisten ja tuomioistuinten velvoitteisiin selvittää asianomaisen tapauksen tosiseikat edellyttäen, että nämä säännöt ja velvoitteet vastaavat unionin oikeuden yleisiä periaatteita.
(32)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on yhdenmukaistetun kehyksen saaminen energian tukkumarkkinoiden tarkasteltavuuden ja eheyden varmistamiseksi, vaan se voidaan sen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde, soveltamisala ja suhde unionin muuhun lainsäädäntöön
1. Tässä asetuksessa annetaan säännöt, joilla kielletään energian tukkumarkkinoita vahingoittavat käytännöt ja jotka ovat johdonmukaiset niiden sääntöjen kanssa, joita sovelletaan rahoitusmarkkinoilla, sekä näiden energian tukkumarkkinoiden asianmukaisen toiminnan kanssa ja joissa otetaan samalla huomioon näiden markkinoiden erityispiirteet. Tässä asetuksessa säädetään energian tukkumarkkinoiden seurannasta, josta huolehtii energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirasto, jäljempänä ’virasto’, tiiviissä yhteistyössä kansallisten sääntelyviranomaisten kanssa ja ottamalla huomioon päästökauppajärjestelmän ja energian tukkumarkkinoiden väliset vuorovaikutukset.
2. Tätä asetusta sovelletaan tukkutason energiatuotteiden kauppaan. Tämän asetuksen 3 ja 5 artiklan säännöksiä ei sovelleta sellaisten tukkutason energiatuotteiden kauppaan, jotka ovat rahoitusvälineitä ja joihin sovelletaan direktiivin 2003/6/EY 9 artiklaa. Tämä asetus ei rajoita direktiivien 2003/6/EY ja 2004/39/EY eikä Euroopan kilpailuoikeuden soveltamista käytäntöihin, jotka kuuluvat tämän asetuksen soveltamisalaan.
3. Viraston, kansallisten sääntelyviranomaisten, arvopaperimarkkinaviranomaisen, jäsenvaltioiden toimivaltaisten rahoitusvalvontaviranomaisten ja tarvittaessa kansallisten kilpailuviranomaisten on toimittava yhteistyössä sen varmistamiseksi, että asianomaisten sääntöjen noudattamista valvotaan yhteensovitetusti, jos toimet liittyvät yhteen tai useampaan rahoitusvälineeseen, joihin sovelletaan direktiivin 2003/6/EY 9 artiklaa, ja myös yhteen tai useampaan tukkutason energiatuotteeseen, joihin sovelletaan tämän asetuksen 3, 4 ja 5 artiklaa.
4. Viraston hallintoneuvoston on varmistettava, että virasto suorittaa sille tämän asetuksen nojalla uskotut tehtävät tämän asetuksen ja asetuksen (EY) N:o 713/2009 mukaisesti.
5. Viraston johtajan on kuultava sääntelyneuvostoa kaikkien tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevien näkökohtien osalta ja otettava sääntelyneuvoston neuvot ja lausunnot asianmukaisesti huomioon.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
1)
’Sisäpiiritiedolla’ tarkoitetaan luonteeltaan täsmällistä ja julkistamatonta tietoa, joka liittyy suoraan tai välillisesti yhteen tai useampaan tukkutason energiatuotteeseen ja jolla, jos se julkistettaisiin, olisi todennäköisesti huomattava vaikutus näiden tukkutason energiatuotteiden hintoihin.
Tämän määritelmän soveltamiseksi ’tiedolla’ tarkoitetaan
a)
tietoja, jotka on julkistettava asetusten (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 nojalla, mukaan lukien mainittujen asetusten nojalla annetut suuntaviivat ja verkkosäännöt;
b)
tietoja, jotka koskevat sähkön tai maakaasun tuotanto-, varastointi- ja kulutuslaitosten tai siirtoverkkojen kapasiteettia ja käyttöä tai nesteytetyn maakaasun käsittelylaitosten kapasiteettia ja käyttöä, mukaan lukien tiedot näiden laitosten tai verkkojen suunnitellusta tai ennakoimattomasta käytöstä poissa olosta;
c)
tietoja, jotka on esitettävä unionin tai kansallisen tason säännösten tai määräysten, markkinasääntöjen ja asianomaisilla energian tukkumarkkinoilla noudatettavien sopimusten tai käytäntöjen mukaisesti, jos kyseisellä tiedolla on todennäköisesti huomattava vaikutus tukkutason energiatuotteiden hintoihin; ja
d)
muita tietoja, joita järkevästi toimiva markkinaosapuoli todennäköisesti käyttäisi eräänä perustana päätökselleen toteuttaa tukkutason energiatuotteeseen liittyvä liiketoimi tai antaa sen kauppaa koskeva toimeksianto.
Tiedon katsotaan olevan luonteeltaan täsmällistä, jos se viittaa ilmenneisiin olosuhteisiin tai olosuhteisiin, joiden voidaan kohtuudella olettaa ilmenevän, tai toteutuneeseen tapahtumaan tai tapahtumaan, jonka voidaan kohtuudella olettaa toteutuvan, ja jos se on riittävän tarkkaa, jotta sen perusteella voidaan tehdä johtopäätös edellä tarkoitettujen olosuhteiden tai tapahtuman mahdollisesta vaikutuksesta tukkutason energiatuotteiden hintoihin.
2)
’Markkinoiden manipuloinnilla’ tarkoitetaan
a)
sellaisen tukkutason energiatuotteiden kauppaa koskevan liiketoimen suorittamista tai tätä kauppaa koskevan toimeksiannon antamista,
i)
joka antaa tai todennäköisesti antaa vääriä tai harhaanjohtavia viestejä tukkutason energiatuotteiden tarjonnasta, kysynnästä tai hinnasta;
ii)
jolla yksittäinen henkilö tai useampi yhteistyössä toimiva henkilö turvaa tai pyrkii turvaamaan yhden tai useamman tukkutason energiatuotteen hinnan keinotekoiselle tasolle, jollei liiketoimen toteuttaja tai toimeksiannon antaja osoita, että hänen perusteensa tehdä liiketoimi tai antaa toimeksianto on oikeutettu ja että liiketoimi tai toimeksianto on asianomaisen energian tukkumarkkinan hyväksyttyjen markkinatapojen mukainen; tai
iii)
jossa käytetään tai pyritään käyttämään valheellisia keinoja taikka muunlaista vilpillistä menettelyä tai järjestelyä, jolla annetaan tai todennäköisesti annetaan vääriä tai harhaanjohtavia viestejä tukkutason energiatuotteiden tarjonnasta, kysynnästä tai hinnasta;
tai
b)
sellaisen tiedon levittämistä tiedotusvälineissä, myös internetissä, ja muilla keinoin, joka antaa tai on omiaan antamaan vääriä tai harhaanjohtavia viestejä tukkutason energiatuotteiden tarjonnasta, kysynnästä tai hinnasta, mukaan lukien huhujen ja väärien tai harhaanjohtavien uutisten levittäminen siinä tapauksessa, että tiedon levittäjä tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää, että tieto oli väärä tai harhaanjohtava.
Jos tietoja levitetään journalistisiin tai taiteellisiin tarkoituksiin, on tällaista levittämistä arvioitava ottamalla huomioon lehdistönvapautta ja ilmaisunvapautta muissa viestimissä koskevat säännöt, paitsi jos
i)
asianomaiset henkilöt saavat suoraan tai epäsuorasti hyötyä tai etua kyseisten tietojen levittämisestä; tai
ii)
jos tietojen julkistamisella tai levittämisellä pyritään johtamaan markkinoita harhaan tukkutason energiatuotteiden tarjonnan tai kysynnän tai niiden hintojen suhteen.
3)
’Yrityksellä manipuloida markkinoita’ tarkoitetaan
a)
sellaisen tukkutason energiatuotteen kauppaa koskevan liiketoimen suorittamista, tätä kauppaa koskevan toimeksiannon antamista tai mitä muuta tahansa sitä koskevan toimen suorittamista, jonka tarkoituksena on
i)
antaa vääriä tai harhaanjohtavia viestejä tukkutason energiatuotteiden tarjonnasta, kysynnästä tai hinnasta;
ii)
turvata yhden tai useamman tukkutason energiatuotteen hinta keinotekoiselle tasolle, jollei liiketoimien toteuttaja tai toimeksiannon antaja osoita, että hänen perusteensa tehdä liiketoimi tai antaa toimeksianto on oikeutettu ja että liiketoimi tai toimeksianto on asianomaisen energian tukkumarkkinan hyväksyttyjen markkinatapojen mukainen; tai
iii)
käyttää valheellisia keinoja taikka muunlaista vilpillistä menettelyä tai järjestelyä, jolla annetaan tai todennäköisesti annetaan vääriä tai harhaanjohtavia viestejä tukkutason energiatuotteiden tarjonnasta, kysynnästä tai hinnasta;
tai
b)
tiedon levittämistä tiedotusvälineissä, mukaan lukien internet, tai muulla tavoin tarkoituksin antaa vääriä tai harhaanjohtavia viestejä tukkutason energiatuotteiden tarjonnasta, kysynnästä tai hinnoista.
4)
’Tukkutason energiatuotteilla’ tarkoitetaan seuraavia sopimuksia ja johdannaisia riippumatta siitä, missä ja miten niillä käydään kauppaa:
a)
sähkön tai maakaasun toimitussopimukset, jos niihin perustuva toimitus tapahtuu unionissa;
b)
unionissa tuotettuun, kaupankäynnin kohteena olevaan tai toimitettavaan sähköön tai maakaasuun liittyvät johdannaiset;
c)
unionissa tapahtuvaan sähkön tai maakaasun siirtoon liittyvät sopimukset;
d)
unionissa tapahtuvaan sähkön tai maakaasun siirtoon liittyvät johdannaiset.
Sähkön tai maakaasun toimitusta ja jakelua loppuasiakkaiden käyttöön koskevat sopimukset eivät ole tukkutason energiatuotteita. Sopimukset, jotka koskevat sähkön tai maakaasun toimitusta ja jakelua loppuasiakkaille, joilla on 5 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä rajaa suurempi kulutuskapasiteetti, katsotaan kuitenkin tukkutason energiatuotteiksi.
5)
’Kulutuskapasiteetilla’ tarkoitetaan loppuasiakkaan joko sähkön tai maakaasun kulutusta tämän käyttäessä täysimääräisesti tuotantokapasiteettiaan. Siihen sisältyy tämän asiakkaan kaikki kulutus yhtenä taloudellisena yksikkönä, sikäli kuin kulutus tapahtuu markkinoilla, joissa tukkuhinnat kytkeytyvät toisiinsa.
Tätä määritelmää sovellettaessa ei oteta huomioon kulutusta yhden taloudellisen yksikön valvonnassa olevissa erillisissä laitoksissa, joiden kulutuskapasiteetti on alle 600 gigawattituntia vuodessa, mikäli näillä laitoksilla ei ole yhteisvaikutusta energian tukkumarkkinahintoihin, koska ne sijaitsevat merkittävällä tavoin eri maantieteellisillä markkinoilla.
6)
’Energian tukkumarkkinoilla’ tarkoitetaan mitä tahansa unionissa sijaitsevaa markkinaa, jossa käydään kauppaa tukkutason energiatuotteilla.
7)
’Markkinaosapuolella’ tarkoitetaan henkilöä, siirtoverkonhaltijat mukaan luettuina, joka ryhtyy liiketoimiin, mukaan luettuna kauppaa koskevien toimeksiantojen antaminen, yksillä tai useammilla energian tukkumarkkinoilla.
8)
’Henkilöllä’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä.
9)
’Toimivaltaisella rahoitusvalvontaviranomaisella’ tarkoitetaan direktiivin 2003/6/EY 11 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti nimettyä viranomaista.
10)
’Kansallisella sääntelyviranomaisella’ tarkoitetaan sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/72/EY (10) 35 artiklan 1 kohdan tai maakaasun sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY (11) 39 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimettyä kansallista sääntelyviranomaista.
11)
’Siirtoverkonhaltijalla’ on direktiivin 2009/72/EY 2 artiklan 4 kohdassa ja direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 4 kohdassa säädetty merkitys.
12)
’Emoyrityksellä’ tarkoitetaan perustamissopimuksen konsolidoiduista tilinpäätöksistä 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla 13 päivänä kesäkuuta 1983 annetun seitsemännen neuvoston direktiivin 83/349/ETY (12) 1 ja 2 artiklassa tarkoitettua emoyritystä.
13)
’Sidosyrityksellä’ tarkoitetaan tytäryhtiötä tai muuta yritystä, josta omistetaan osuuksia, tai yritystä, joka on sidoksissa toiseen yritykseen direktiivin 83/349/ETY 12 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuin tavoin.
14)
’Maakaasun jakelulla’ on direktiivin 2009/73/EY 2 artiklan 5 kohdassa säädetty merkitys.
15)
’Sähkön jakelulla’ on direktiivin 2009/72/EY 2 artiklan 5 kohdassa säädetty merkitys.
3 artikla
Sisäpiirikauppaa koskeva kielto
1. Henkilöitä, joilla on hallussaan tukkutason energiatuotteeseen liittyvää sisäpiiritietoa, kielletään
a)
käyttämästä tätä tietoa hankkimalla tai luovuttamalla tai yrittämällä hankkia tai luovuttaa omaan tai toisen lukuun suoraan tai välillisesti tukkutason energiatuotteita, joita kyseinen tieto koskee;
b)
ilmaisemasta kyseistä sisäpiiritietoa toiselle henkilölle, jollei tämä tapahdu osana asianomaisen henkilön työn, ammatin tai tehtävien tavanomaista suorittamista;
c)
sisäpiiritiedon perusteella suosittelemasta toiselle sellaisten tukkukaupan energiatuotteiden hankkimista tai luovuttamista tai houkuttelemasta tätä hankkimaan tai luovuttamaan sellaisia tukkutason energiatuotteita, joihin kyseinen tieto liittyy.
2. Edellä 1 kohdassa säädetty kielto koskee seuraavia henkilöitä, joilla on hallussaan tukkutason energiatuotteeseen liittyvää sisäpiiritietoa:
a)
yrityksen hallinto-, johto- ja valvontaelimien jäsenet;
b)
henkilöt, joilla on omistusosuus yrityksen pääomaan;
c)
henkilöt, jotka saavat kyseisen tiedon käyttöönsä työtään, ammattiaan tai tehtäviään suorittaessaan;
d)
henkilöt, jotka ovat hankkineet tällaisen tiedon rikollisen toiminnan kautta;
e)
henkilöt, jotka tietävät tai joiden pitäisi tietää, että kyseinen tieto on sisäpiiritietoa.
3. Tämän artiklan 1 kohdan a ja c alakohtaa ei sovelleta siirtoverkonhaltijoihin, kun ne ostavat sähköä tai maakaasua verkon varman ja turvallisen toiminnan varmistamiseksi niille direktiivin 2009/72/EY 12 artiklan d ja e alakohdan tai direktiivin 2009/73/EY 13 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdan nojalla kuuluvien velvoitteiden mukaisesti.
4. Tätä artiklaa ei sovelleta
a)
liiketoimiin, jotka on tehty tukkutason energiatuotteiden erääntyneen hankinta- tai luovutusvelvoitteen täyttämiseksi, jos tämä velvoite johtuu sopimuksesta, joka on tehty, tai kauppaa koskevasta toimeksiannosta, joka on annettu, ennen kuin asianomainen henkilö sai sisäpiiritietoa haltuunsa;
b)
sähkön ja maakaasun tuottajien, maakaasun varastointilaitosten toiminnanharjoittajien tai nesteytetyn maakaasun tuontilaitosten toiminnanharjoittajien liiketoimiin, joiden ainoa tarkoituksena on kattaa ennakoimattomista käyttökatkoista aiheutuneet välittömät fyysiset menetykset tapauksissa, joissa markkinaosapuoli ei muutoin voisi täyttää sopimuksen mukaisia velvoitteitaan tai joissa tällaiset toimet toteutetaan yhteisymmärryksessä kyseisen yhden tai useamman siirtoverkonhaltijan kanssa järjestelmän varman ja turvallisen toiminnan takaamiseksi. Tällaisessa tilanteessa liiketoimia koskevat asianomaiset tiedot on ilmoitettava virastolle ja kansalliselle sääntelyviranomaiselle. Tällä ilmoitusvelvollisuudella ei rajoiteta 4 artiklan 1 kohdassa säädetyn velvoitteen soveltamista;
c)
hätätilanteita koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti toimiviin markkinaosapuoliin, jos kansalliset viranomaiset ovat puuttuneet asiaan sähkön tai maakaasun toimittamisen takaamiseksi ja markkinamekanismit on väliaikaisesti lakkautettu jäsenvaltiossa tai sen jossain osassa. Tässä tapauksessa hätätilanteisiin varautumisesta vastaava viranomainen varmistaa tietojen julkistamisen 4 artiklan mukaisesti.
5. Jos henkilö, jonka hallussa on tukkutason energiatuotteeseen liittyvää sisäpiiritietoa, on oikeushenkilö, 1 alakohdassa säädetty kielto koskee myös niitä luonnollisia henkilöitä, jotka osallistuvat päätökseen toteuttaa liiketoimi asianomaisen oikeushenkilön lukuun.
6. Jos tietoja levitetään journalistisiin tai taiteellisiin tarkoituksiin, on tällaista levittämistä arvioitava ottamalla huomioon lehdistönvapautta ja ilmaisunvapautta muissa viestimissä koskevat säännöt, paitsi jos
a)
asianomaiset henkilöt saavat suoraan tai epäsuorasti hyötyä tai etua kyseisten tietojen levittämisestä; tai
b)
jos kyseisten tietojen julkistamisella tai levittämisellä pyritään johtamaan markkinoita harhaan tukkutason energiatuotteiden tarjonnan tai kysynnän tai niiden hintojen suhteen.
4 artikla
Velvoite julkistaa sisäpiiritieto
1. Markkinaosapuolten on tehokkaalla tavalla ja oikea-aikaisesti julkistettava hallussaan oleva sisäpiiritieto, joka koskee yritystä tai laitoksia, jotka ovat kyseisen markkinaosapuolen tai sen emoyrityksen tai sidosyrityksen omistuksessa tai määräysvallassa tai joiden toiminnasta kyseinen markkinaosapuoli tai yritys vastaa joko kokonaan tai osittain. Tällainen julkistaminen käsittää muun muassa tiedot, joilla on merkitystä sähkön tai maakaasun tuotanto-, varastointi- ja kulutuslaitosten tai siirtoverkkojen kapasiteetin ja käytön osalta tai joka liittyy nesteytetyn maakaasun käsittelylaitosten kapasiteettiin ja käyttöön, mukaan luettuina tiedot näiden laitosten tai verkkojen suunnitellusta tai ennakoimattomasta käytöstä pois olosta.
2. Markkinaosapuoli voi omalla vastuullaan poikkeuksellisesti lykätä sisäpiiritiedon julkistamista ollakseen vaarantamatta oikeutettuja etujaan, jos tiedon julkistamatta jättäminen ei todennäköisesti johda yleisöä harhaan ja markkinaosapuoli pystyy takaamaan kyseisen tiedon säilymisen luottamuksellisena eikä tee sen perusteella tukkutason energiatuotteiden kauppaan liittyviä päätöksiä. Tällaisessa tilanteessa markkinaosapuolen on viipymättä toimitettava asianomainen tieto ja perustelut julkistamisen viivästymiselle virastolle ja asianomaiselle kansalliselle sääntelyviranomaiselle 8 artiklan 5 kohtaa noudattaen.
3. Jos markkinatoimija tai markkinatoimijan palveluksessa oleva tai markkinaosapuolen puolesta toimiva henkilö ilmaisee tukkutason energiatuotetta koskevia sisäpiiritietoja osana 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua hänen työnsä, ammattinsa tai tehtäviensä tavanomaista suorittamista, tämän markkinaosapuolen tai henkilön on varmistettava näiden tietojen samanaikainen, täydellinen ja tehokas julkistaminen. Jos ilmaiseminen on tahatonta, markkinaosapuolen on varmistettava tietojen täydellinen ja tehokas julkistaminen mahdollisimman pian tahattoman ilmaisemisen jälkeen. Tätä kohtaa ei sovelleta, jos tiedon saavaa henkilöä koskee luottamuksellisen tiedon salassapitovelvollisuus, riippumatta siitä, johtuuko tämä velvoite laista, asetuksesta, yhtiöjärjestyksestä vai sopimuksesta.
4. Sisäpiiritiedon julkistaminen, mukaan lukien sen julkistaminen kootussa muodossa, asetuksen (EY) N:o 714/2009 tai asetuksen (EY) N:o 715/2009 tai mainittujen asetusten nojalla annettujen suuntaviivojen ja verkkosääntöjen mukaisesti on samanaikaisesti tapahtuva, täydellinen ja tehokas julkistaminen.
5. Jos siirtoverkonhaltijalle on asetuksen (EY) N:o 714/2009 tai asetuksen (EY) N:o 715/2009 mukaisesti myönnetty poikkeus tiettyjen tietojen julkistamista koskevasta velvoitteesta, tuo siirtoverkonhaltija on tuolloin vapautettu myös tämän artiklan 1 kohdassa säädetystä velvoitteesta näiden tietojen osalta.
6. Tämän artiklan 1 ja 2 kohta eivät rajoita velvollisuuksia, jotka kuuluvat markkinaosapuolille direktiivien 2009/72/EY ja 2009/73/EY sekä asetusten (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009, myös mainittujen direktiivien ja asetusten perusteella annettujen suuntaviivojen ja verkkosääntöjen nojalla, erityisesti niiden, jotka koskevat tiedon julkaisemisen määräaikaa ja tapaa.
7. Tämän artiklan 1 ja 2 kohta eivät rajoita markkinaosapuolten oikeutta viivästyttää Euroopan elintärkeän infrastruktuurin määrittämisestä ja nimeämisestä sekä arvioinnista, joka koskee tarvetta parantaa sen suojaamista, 8 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/114/EY (13) 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettujen elintärkeän infrastruktuurin suojaamiseen liittyvien arkaluontoisten tietojen julkistamista, jos ne ovat salassa pidettäviä asianomaisessa maassa.
5 artikla
Markkinoiden manipulointia koskeva kielto
Kielletään osallistuminen markkinoiden manipulointiin ja sen yritys energian tukkumarkkinoilla.
6 artikla
Sisäpiiritiedon ja markkinoiden manipuloinnin määritelmien tekninen ajantasaistaminen
1. Komissiolle siirretään valta hyväksyä delegoituja säädöksiä 20 artiklan mukaisesti
a)
2 artiklan 1, 2, 3 ja 5 kohdassa säädettyjen määritelmien mukauttamiseksi, jotta voidaan varmistaa niiden yhdenmukaisuus muun rahoituspalveluja ja energiaa koskevan unionin lainsäädännön; ja
b)
näiden määritelmien saattamiseksi ajan tasalle yksinomaan energian tukkumarkkinoiden tulevan kehityksen huomioon ottamiseksi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa delegoiduissa säädöksissä on otettava huomioon ainakin
a)
energian tukkumarkkinoiden erityinen toiminta, sähkö- ja kaasumarkkinoiden erityispiirteet mukaan luettuina, sekä hyödyke- ja johdannaismarkkinoiden välinen vuorovaikutus;
b)
rajat ylittävän manipuloinnin mahdollisuus sähkö- ja kaasumarkkinoiden sekä hyödyke- ja johdannaismarkkinoiden välillä;
c)
tosiasiallisen tai kaavaillun tuotannon, kulutuksen, siirtokapasiteetin käytön ja varastointikapasiteetin käytön potentiaaliset vaikutukset energian tukkumarkkinahintoihin; ja
d)
asetusten (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 mukaisesti käyttöön otetut verkkosäännöt ja puiteohjeet.
7 artikla
Markkinoiden seuranta
1. Viraston on seurattava tukkutason energiatuotteiden kauppaa sisäpiiritietoon ja markkinoiden manipulointiin perustuvan kaupankäynnin havaitsemiseksi ja estämiseksi. Sen on kerättävä 8 artiklan mukaisesti tiedot energian tukkumarkkinoiden arviointia ja seurantaa varten.
2. Kansallisten sääntelyviranomaisten on tehtävä yhteistyötä aluetasolla ja viraston kanssa 1 kohdassa tarkoitetun energian tukkumarkkinoiden seurannan toteuttamisessa. Tätä varten kansallisten sääntelyviranomaisten on saatava käyttöönsä asianomaiset viraston hallussa olevat tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti kerätyt tiedot, jollei 10 artiklan 2 kohdasta muuta johdu. Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat myös seurata tukkutason energiatuotteiden kauppaa kansallisella tasolla.
Jäsenvaltiot voivat säätää, että sen kansallinen kilpailuviranomainen tai tämän viranomaisen yhteyteen perustettu markkinoita seuraava elin valvoo markkinoita kansallisen sääntelyviranomaisen kanssa. Kansallisella kilpailuviranomaisella tai markkinoita seuraavalla elimellä on markkinaseurantaa suorittaessaan oltava tämän kohdan ensimmäisen alakohdan, tämän artiklan 3 kohdan toisen alakohdan toisen virkkeen, 4 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen, 8 artiklan 5 kohdan ensimmäisen virkkeen ja 16 artiklan nojalla samat oikeudet ja velvoitteet kuin kansallisella sääntelyviranomaisella.
3. Viraston on ainakin vuosittain toimitettava komissiolle kertomus tämän asetuksen nojalla toteutetusta toiminnastaan ja asetettava tämä kertomus yleisön saataville. Näissä kertomuksissa viraston on arvioitava eri ryhmiin kuuluvien markkinapaikkojen toimintaa ja tarkasteltavuutta sekä erilaisia kaupankäyntitapoja ja se voi antaa komissiolle suosituksia, jotka koskevat sellaisia markkinasääntöjä, normeja ja menettelyjä, joilla voitaisiin parantaa markkinoiden eheyttä ja sisämarkkinoiden toimintaa. Se voi myös arvioida, voitaisiinko järjestäytyneitä markkinoita koskevilla vähimmäisvaatimuksilla lisätä markkinoiden tarkasteltavuutta. Kertomus voidaan yhdistää asetuksen (EY) N:o 713/2009 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun kertomukseen.
Virasto voi antaa komissiolle liiketoimia koskeviin tietoihin ja myös kauppaa koskeviin toimeksiantoihin liittyviä suosituksia, jotka se katsoo ne tarpeellisiksi energian tukkumarkkinoiden tehokkaan ja tuloksekkaan seurannan kannalta. Ennen tällaisten suositusten antamista viraston on kuultava sidosryhmiä, erityisesti kansallisia sääntelyviranomaisia, jäsenvaltioiden toimivaltaisia rahoitusvalvontaviranomaisia, kansallisia kilpailuviranomaisia ja arvopaperimarkkinaviranomaista.
Kaikki suositukset olisi annettava Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission sekä yleisön saataville.
8 artikla
Tietojen keruu
1. Markkinaosapuolten tai niiden puolesta toimivien 4 kohdan b-f alakohdassa lueteltujen henkilöiden tai viranomaisten on toimitettava virastolle tiedot energian tukkumarkkinoilla suoritetuista liiketoimista ja myös kauppaa koskevista toimeksiannoista. Toimitettaviin tietoihin on sisällyttävä ainakin ostettujen ja myytyjen tukkutason energiatuotteiden tarkka määrittely, sovittu hinta ja määrä, toteutuspäivät ja -ajat, liiketoimen osapuolet ja edunsaajat sekä kaikki muut asiaankuuluvat tiedot. Vaikka markkinaosapuolilla on kokonaisvastuu, niiden ilmoitusvelvollisuuden katsotaan tulleen täytetyksi, kun vaaditut tiedot on saatu 4 kohdan b-f alakohdassa luetellulta henkilöltä tai viranomaiselta.
2. Komissio toteuttaa täytäntöönpanosäädöksin seuraavat toimet:
a)
laatii luettelon sopimuksista ja johdannaisista, mukaan luettuina kauppaa koskevat toimeksiannot, joista on määrä ilmoittaa 1 kohdan mukaisesti, ja tarvittaessa liiketoimien ilmoittamiselle asetetuista asianmukaisista alarajoista;
b)
hyväksyy 1 kohdan mukaisesti toimitettavien tietojen ilmoittamista koskevat yhtenäiset säännöt;
c)
säätää, mihin mennessä ja missä muodossa nämä tiedot on ilmoitettava.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Niissä on otettava huomioon olemassa olevat ilmoitusjärjestelmät.
3. Jäljempänä 4 kohdan a-d alakohdassa tarkoitettuihin henkilöihin, jotka ovat ilmoittaneet liiketoimista direktiivin 2004/39/EY mukaisesti tai johdannaistransaktioista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun, sovellettavan unionin lainsäädännön mukaisesti, ei sovelleta kaksinkertaista ilmoitusvelvollisuutta, kun on kyse näistä liiketoimista.
Edellä 2 kohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä voidaan sallia, että organisoidut markkinat tai kauppojen täsmäytys- tai ilmoitusjärjestelmät toimittavat virastolle tiedot energian tukkumarkkinoiden liiketoimista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän kohdan ensimmäisen alakohdan soveltamista.
4. Tiedot toimittaa 1 kohdan soveltamiseksi
a)
markkinaosapuoli;
b)
markkinaosapuolen puolesta toimiva kolmas osapuoli;
c)
kauppojen ilmoitusjärjestelmä;
d)
järjestäytynyt markkina, kauppojen täsmäytysjärjestelmä tai liiketoimia ammattimaisesti järjestävä muu henkilö;
e)
johdannaistransaktioista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun, sovellettavan unionin lainsäädännön nojalla rekisteröity tai tunnustettu kauppatietorekisteri; tai
f)
toimivaltainen viranomainen, joka on saanut kyseisen tiedon direktiivin 2004/39/EY 25 artiklan 3 kohdan mukaisesti, tai arvopaperimarkkinaviranomainen, jos se on saanut kyseisen tiedon johdannaistransaktioista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun, sovellettavan unionin lainsäädännön mukaisesti.
5. Markkinaosapuolten on kaupankäynnin seuraamiseksi energian tukkumarkkinoilla toimitettava virastolle ja kansallisille sääntelyviranomaisille tiedot sähkön tai maakaasun tuotanto-, varastointi- ja kulutuslaitosten tai siirtoverkkojen kapasiteetista ja käytöstä tai tiedot, jotka liittyvät nesteytetyn maakaasun käsittelylaitosten kapasiteettiin ja käyttöön, mukaan lukien tiedot näiden laitosten tai verkkojen suunnitellusta tai ennakoimattomasta käytöstä pois olosta. Markkinaosapuolia koskevat ilmoitusvelvoitteet pidetään mahdollisimman vähäisinä keräämällä tarvittavat tiedot tai osa niistä, mahdollisuuksien mukaan, olemassa olevista lähteistä.
6) Komissio toteuttaa täytäntöönpanosäädöksin seuraavat toimet:
a)
hyväksyy 5 kohdan mukaisesti toimitettavien tietojen ilmoittamista ja tarvittaessa ilmoittamiselle asetettuja asianmukaisia alarajoja koskevat yhtenäiset säännöt;
b)
säätää, mihin mennessä ja missä muodossa nämä tiedot on ilmoitettava.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Niissä on otettava huomioon asetusten (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 mukaiset olemassa olevat ilmoitusvelvollisuudet.
9 artikla
Markkinaosapuolten rekisteröinti
1. Markkinaosapuolten, jotka suorittavat virastolle 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoitettavia liiketoimia, on rekisteröidyttävä sen jäsenvaltion kansalliselle sääntelyviranomaiselle, johon ne ovat sijoittautuneet tai joissa he asuvat tai, mikäli ne eivät ole sijoittautuneet unioniin tai eivät asu siellä, sen jäsenvaltion kansalliselle sääntelyviranomaiselle, jossa ne toimivat.
Markkinaosapuolen on rekisteröidyttävä vain yhdelle kansalliselle sääntelyviranomaiselle. Jäsenvaltiot eivät saa vaatia jossakin toisessa jäsenvaltiossa rekisteröitynyttä markkinaosapuolta rekisteröitymään uudelleen.
Markkinaosapuolten rekisteröityminen ei vaikuta sovellettavien kauppaa ja tasapainottamista koskevien sääntöjen noudattamista koskeviin velvoitteisiin.
2. Viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun komissio on hyväksynyt 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset, kansallisten sääntelyviranomaisten on perustettava markkinaosapuolten kansalliset rekisterit, jotka niiden on pidettävä ajan tasalla. Rekisterissä on kullekin markkinaosapuolelle osoitettava ainutkertainen tunniste ja rekisterissä on oltava riittävät tiedot markkinaosapuolen yksilöimiseksi, mukaan lukien asiaankuuluvat täsmälliset tiedot sen arvonlisäveronumerosta, markkinaosapuolen kotipaikasta, sen toiminta- ja liiketoimintapäätöksistä vastaavista henkilöistä sekä sen kaupankäynnin tosiasiallisesta valvojasta tai edunsaajasta.
3. Kansallisten sääntelyviranomaisten on toimitettava kansallisissa rekistereissään olevat tiedot virastolle viraston päättämässä muodossa. Virasto määrittää yhteistyössä mainittujen viranomaisten kanssa kyseisen muodon ja julkistaa sen viimeistään 29 päivänä kesäkuuta 2012. Virasto perustaa kansallisten sääntelyviranomaisten toimittamien tietojen perusteella markkinaosapuolten eurooppalaisen rekisterin. Kansallisilla sääntelyviranomaisilla ja muilla asiaankuuluvilla viranomaisilla on oikeus tutustua markkinaosapuolten eurooppalaiseen rekisteriin. Jollei 17 artiklasta muuta johdu ja edellyttäen, ettei yksittäisiä markkinaosapuolia koskevia liikesalaisuuksia paljasteta, virasto voi päättää julkistaa eurooppalaisen rekisterin tai otteita siitä.
4 Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen markkinaosapuolten on toimitettava rekisteröintilomake kansalliselle sääntelyviranomaiselle, ennen kuin ne suorittavat liiketoimia, jotka on ilmoitettava virastolle 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen markkinaosapuolten on viipymättä ilmoitettava kansalliselle sääntelyviranomaiselle kaikki rekisteröintilomakkeessa ilmoitettuja tietoja koskevat muutokset.
10 artikla
Tietojen vaihto viraston ja muiden viranomaisten välillä
1. Viraston on otettava käyttöön järjestelyt 7 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan mukaisesti saamiensa tietojen vaihtamiseksi kansallisten sääntelyviranomaisten, jäsenvaltioiden toimivaltaisten rahoitusvalvontaviranomaisten, jäsenvaltioiden kilpailuviranomaisten, arvopaperimarkkinaviranomaisen ja muiden asiaankuuluvien viranomaisten kanssa. Viraston on kuultava näitä viranomaisia ennen tällaisten järjestelyjen käyttöön ottamista.
2. Virasto saa antaa 1 kohdassa tarkoitetut järjestelyt ainoastaan sellaisten viranomaisten käyttöön, joiden käyttöön ottamat järjestelmät mahdollistavat sen, että virasto voi täyttää 12 artiklan 1 kohdan vaatimukset.
3. Johdannaistransaktioista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun, sovellettavan unionin lainsäädännön nojalla rekisteröityjen tai tunnustettujen kauppatietorekistereiden on annettava keräämänsä asiaan liittyvät tukkutason energiatuotteita ja päästöoikeuksien johdannaisia koskevat tiedot viraston käyttöön.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toimitettava virastolle direktiivin 2004/39/EY 25 artiklan 3 kohdan ja johdannaistransaktioista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun, sovellettavan unionin lainsäädännön nojalla saadut tukkutason energiatuotteiden liiketoimia koskevat ilmoitukset. Ilmoituksia tukkutason energiatuotteita koskevista liiketoimista direktiivin 2004/39/EY 25 artiklan 3 kohdan nojalla vastaanottavien toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava nämä ilmoitukset virastolle.
Viraston ja viranomaisten, jotka ovat vastuussa päästöoikeuksia koskevan kaupan tai päästöoikeuksiin liittyvien johdannaisten valvonnasta, on tehtävä yhteistyötä keskenään ja otettava käyttöön asianmukaisia järjestelyjä, joiden avulla virasto pääsee käsiksi näitä oikeuksia sekä niihin liittyviä johdannaisia koskeviin liiketoimitietoihin, jos toimivaltaiset viranomaiset keräävät tietoja tällaisista liiketoimista.
11 artikla
Tietosuoja
Tämän asetuksen soveltaminen ei rajoita yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (14) mukaisesti jäsenvaltioilla olevia henkilötietojen käsittelyä koskevia velvoitteita tai yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (15) mukaisesti virastolla sen täyttäessä velvollisuuksiaan olevia henkilötietojen käsittelyä koskevia velvoitteita.
12 artikla
Toiminnallinen luotettavuus
1. Viraston on varmistettava 4 artiklan 2 kohdan sekä 8 ja 10 artiklan nojalla vastaanotettujen tietojen luottamuksellisuus, eheys ja suojaaminen. Viraston on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet ehkäistäkseen järjestelmiinsä sisältyvien tietojen väärinkäytön ja luvattoman tutustumisen tietoihin.
Kansallisten sääntelyviranomaisten, jäsenvaltioiden toimivaltaisten rahoitusvalvontaviranomaisten, kansallisten kilpailuviranomaisten, arvopaperimarkkinaviranomaisen ja muiden asiaankuuluvien viranomaisten on varmistettava 4 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan, 8 artiklan 5 kohdan tai 10 artiklan nojalla saamiensa tietojen luottamuksellisuus, eheys ja suojaaminen ja toteutettava toimenpiteitä tällaisten tietojen väärinkäytön ehkäisemiseksi.
Viraston on yksilöitävä operatiivisen riskin lähteet ja saatettava ne mahdollisimman vähäisiksi kehittämällä asianmukaisia järjestelmiä, tarkastuksia ja menettelyjä.
2. Jollei 17 artiklasta muuta johdu, virasto voi päättää asettaa osia hallussaan olevista tiedoista julkisesti saataville edellyttäen, ettei yksittäisiä markkinaosapuolia tai yksittäisiä liiketoimia tai yksittäisiä markkinapaikkoja koskevia kaupallisesti arkaluonteisia tietoja ilmaista eikä niitä ole mahdollista päätellä.
Virasto saattaa muita kuin kaupallisesti arkaluonteisia kauppoja koskevan tietokantansa käytettäväksi tieteellisiin tarkoituksiin, jollei luottamuksellisuutta koskevista vaatimuksista muuta johdu.
Tietoja on julkistettava tai asetettava saataville energian tukkumarkkinoiden tarkasteltavuuden parantamiseksi ja edellyttäen, että tiedot eivät todennäköisesti vääristä kilpailua energiamarkkinoilla.
Virasto jakaa tietoja oikeudenmukaisesti noudattaen avoimia sääntöjä, jotka se laatii ja asettaa julkisesti saataville.
13 artikla
Markkinoiden väärinkäyttöä koskevien kieltojen täytäntöönpano
1. Kansallisten sääntelyviranomaisten on varmistettava, että 3 ja 5 artiklassa säädettyjä kieltoja sekä 4 artiklassa säädettyä velvoitetta sovelletaan.
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen kansallisilla sääntelyviranomaisilla on viimeistään 29 päivänä kesäkuuta 2013 tutkinta- ja täytäntöönpanovaltuudet, jotka ovat tarpeen tämän tehtävän hoitamiseksi. Näitä valtuuksia on käytettävä oikeasuhteisella tavalla.
Näitä valtuuksia voidaan käyttää
a)
suoraan;
b)
yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa; tai
c)
saattamalla asia toimivaltaisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi.
Kansalliset sääntelyviranomaiset voivat tarvittaessa käyttää tutkintavaltuuksiaan yhteistyössä järjestäytyneiden markkinoiden, kauppojen täsmäytysjärjestelmien tai liiketoimia ammattimaisesti järjestävien muiden 8 artiklan 4 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen henkilöiden kanssa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut tutkinta- ja täytäntöönpanovaltuudet on rajoitettava tutkinnan tavoitteeseen. Niitä on käytettävä kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja niihin kuuluu oikeus
a)
saada tutustua kaikkiin tarvittaviin asiakirjoihin niiden muodosta riippumatta ja saada jäljennös niistä;
b)
vaatia tietoja kaikilta asiaan liittyviltä henkilöiltä, myös niiltä, jotka eri vaiheissa osallistuvat toimeksiantojen lähettämiseen tai asianomaisten liiketoimien toteuttamiseen, sekä heidän päämiehiltään, ja tarvittaessa oikeus kutsua tällainen henkilö tai päämies kuultavaksi;
c)
tehdä tarkastuksia paikan päällä;
d)
vaatia olemassa olevia tallenteita puheluista ja tietoliikenteestä;
e)
vaatia sellaisen käytännön lopettamista, joka on ristiriidassa tämän asetuksen tai sen nojalla hyväksyttyjen delegoitujen säädösten tai täytäntöönpanosäädösten kanssa;
f)
vaatia oikeusteitse omaisuuden jäädyttämistä ja/tai takavarikoimista;
g)
vaatia tuomioistuinta tai toimivaltaista viranomaista asettamaan väliaikaisen ammattitoimintakiellon.
14 artikla
Muutoksenhakuoikeus
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kansallisella tasolla on asianmukaisia järjestelmiä, joiden nojalla osapuolella, johon sääntelyviranomaisen päätös vaikuttaa, on oikeus hakea asianomaisista osapuolista ja mistä hyvänsä hallituksesta riippumattomalta elimeltä muutosta päätökseen.
15 artikla
Ammattimaisesti liiketoimia järjestävien henkilöiden velvoitteet
Henkilön, joka ammattimaisesti järjestää liiketoimia tukkutason energiatuotteilla, on ilmoitettava viipymättä kansalliselle sääntelyviranomaiselle, jos hänellä on aihetta epäillä, että jokin liiketoimi saattaa olla vastoin 3 tai 5 artiklaa.
Henkilöiden, jotka ammattimaisesti järjestävät liiketoimia tukkutason energiatuotteilla, on perustettava ja ylläpidettävä tehokkaita järjestelyjä ja menettelyjä 3 tai 5 artiklaan kohdistuvien rikkomusten havaitsemiseksi.
16 artikla
Unionin ja kansallisen tason yhteistyö
1. Viraston on pyrittävä varmistamaan, että kansalliset sääntelyviranomaiset suorittavat tämän asetuksen mukaiset tehtävänsä yhteensovitetulla ja johdonmukaisella tavalla.
Virasto julkaisee tarvittaessa ei-sitovia ohjeita, jotka koskevat 2 artiklassa säädettyjen määritelmien soveltamista.
Kansallisten sääntelyviranomaisten on toimittava yhteistyössä viraston kanssa ja keskenään, myös alueellisella tasolla, tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä suorittamiseksi.
Jäsenvaltioiden kansalliset sääntelyviranomaiset, toimivaltaiset rahoitusvalvontaviranomaiset ja kilpailuviranomainen voivat perustaa asiaankuuluvia yhteistyömuotoja varmistaakseen tutkinnan ja täytäntöönpanon vaikuttavuuden ja tehokkuuden sekä edistääkseen johdonmukaista ja yhtenäistä lähestymistapaa tutkinnan, oikeudellisten menettelyjen sekä tämän asetuksen ja asiaan liittyvän rahoitus- ja kilpailulainsäädännön täytäntöönpanon osalta.
2. Jos kansallisilla sääntelyviranomaisilla on aihetta epäillä, että niiden jäsenvaltiossa tai jossain muussa jäsenvaltiossa suoritetaan tai on suoritettu toimia, joilla rikotaan tätä asetusta, niiden on ilmoitettava tästä virastolle viipymättä mahdollisimman tarkasti.
Jos kansallinen sääntelyviranomainen epäilee, että jossain muussa jäsenvaltiossa suoritetaan toimia, jotka vaikuttavat energian tukkumarkkinoihin tai tukkutason energiatuotteiden hintaan sen omassa jäsenvaltiossa, se voi pyytää virastoa toteuttamaan toimia tämän artiklan 4 kohdan mukaisesti ja, jos toimet vaikuttavat rahoitusvälineisiin, joihin sovelletaan direktiivin 2003/6/EY 9 artiklaa, tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Yhteensovitetun ja yhtenäisen lähestymistavan varmistamiseksi markkinoiden väärinkäyttöön energian tukkumarkkinoilla
a)
kansallisten sääntelyviranomaisten on ilmoitettava jäsenvaltionsa toimivaltaiselle rahoitusvalvontaviranomaiselle ja virastolle, jos niillä on aihetta epäillä, että energian tukkumarkkinoilla suoritetaan tai on suoritettu toimia, jotka ovat direktiivissä 2003/6/EY tarkoitettua markkinoiden väärinkäyttöä ja jotka vaikuttavat rahoitusvälineisiin, joihin sovelletaan mainitun direktiivin 9 artiklaa; tässä tarkoituksessa kansalliset sääntelyviranomaiset voivat perustaa asiaankuuluvia jäsenvaltionsa toimivaltaisen rahoitusvalvontaviranomaisen kanssa toteutettavan yhteistyön muotoja;
b)
viraston on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja toimivaltaiselle rahoitusvalvontaviranomaiselle, jos sillä on aihetta epäillä, että energian tukkumarkkinoilla suoritetaan tai on suoritettu toimia, jotka ovat direktiivissä 2003/6/EY tarkoitettua markkinoiden väärinkäyttöä ja jotka vaikuttavat rahoitusvälineisiin, joihin sovelletaan mainitun direktiivin 9 artiklaa;
c)
jäsenvaltion toimivaltaisen rahoitusvalvontaviranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja virastolle, jos sillä on aihetta epäillä, että energian tukkumarkkinoilla jossain muussa jäsenvaltiossa suoritetaan tai on suoritettu toimia, joilla rikotaan 3 ja 5 artiklaa;
d)
kansallisten sääntelyviranomaisten on ilmoitettava jäsenvaltionsa toimivaltaiselle kilpailuviranomaiselle, komissiolle ja virastolle, jos niillä on perusteltua aihetta epäillä, että energian tukkumarkkinoilla suoritetaan tai on suoritettu toimia, joilla saatetaan rikkoa kilpailuoikeutta.
4. Jos virasto muun muassa alustavien arvioiden tai analyysien perusteella epäilee tätä asetusta rikotun, sillä on 1 kohdan mukaisten tehtäviensä suorittamiseksi valtuudet:
a)
pyytää yhtä tai useampaa kansallista sääntelyviranomaista toimittamaan mitä tahansa epäiltyyn rikkomukseen liittyvää tietoa;
b)
pyytää yhtä tai useampaa kansallista sääntelyviranomaista aloittamaan tutkinta, joka koskee epäiltyä rikkomusta ja toteuttamaan asianmukaiset toimet havaitun rikkomuksen korjaamiseksi. Asianomaisen kansallisen sääntelyviranomaisen tehtävänä on päättää mahdollisista asianmukaisista toimista havaittujen rikkomusten korjaamiseksi;
c)
tapauksissa, joissa virasto katsoo mahdollisella rikkomuksella olevan tai olleen vaikutusta rajojen yli, perustaa asianomaisten kansallisten sääntelyviranomaisten edustajista koostuva tutkintaryhmä tutkimaan, onko tätä asetusta rikottu ja missä jäsenvaltiossa rikkominen on tapahtunut, sekä sovittaa yhteen ryhmän toiminnan. Virasto voi tarvittaessa pyytää, että tutkintaryhmään osallistuu myös yhden tai useamman jäsenvaltion toimivaltaisen rahoitusvalvontaviranomaisen tai muun asiaankuuluvan viranomaisen edustajia.
5. Edellä olevan 4 kohdan a alakohdan mukaisen tietopyynnön tai 4 kohdan b alakohdan mukaisen epäiltyä rikkomusta koskevan tutkintapyynnön saaneen kansallisen sääntelyviranomaisen on välittömästi toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän pyynnön noudattamiseksi. Jos tämä kansallinen sääntelyviranomainen ei pysty toimittamaan pyydettyjä tietoja välittömästi, sen on viipymättä ilmoitettava virastolle syyt tähän.
Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kansallinen sääntelyviranomainen voi kieltäytyä toteuttamasta pyydettyjä toimia, mikäli
a)
pyynnön noudattaminen voi heikentää sen jäsenvaltion itsemääräämisoikeutta tai turvallisuutta, jolle pyyntö on osoitettu;
b)
oikeudellisia menettelyjä on samojen toimien osalta ja samoja henkilöitä vastaan jo pantu vireille sen jäsenvaltion toimivaltaisissa viranomaisissa, jolle pyyntö on osoitettu; tai
c)
siinä jäsenvaltiossa, jolle pyyntö on esitetty, on jo annettu kyseisiä henkilöitä ja samoja toimia koskeva lopullinen oikeuden päätös.
Kansallisen sääntelyviranomaisen on kussakin tällaisessa tapauksessa ilmoitettava asiasta virastolle ja annettava mahdollisimman yksityiskohtaiset tiedot näistä menettelyistä tai oikeuden päätöksestä.
Kansallisten sääntelyviranomaisten on osallistuttava 4 kohdan c alakohdan mukaisesti koolle kutsuttuun tutkintaryhmään ja annettava kaikki tarvittava apu. Virasto sovittaa yhteen tutkintaryhmän toiminnan.
6. Asetuksen (EY) N:o 713/2009 15 artiklan 1 kohdan viimeistä virkettä ei sovelleta virastoon sen suorittaessa tämän asetuksen mukaisia tehtäviään.
17 artikla
Salassapitovelvollisuus
1. Tämän asetuksen nojalla saatuja, vaihdettuja tai toimitettuja luottamuksellisia tietoja koskee 2, 3 ja 4 kohdassa säädetty salassapitovelvollisuus.
2. Salassapitovelvollisuutta sovelletaan
a)
henkilöihin, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet viraston palveluksessa;
b)
viraston määräämiin tilintarkastajiin ja asiantuntijoihin;
c)
henkilöihin, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet kansallisten sääntelyviranomaisten tai muiden asiaankuuluvien viranomaisten palveluksessa;
d)
kansallisten sääntelyviranomaisten tai muiden asiaankuuluvien viranomaisten määräämiin tilintarkastajiin ja asiantuntijoihin, jotka saavat käyttöönsä luottamuksellista tietoa tämän asetuksen mukaisesti.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden tehtäviensä yhteydessä saamaa luottamuksellista tietoa ei saa paljastaa muulle henkilölle tai viranomaiselle muutoin kuin sellaisena tiivistelmänä tai koosteena, josta yksittäisiä markkinaosapuolia tai kauppapaikkoja ei voida tunnistaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikosoikeuden, tämän asetusten muiden säännösten tai muun asiaan liittyvän unionin lainsäädännön soveltamista.
4. Virastolla, kansallisilla sääntelyviranomaisilla, jäsenvaltion toimivaltaisilla rahoitusvalvontaviranomaisilla, arvopaperimarkkinaviranomaisella, tämän asetuksen nojalla luottamuksellisia tietoja saavilla elimillä ja henkilöillä on oikeus käyttää saamiaan tietoja ainoastaan velvollisuuksiensa ja tehtäviensä suorittamiseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rikosoikeuden soveltamista sen piiriin kuuluviin tapauksiin. Muut viranomaiset, elimet tai henkilöt saavat käyttää näitä tietoja sitä tarkoitusta varten, johon tiedot on toimitettu niille tai kyseisten tehtävien hoitoon nimenomaan liittyvän hallinnollisen tai oikeudellisen menettelyn yhteydessä. Tiedot vastaanottava viranomainen saa käyttää niitä myös muihin tarkoituksiin, jos tiedot toimittava virasto, kansallinen sääntelyviranomainen, jäsenvaltion toimivaltainen rahoitusvalvontaviranomainen, arvopaperimarkkinaviranomainen, elin tai henkilö suostuu siihen.
5. Tämä artikla ei estä jäsenvaltion viranomaista kansallisen lainsäädännön mukaisesti vaihtamasta tai toimittamasta luottamuksellisia tietoja, mikäli niitä ei ole saatu tämän asetuksen nojalla toisen jäsenvaltion viranomaiselta tai virastolta.
18 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetukseen kohdistuviin rikkomuksiin sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, varoittavia ja oikeasuhteisia, ja niiden on ilmennettävä rikkomuksen luonnetta, kestoa ja vakavuutta, kuluttajille aiheutettua vahinkoa sekä sisäpiiritietoon ja markkinoiden manipulointiin perustuvasta kaupankäynnistä saatavia potentiaalista hyötyä.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava nämä säännökset komissiolle viimeistään 29 päivänä kesäkuuta 2013 sekä ilmoitettava viipymättä kaikista niihin vaikuttavista muutoksista.
Jäsenvaltioiden on säädettävä, että kansallinen sääntelyviranomainen voi julkistaa tämän asetukseen kohdistuvien rikkomusten johdosta määrätyt toimenpiteet tai seuraamukset, jollei julkistaminen aiheuta kohtuutonta vahinkoa asianosaisille.
19 artikla
Kansainväliset suhteet
Virasto voi, siinä määrin kuin on tarpeen tässä asetuksessa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi ja rajoittamatta jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten, Euroopan ulkoasiainhallinto mukaan lukien, toimivaltaa, kehittää suhteita ja tehdä hallinnollisia järjestelyjä valvontaviranomaisten, kansainvälisten organisaatioiden ja erityisesti unionin energian tukkumarkkinoihin vaikuttavien kolmansien maiden hallintojen kanssa edistääkseen sääntelykehyksen yhdenmukaistamista. Näillä järjestelyillä ei saa luoda oikeudellisia velvoitteita unionille ja sen jäsenvaltioille eikä niillä saa estää jäsenvaltioita ja niiden toimivaltaisia viranomaisia tekemästä kahdenvälisiä tai monenvälisiä sopimuksia tällaisten valvontaviranomaisten, kansainvälisten organisaatioiden ja kolmansien maiden hallintojen kanssa.
20 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Edellä 6 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä siirretään komissiolle viideksi vuodeksi 28 päivänä joulukuuta 2011. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 6 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 6 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
21 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
22 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Edellä olevaa 8 artiklan 1 kohtaa, 3 kohdan ensimmäistä alakohtaa sekä 4 ja 5 kohtaa sovelletaan kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun komissio on hyväksyy asiaankuuluvat mainitun artiklan 2 ja 6 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 25 päivänä lokakuuta 2011.