РЕШЕНИЕ № 1194/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 16 ноември 2011 година
за предприемане на действие от страна на Европейския съюз за Знака за европейско наследство
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 167, параграф 5, първо тире от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Договорът за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) има за цел постигането на един все по-тесен съюз между народите на Европа и поставя на Съюза задачата, inter alia, да допринася за разцвета на културите на държавите-членки, като зачита тяхното национално и регионално многообразие и същевременно извежда на преден план общото културно наследство. Във връзка с това при необходимост Съюзът подкрепя и допълва действията на държавите-членки за по-добро познаване и разпространение на културата и историята на европейските народи.
(2)
По-доброто разбиране и оценяване, по-специално сред младите хора, на тяхното общо, но многообразно наследство ще помогне за засилване на чувството за принадлежност към Съюза и ще укрепи междукултурния диалог. Ето защо е важно да се насърчава по-големият достъп до културното наследство и да се засилва европейското измерение.
(3)
Договорът за функционирането на ЕС създава също гражданство на Съюза, което допълва националното гражданство на съответните държави-членки и което е важен елемент за опазване и укрепване на процеса на европейска интеграция. За да могат гражданите да се включат възможно най-пълноценно в процеса на европейската интеграция, по-голям акцент следва да бъде поставен върху техните общи ценности, история и култура като ключови елементи на тяхната принадлежност към общество, изградено върху принципите на свобода, демокрация и зачитане на правата на човека, културно и езиково многообразие, толерантност и солидарност.
(4)
На 28 април 2006 г. в Гранада, Испания, беше стартирана междуправителствена инициатива за Знака за европейско наследство („междуправителствена инициатива“).
(5)
На 20 ноември 2008 г. Съветът прие заключения (3), насочени към превръщане на междуправителствената инициатива в действие на Европейския съюз („действие“), като прикани Комисията да му представи предложение за създаване от Съюза на Знак за европейско наследство („знак“) и да определи практическите процедури за изпълнение на този проект.
(6)
Общественото допитване и оценката на въздействието, осъществени от Комисията, потвърдиха ценността на междуправителствената инициатива, но посочиха, че е необходимо проектът да се доразвие, за да разгърне пълния си потенциал и че участието на Съюза може да доведе до явна добавена стойност за него и да спомогне за неговата качествена крачка напред.
(7)
Знакът следва да се ползва от опита, натрупан от междуправителствената инициатива.
(8)
Знакът следва да се стреми към добавена стойност и допълване с други инициативи, като Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО, Представителния списък на нематериалното културно наследство на човечеството на ЮНЕСКО и „Европейските културни маршрути“ на Съвета на Европа. Неговата добавена стойност следва да се основава на приноса на подбраните обекти за европейската история и култура, в т.ч. изграждането на Съюза, на ясното образователно измерение, стигащо до гражданите, по-специално до младите хора, и на работата в мрежа между обектите за обмен на опит и най-добри практики. Основният акцент на действието следва да бъде поставен по-скоро върху популяризирането на обектите и достъпа до тях, както и върху качеството на информацията и предлаганите дейности, отколкото върху запазването на обектите, което следва да бъде гарантирано от съществуващите режими за опазване.
(9)
Наред със засилване чувството на европейските граждани за принадлежност към Съюза и насърчаване на междукултурния диалог, действието би могло да допринесе и за повишаване на ценността и популярността на културното наследство, укрепване на ролята на наследството за икономическото и устойчивото развитие на регионите, по-специално чрез културен туризъм, засилване на полезните взаимодействия между културното наследство и съвременното творчество и творческия дух и, по-общо, насърчаване на демократичните ценности и правата на човека, на които се основава процесът на европейската интеграция.
(10)
Тези цели съответстват изцяло на целите, установени в Съобщението на Комисията, озаглавено „Европейска програма за култура в глобализиращия се свят“, които включват поощряване на културното многообразие и междукултурния диалог, както и на културата като творчески двигател.
(11)
От решаващо значение е знакът да бъде присъждан въз основа на общи, ясни и прозрачни критерии и процедури, включително през първите две години на подбор, когато следва да се прилагат преходни разпоредби.
(12)
Процедурата по подбор на обекти съгласно настоящото действие следва да се провежда на два етапа. Следва да се прави първоначален подбор на обектите на национално равнище. Когато е уместно, държавите-членки биха могли да включат местни и регионални органи. След това следва да се извърши подбор на равнището на Съюза. Всеки обект, на който е присъден знакът, подлежи на редовен мониторинг, за да се гарантира, че той продължава да отговаря на критериите, установени за знака.
(13)
По време на първата оценка на действието от Комисията следва да се разгледа разширяването на неговия географски обхват.
(14)
При наличие на явна тематична връзка между няколко обекта, разположени в една държава-членка, настоящото действие следва да позволява съвместни кандидатури. Тези съвместни кандидатури следва да включват разумен брой участващи обекти и да имат европейска добавена стойност в сравнение със самостоятелните кандидатури на същите обекти.
(15)
Също така поради транснационалния характер на определени обекти настоящото действие следва да позволява съвместни кандидатури както за обекти, разположени в различни държави-членки, но насочени към определена тематика, така и за обекти, разположени на територията на най-малко две държави-членки.
(16)
За да се гарантират уеднаквени условия за изпълнение на настоящото решение, и по-конкретно разпоредбите относно определянето на обекти, на които да се присъди знакът, относно отнемането на знака и официалното утвърждаване на отказването от него, на Комисията следва да се предоставят изпълнителни правомощия.
(17)
Административните договорености за знака следва да бъдат опростени и гъвкави в съответствие с принципа на субсидиарност.
(18)
Доколкото целта на настоящото решение не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки поради необходимостта, по-специално, от нови общи, ясни и прозрачни критерии и процедури за Знака, както и от по-добра координация между държавите-членки, и следователно може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящото решение не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предприемане на действие
Предприема се действие от страна на Европейския съюз („действие“), озаглавено „Знак за европейско наследство“ („знак“).
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
1.
„обекти“ означава паметници, природни, подводни, археологични, индустриални или градски обекти, културни пейзажи, възпоменателни места, културни ценности и предмети, както и нематериално наследство, свързано с определено място, включително съвременно наследство;
2.
„транснационален обект“ означава:
а)
няколко обекта, разположени в различни държави-членки, които се групират около една конкретна тема, за да излязат със съвместна кандидатура; или
б)
един обект, разположен на територията на най-малко две държави-членки;
3.
„национален тематичен обект“ означава няколко обекта, разположени в една и съща държава-членка, които се групират около една конкретна тема, за да излязат със съвместна кандидатура.
Член 3
Цели
1. Действието допринася за следните общи цели:
а)
засилване на чувството за принадлежност на европейските граждани, по-специално на младите хора, към Съюза на основата на споделени ценности и елементи от европейската история и културно наследство, както и на разбиране на националното и регионалното многообразие;
б)
укрепване на междукултурния диалог.
2. С оглед на постигането на целите, установени в параграф 1, с действието се полагат усилия за постигането на следните междинни цели:
а)
подчертаване на символичната стойност и повишаване на популярността на обектите, които са играли значителна роля в историята и културата на Европа и/или в изграждането на Съюза;
б)
подобряване разбирането на европейските граждани за историята на Европа и изграждането на Съюза и на тяхното общо, но многообразно културно наследство, по-специално по отношение на демократичните ценности и правата на човека, на които се основава процесът на европейската интеграция.
3. Самите обекти полагат усилия за постигането на следните специфични цели:
а)
изтъкване на европейското им значение;
б)
повишаване на осведомеността на европейските граждани, особено на младите хора, за общото им културно наследство;
в)
улесняване на обмена на опит и най-добри практики в целия Съюз;
г)
увеличаване и/или подобряване на достъпа за всички, и по-специално младите хора;
д)
укрепване на междукултурния диалог, особено сред младите хора, чрез образование в областта на изкуствата, културата и историята;
е)
засилване на полезните взаимодействия между културното наследство, от една страна, и съвременното творчество и творчески дух, от друга страна;
ж)
допринасяне за привлекателността и икономическото и устойчивото развитие на регионите, по-специално чрез културния туризъм.
Член 4
Участие в действието
В действието могат да участват държавите-членки на доброволна основа.
Член 5
Добавена стойност и взаимно допълване на действието с други инициативи
Комисията и държавите-членки осигуряват добавената стойност и взаимното допълване на действието по отношение на други инициативи в сферата на културното наследство, като Списъка на световното наследство на ЮНЕСКО, Представителния списък на нематериалното културно наследство на човечеството на ЮНЕСКО и „Европейските културни маршрути“ на Съвета на Европа.
Член 6
Присъждане
Знакът може да бъде присъждан на обекти по смисъла на член 2.
Член 7
Критерии
1. Присъждането на знака се основава на следните критерии („критерии“):
а)
Обектите - кандидати за знака, трябва да имат символична европейска стойност и да са изиграли значителна роля в историята и културата на Европа и/или в изграждането на Съюза. Те следователно трябва да покажат една или повече от следните характеристики:
i)
трансграничен или паневропейски характер: по какъв начин въздействието и привлекателността им в миналото и настоящето надхвърлят националните граници на дадена държава-членка;
ii)
място и роля в европейската история и европейската интеграция и връзки с ключови европейски събития, личности или движения;
iii)
място и роля в развитието и популяризирането на общите ценности, на които се основава европейската интеграция.
б)
Обектите - кандидати за знака, трябва да представят проект, чието изпълнение трябва да започне най-късно до края на годината на определяне и който включва всеки един от следните елементи:
i)
повишаване на осведомеността относно европейското значение на обекта, по-специално чрез подходящи информационни дейности, обозначения и обучение на персонала;
ii)
организиране на образователни дейности, особено за младите хора, които помагат да се разбере по-добре общата история на Европа и нейното общо, но многообразно наследство и които засилват чувството за принадлежност към едно общо пространство;
iii)
насърчаване на многоезичието и улесняване на достъпа до обекта чрез използване на няколко езика на Съюза;
iv)
участие в дейностите на мрежите от обекти, на които е присъден знакът, с цел обмен на опит и стартиране на общи проекти;
v)
повишаване на популярността и привлекателността на обекта в европейски мащаб, inter alia, чрез използване на възможностите, които предлагат новите технологии, чрез цифрови и интерактивни средства и чрез търсене на полезни взаимодействия с други европейски инициативи.
Приветства се организирането на художествени и културни дейности, които увеличават мобилността на европейските професионалисти в областта на културата, на дейците на изкуството и на колекциите и които насърчават междукултурния диалог и поощряват връзката между наследството и съвременното творчество и творчески дух, когато специфичният характер на обекта допуска това.
в)
Обектите - кандидати за знака, трябва да представят работен план, който включва всеки един от следните елементи:
i)
осигуряване на доброто управление на обекта, включително определяне на цели и показатели;
ii)
осигуряване на съхранението на обекта и предаването му на бъдещите поколения съгласно съответните режими за опазване;
iii)
осигуряване на качеството на услугите при посрещане на посетители, като исторически сведения, информация за посетителите и обозначения;
iv)
осигуряване на достъп за възможно най-широката общественост, inter alia, чрез приспособяване на обекта или обучение на персонала;
v)
отделяне на специално внимание на младите хора, по-конкретно чрез предоставяне на достъп до обекта при привилегировани условия;
vi)
популяризиране на обекта като устойчива туристическа дестинация;
vii)
разработване на последователна и цялостна комуникационна стратегия, изтъкваща европейското значение на обекта;
viii)
осигуряване на максимално възможната екологосъобразност на управлението на обекта.
2. Във връзка с критериите, установени в параграф 1, букви б) и в), всеки обект се оценява пропорционално, като се вземат предвид характеристиките му.
Член 8
Европейска група
1. Създава се Европейска група от независими експерти („Европейска група“) за осъществяване на подбора и мониторинга на равнището на Съюза. Групата следи за правилното прилагане на критериите от страна на обектите в държавите-членки.
2. Европейската група се състои от 13 членове, четирима от които се назначават от Европейския парламент, четирима - от Съвета, четирима - от Комисията, и един - от Комитета на регионите, съгласно съответните им процедури. Европейската група определя свой председател.
3. Членовете на Европейската група са независими експерти със значителен опит и специализирани познания в областите, свързани с целите на действието. Всички институции и органи полагат усилия да осигурят максимално взаимно допълване на компетентностите на експертите, които назначават, както и да осигурят балансирано географско представителство на експертите.
4. Членовете на Европейската група се назначават за срок от три години.
Въпреки това през 2012 г. четирима експерти се назначават от Европейския парламент за две години, четирима - от Съвета за три години, четирима - от Комисията за една година, и един - от Комитета на регионите за три години.
5. Членовете на Европейската група декларират всеки настоящ или потенциален конфликт на интереси по отношение на конкретен обект. Когато е налице такава декларация от определен член или такъв конфликт на интереси, съответният член не участва в оценката на обекта или на които и да било други обекти от засегнатата(ите) държава(и)-членка(и).
6. Комисията оповестява всички доклади, препоръки и уведомления на Европейската група.
Член 9
Формуляр за кандидатстване
С цел процедурите да бъдат максимално ускорени и опростени Комисията изготвя общ формуляр за кандидатстване („формуляр за кандидатстване“), който се основава на критериите и се използва от всички обекти - кандидати за знака.
Член 10
Предварителен подбор на национално равнище
1. Държавите-членки отговарят за предварителния подбор на обектите - кандидати за присъждане на знака.
2. Всяка държава-членка може да подбере предварително до два обекта на всеки две години.
3. Предварителният подбор се основава на критериите и на формуляра за кандидатстване.
4. Всяка участваща държава-членка изготвя свои собствени процедури и график за предварителен подбор в съответствие с принципа на субсидиарност, като се стреми към максимално възможната опростеност и гъвкавост на административните договорености. Тя изпраща на Комисията формулярите за кандидатстване на предварително подбраните обекти до 1 март в годината на процедурата по подбор в съответствие с графика, установен в приложението.
5. Комисията публикува пълния списък на предварително подбраните обекти и информира за това Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите незабавно след окончателното завършване на етапа на предварителния подбор, така че Европейският парламент, Съветът, Комитетът на регионите, държавите-членки или всяко друго лице или образувание да могат да представят на Комисията всички забележки, които биха могли да повлияят на подбора на тези обекти.
Член 11
Подбор на равнището на Съюза
1. Европейската група извършва подбора на обектите за присъждане на знака под ръководството на Комисията.
2. Европейската група оценява кандидатурите на предварително подбраните обекти и избира не повече от един обект от държава-членка. При необходимост може да се изиска допълнителна информация и да се организират посещения на обектите.
3. Подборът се основава на критериите и на формуляра за кандидатстване. Европейската група също отчита надлежно забележките, посочени в член 10, параграф 5.
4. Европейската група изготвя доклад за предварително подбраните обекти и го изпраща на Комисията най-късно до края на годината на процедурата по подбор. Този доклад включва препоръка за присъждане на знака и представя придружителна обосновка за заключенията си относно обектите, които са избрани, и за тези, които не са избрани. Комисията незабавно препраща този доклад за сведение на Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
5. Обектите - кандидати за знака, които не са избрани, могат да кандидатстват отново за предварителен подбор на национално равнище през следващите години.
Член 12
Транснационални обекти
1. За да бъде допустимо присъждането на знака на транснационален обект, той трябва да отговаря на всяко едно от следните условия:
а)
пълно спазване на критериите от всеки участващ обект;
б)
определяне на един от участващите обекти за координатор, който ще бъде точката за контакт за Комисията;
в)
кандидатстване под общо име;
г)
когато е уместно, демонстриране на явната тематична връзка.
2. Кандидатурите за транснационални обекти следват същата процедура като кандидатурите за другите обекти. След консултация между участващите обекти с участието на съответните национални органи всеки участващ обект попълва формуляр за кандидатстване и го изпраща на координатора. Транснационалните обекти се подбират предварително от държавата-членка на координатора в рамките на максималния брой обекти, посочен в член 10, параграф 2, и се предлагат от името на всички засегнати държави-членки със съгласието на тези държави-членки.
3. Когато даден транснационален обект бъде избран, знакът се присъжда на транснационалния обект като цяло и под общото му име.
4. Ако един транснационален обект отговаря на всички условия, този обект се ползва с приоритет при подбора.
Член 13
Национални тематични обекти
1. За да бъде допустимо присъждането на знака на национален тематичен обект, той трябва да отговаря на всяко едно от следните условия:
а)
демонстриране на европейската добавена стойност на съвместната кандидатура в сравнение със самостоятелните кандидатури;
б)
демонстриране на явната тематична връзка;
в)
пълно спазване на критериите от всеки участващ обект;
г)
определяне на един от участващите обекти за координатор, който ще бъде точката за контакт за Комисията;
д)
кандидатстване под общо име.
2. Кандидатурите за национални тематични обекти се разглеждат по същата процедура като кандидатурите за другите обекти. Всеки участващ обект попълва формуляр за кандидатстване и го изпраща на координатора. Националните тематични обекти се подбират предварително от съответната държава-членка в рамките на максималния брой обекти, посочен в член 10, параграф 2.
3. Когато даден национален тематичен обект бъде избран, знакът се присъжда на националния тематичен обект като цяло и под общото му име.
Член 14
Определяне
1. Комисията определя обектите, на които да се присъди Знакът за европейско наследство, при надлежно отчитане на препоръката на Европейската група. Комисията уведомява за това определяне Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
2. Знакът се присъжда за постоянно при условията, изложени в член 15, и ако действието продължава, без да се засяга член 16.
Член 15
Мониторинг
1. Всеки обект, на който е присъден знакът, подлежи на редовен мониторинг, за да се гарантира, че той продължава да отговаря на критериите и че спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването.
2. Държавите-членки отговарят за мониторинга на всички обекти, които са разположени на съответната им територия. За мониторинга на транснационален обект отговаря държавата-членка на координатора.
3. Държавите-членки събират цялата необходима информация и изготвят доклад на всеки четири години в съответствие с изложения в приложението график. Държавите-членки изпращат доклада на Комисията до 1 март в годината на процедурата на мониторинг. Комисията представя доклада за разглеждане от Европейската група.
4. Европейската група изготвя доклад относно състоянието на обектите, на които е присъден знакът, до края на годината на процедурата на мониторинг, включващ при необходимост препоръки, които да се вземат предвид през следващия период на мониторинг.
5. Комисията в сътрудничество с Европейската група определя общи показатели за държавите-членки с цел да се гарантира съгласуван подход при процедурата на мониторинг.
Член 16
Отнемане на знака или отказване от него
1. Ако Европейската група установи, че даден обект е престанал да отговаря на критериите или вече не спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването, тя започва диалог със съответната държава-членка чрез Комисията, за да се подпомогне внасянето на необходимите корекции в обекта.
2. Ако в срок 18 месеца след началото на диалога необходимите корекции в обекта не са направени, Европейската група уведомява за това Комисията. Уведомлението се придружава от изложение на съображенията и включва практически препоръки за подобряване на положението.
3. Ако в срок 18 месеца след посоченото в параграф 2 уведомление практическите препоръки не са изпълнени, Европейската група отправя препоръка до Комисията за отнемането на знака от съответния обект.
4. Ако Европейската група установи, че даден обект, участващ в транснационален обект или в национален тематичен обект, е престанал да отговаря на критериите или вече не спазва проекта и работния план, представени при кандидатстването, се прилага процедурата, установена в параграфи 1, 2 и 3. Отнемането съгласно настоящия параграф се прилага за транснационалния обект или националния тематичен обект като цяло. Въпреки това в случаите, когато не се застрашава съгласуваността на транснационалния обект или националния тематичен обект, Европейската група може да препоръча отнемането да се ограничи до съответния участващ обект.
5. Комисията взема решението за отнемане на знака при надлежно отчитане на препоръката, посочена в параграф 3. Комисията уведомява за отнемането Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
6. Обектите могат да се откажат от знака по всяко време и в тези случаи те уведомяват съответната държава-членка, която от своя страна уведомява Комисията за отказването. Комисията утвърждава официално отказването и за целта уведомява за него Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите.
Член 17
Практически договорености
1. Комисията изпълнява действието. Тя по-специално:
а)
осигурява общата съгласуваност и качеството на действието;
б)
осигурява координацията между държавите-членки и Европейската група;
в)
в светлината на целите и критериите изготвя насоки в подкрепа на процедурите по подбор и мониторинг в тясно сътрудничество с Европейската група;
г)
подпомага дейността на Европейската група.
2. Комисията отговаря за съобщаване на информацията относно знака и за осигуряване на неговата публичност на равнището на Съюза, по-специално чрез създаването и поддържането на специален уебсайт. Комисията прави необходимото да бъде създадено лого на действието.
3. Комисията насърчава работата в мрежа между обектите, на които е присъден знакът.
4. Действията съгласно параграфи 2 и 3 от настоящия член, както и разходите за Европейската група се финансират чрез финансовия пакет, предвиден в член 20.
Член 18
Оценка
1. Комисията осигурява външна и независима оценка на действието. Тази оценка се прави на всеки шест години в съответствие с графика, посочен в приложението, като се оценяват всички аспекти, в т.ч. ефикасността на процесите, свързани с управлението на действието, броят на обектите, последиците от действието, разширяването на географския му обхват, начините, по които то може да бъде подобрено, и дали то следва да бъде продължено.
2. Комисията представя доклад за оценката, предвидена в параграф 1, на Европейския парламент, Съвета и Комитета на регионите в рамките на шест месеца от окончателното ѝ завършване и по целесъобразност го придружава със съответни предложения.
Член 19
Преходни разпоредби
1. Държавите-членки, които не са участвали в междуправителствената инициатива за Знак за европейско наследство от 2006 г. („междуправителствена инициатива“), могат през 2013 г. да подберат предварително не повече от четири обекта за присъждане на знака.
2. Държавите-членки, които са участвали в междуправителствената инициатива, могат през 2014 г. да подберат предварително не повече от четири обекта за присъждане на знака. Те могат да предлагат обекти, на които вече е присъден знак в рамките на междуправителствената инициатива.
3. Всички обекти, посочени в параграфи 1 и 2, се оценяват от Европейската група въз основа на същите критерии и следват същата процедура като за другите обекти.
4. Когато един от обектите, посочени в параграфи 1 и 2, не отговаря на критериите или ако е необходима допълнителна информация, Европейската група започва диалог със засегнатата държава-членка чрез Комисията с цел да прецени дали кандидатурата може да бъде подобрена, преди да се вземе решение. Ако е необходимо, може да бъдат организирани посещения на обекта.
Член 20
Финансови разпоредби
1. Финансовият пакет за изпълнение на действието за периода от 1 януари 2012 г. до 31 декември 2013 г. се определя на 650 000 EUR.
2. Годишните бюджетни кредити се одобряват от бюджетния орган в рамките на многогодишната финансова рамка.
Член 21
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Страсбург на 16 ноември 2011 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1194/2011/EU,
annettu 16 päivänä marraskuuta 2011,
Euroopan kulttuuriperintötunnusta koskevan Euroopan unionin toimen perustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 167 artiklan 5 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyllä sopimuksella pyritään Euroopan kansojen yhä läheisempään liittoon ja annetaan unionin tehtäväksi muun muassa myötävaikuttaa siihen, että jäsenvaltioiden kulttuurit kehittyvät kukoistaviksi pitäen arvossa niiden kansallista ja alueellista monimuotoisuutta ja korostaen samalla niiden yhteistä kulttuuriperintöä. Tässä yhteydessä unioni tarvittaessa tukee ja täydentää jäsenvaltioiden toimia, joilla ne parantavat Euroopan kansojen kulttuurin ja historian tuntemusta ja sitä koskevan tiedon levitystä.
(2)
Yhteisen mutta samalla monimuotoisen kulttuuriperinnön parempi tuntemus ja arvostaminen erityisesti nuorten keskuudessa auttaisi vahvistamaan tunnetta unioniin kuulumisesta ja lisäämään kulttuurien välistä vuoropuhelua. Siksi on tärkeää tarjota lisää mahdollisuuksia tutustua kulttuuriperintöön ja vahvistaa sen eurooppalaista ulottuvuutta.
(3)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyllä sopimuksella perustetaan myös unionin kansalaisuus, joka täydentää jäsenvaltion kansalaisuutta ja on tärkeä tekijä Euroopan yhdentymisprosessin lujittamisessa ja turvaamisessa. Jotta kansalaiset antaisivat täyden tukensa Euroopan yhdentymiselle, olisi painotettava entistä enemmän heidän yhteisiä arvojaan, historiaansa ja kulttuuriaan avaimina jäsenyyteen yhteiskunnassa, joka perustuu vapauden, demokratian, ihmisoikeuksien kunnioituksen, kulttuurisen ja kielellisen monimuotoisuuden, suvaitsevaisuuden ja solidaarisuuden periaatteisiin.
(4)
Hallitustenvälinen Euroopan kulttuuriperintötunnus -aloite, jäljempänä ’hallitustenvälinen aloite’, käynnistettiin 28 päivänä huhtikuuta 2006 Granadassa (Espanja).
(5)
Neuvosto hyväksyi 20 päivänä marraskuuta 2008 päätelmät (3), joiden tarkoituksena oli muuttaa hallitustenvälinen aloite unionin toimeksi, jäljempänä ’toimi’, ja se kehotti komissiota esittämään sille ehdotuksen Euroopan kulttuuriperintötunnuksen käyttöönotosta unionissa, jäljempänä ’tunnus’, ja hankkeen toteuttamista koskevista käytännön järjestelyistä.
(6)
Komission suorittama julkinen kuuleminen ja vaikutustenarviointi vahvistivat ensinnäkin, että hallitustenvälinen aloite on arvokas, mutta siinä tuotiin esiin, että sen kehittämistä olisi jatkettava sen täyden potentiaalin saavuttamiseksi, ja toiseksi, että unionin osallistuminen voisi tuoda siihen selkeää lisäarvoa ja edistää sitä laadullisesti.
(7)
Tunnuksen kehittämisessä olisi hyödynnettävä hallitustenvälisestä aloitteesta saatuja kokemuksia.
(8)
Tunnuksen olisi haettava lisäarvoa ja täydentävyyttä suhteessa muihin aloitteisiin kuten Unescon maailmanperintöluetteloon, Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon ja Euroopan neuvoston Euroopan kulttuurireitit -ohjelmaan. Sen lisäarvon olisi perustuttava ensinnäkin vaikutukseen, joka valituilla kohteilla on ollut Euroopan historiaan ja kulttuuriin, unionin rakentaminen mukaan lukien, toiseksi selkeään kasvatukselliseen ulottuvuuteen, jolla tavoitetaan kansalaiset, erityisesti nuoret, ja kolmanneksi kohteiden väliseen verkottumiseen kokemusten ja parhaiden toimintatapojen vaihtamiseksi. Toimessa olisi keskityttävä kohteiden tunnetuksi tekemiseen ja mahdollisuuksiin tutustua niihin sekä tarjottujen tietojen ja toiminnan laatuun eikä sen sijaan kohteiden säilyttämiseen, joka olisi hoidettava voimassa olevilla suojelujärjestelmillä.
(9)
Sen lisäksi, että toimella vahvistettaisiin Euroopan kansalaisten tunnetta kuulumisesta unioniin ja lisättäisiin kulttuurien välistä vuoropuhelua, sen avulla voitaisiin myös kasvattaa kulttuuriperinnön arvoa ja tunnettuutta, kasvattaa kulttuuriperinnön merkitystä alueiden taloudellisessa ja kestävässä kehityksessä varsinkin kulttuurimatkailun avulla, edistää kulttuuriperinnön sekä tämän päivän kulttuuriteosten ja luovuuden yhteisvaikutuksia sekä yleisemmin ottaen edistää Euroopan yhdentymisen perustana olevia demokraattisia arvoja ja ihmisoikeuksia.
(10)
Nämä tavoitteet noudattavat täysin komission tiedonannossa ”Kulttuuria kansainvälistyvässä maailmassa koskeva Euroopan toimintasuunnitelma” asetettuja tavoitteita, joilla muun muassa edistetään kulttuurista monimuotoisuutta ja kulttuurien välistä vuoropuhelua sekä kulttuurin roolia luovuuden innoittajana.
(11)
On ratkaisevan tärkeää, että tunnus myönnetään yhteisten, selkeiden ja avointen kriteerien ja menettelyjen perusteella, myös kahden ensimmäisen valintavuoden aikana, jolloin olisi sovellettava siirtymäsäännöksiä.
(12)
Toimeen kuuluvien kohteiden valitsemista koskevan menettelyn olisi oltava kaksivaiheinen. Ensiksi olisi suoritettava kohteiden esivalinta kansallisella tasolla. Jäsenvaltiot voisivat tarvittaessa pyytää alueellisia ja paikallisia viranomaisia osallistumaan tähän esivalintaan. Sen jälkeen valinta tehtäisiin unionin tasolla. Jokaista kohdetta, jolle tunnus myönnetään, olisi seurattava sen varmistamiseksi, että kohde edelleen täyttää tunnuksen osalta säädetyt kriteerit.
(13)
Toimen ensimmäisen arvioinnin aikana olisi pohdittava toimen maantieteellisen soveltamisalan laajentamista.
(14)
Jos yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevia useita kohteita yhdistää selkeästi sama teema, toimen yhteydessä olisi sallittava yhteiset hakemukset. Tällaisten yhteisten hakemusten esittäjinä olisi oltava kohtuullinen määrä osallistuvia kohteita, ja niillä olisi osoitettava olevan eurooppalaista lisäarvoa samoja kohteita koskeviin erillisiin hakemuksiin verrattuna.
(15)
Tiettyjen kohteiden rajatylittävän ulottuvuuden takia toimen yhteydessä olisi vastaavasti sallittava yhteiset hakemukset sekä silloin, kun kyse on eri jäsenvaltioissa sijaitsevista mutta yhteen tiettyyn teemaan keskittyvistä kohteista, että silloin, kun kyse on vähintään kahden jäsenvaltion alueella sijaitsevasta kohteesta.
(16)
Jotta voidaan varmistaa tämän päätöksen ja erityisesti säännösten, jotka koskevat niiden kohteiden nimeämistä, joille tunnus myönnetään, sekä tunnuksen peruuttamista ja tunnuksesta luopumisen virallista vahvistamista, yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.
(17)
Tunnuksen hallinnollisten järjestelyjen olisi oltava kevyitä ja joustavia toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
(18)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitteita, koska tunnusta varten tarvitaan ennen kaikkea uudet yhteiset, selkeät ja avoimet kriteerit ja menettelyt sekä tiiviimpää koordinointia jäsenvaltioiden välillä, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Perustaminen
Perustetaan Euroopan unionin toimi, jäljempänä ’toimi’, nimeltä ”Euroopan kulttuuriperintötunnus”, jäljempänä ’tunnus’.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
1)
’kohteilla’ tarkoitetaan muistomerkkejä, luontokohteita, vedenalaisia tai arkeologisia kohteita taikka teollisuus- tai kaupunkikohteita, kulttuurimaisemia, historiallisia paikkoja, tiettyyn paikkaan liittyviä kulttuurituotteita ja -esineitä sekä aineetonta perintöä, nykyajan kulttuuriperintö mukaan lukien;
2)
’rajatylittävällä kohteella’ tarkoitetaan
a)
eri jäsenvaltioissa sijaitsevia useita kohteita, joissa keskitytään tiettyyn teemaan ja jotka esittävät yhteisen hakemuksen; tai
b)
yhtä kohdetta, joka sijaitsee vähintään kahden jäsenvaltion alueella;
3)
’kansallisella temaattisella kohteella’ tarkoitetaan useita samassa jäsenvaltiossa sijaitsevia kohteita, jotka keskittyvät tiettyyn teemaan ja esittävät yhteisen hakemuksen.
3 artikla
Tavoitteet
1. Toimella edistetään osaltaan seuraavia yleisiä tavoitteita:
a)
vahvistetaan Euroopan kansalaisten, erityisesti nuorten, tunnetta kuuluvuudesta unioniin yhteisten arvojen, Euroopan historian ja kulttuuriperinnön luomalta pohjalta sekä lisätään kansallisen ja alueellisen monimuotoisuuden arvostamista;
b)
syvennetään kulttuurien välistä vuoropuhelua.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi toimella pyritään saavuttamaan seuraavat välitavoitteet:
a)
korostetaan Euroopan historian ja kulttuurin ja/tai unionin rakentamisen kannalta merkittävässä roolissa olleiden kohteiden symbolista arvoa ja parannetaan niiden tunnettuutta;
b)
lisätään Euroopan kansalaisten tietämystä Euroopan historiasta ja unionin rakentamisesta sekä heidän yhteisestä mutta monimuotoisesta kulttuuriperinnöstään, varsinkin Euroopan yhdentymisen perustana olevien demokraattisten arvojen ja ihmisoikeuksien osalta.
3. Valituilla kohteilla itsellään pyritään saavuttamaan seuraavat erityistavoitteet:
a)
korostetaan niiden eurooppalaista merkitystä;
b)
lisätään Euroopan kansalaisten, erityisesti nuorten, tietoisuutta yhteisestä kulttuuriperinnöstään;
c)
helpotetaan kokemusten ja parhaiden toimintatapojen vaihtoa unionin laajuisesti;
d)
lisätään ja/tai parannetaan kaikkien, erityisesti nuorten, mahdollisuuksia tutustua kohteisiin;
e)
lisätään kulttuurien välistä vuoropuhelua erityisesti nuorten keskuudessa taide-, kulttuuri- ja historiakasvatuksen keinoin;
f)
edistetään toisaalta kulttuuriperinnön ja toisaalta nykypäivän kulttuuriteosten ja luovuuden välistä synergiaa;
g)
lisätään alueiden vetovoimaa ja edistetään niiden taloudellista ja kestävää kehitystä erityisesti kulttuurimatkailun avulla.
4 artikla
Toimeen osallistuminen
Jäsenvaltiot voivat osallistua toimeen vapaaehtoisuuden pohjalta.
5 artikla
Toimen lisäarvo ja täydentävyys muiden aloitteiden kanssa
Komissio ja jäsenvaltiot huolehtivat siitä, että toimi tuo lisäarvoa ja täydentävyyttä suhteessa muihin kulttuuriperintöalan aloitteisiin, joita ovat muun muassa Unescon maailmanperintöluettelo, Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luettelo ja Euroopan neuvoston Euroopan kulttuurireitit -ohjelma.
6 artikla
Valintakelpoisuus
Tunnus voidaan myöntää 2 artiklassa tarkoitetuille kohteille.
7 artikla
Kriteerit
1. Tunnus myönnetään seuraavien kriteerien, jäljempänä ’kriteerit’, perusteella:
a)
Tunnusta hakevilla kohteilla on oltava symbolista eurooppalaista arvoa ja niillä on täytynyt olla merkittävä asema Euroopan historiassa ja kulttuurissa ja/tai unionin rakentamisessa. Niiden on sen vuoksi osoitettava yksi tai useampi seuraavista:
i)
kohteen rajatylittävä tai yleiseurooppalainen luonne; miten kohteen historiallinen ja nykyinen vaikutus ja kiinnostavuus ulottuu jäsenvaltion kansallisten rajojen ulkopuolelle;
ii)
kohteen asema ja rooli Euroopan historiassa ja Euroopan yhdentymisessä sekä kohteeseen liittyvät merkittävät eurooppalaiset tapahtumat, henkilöt tai suuntaukset;
iii)
kohteen asema ja rooli Euroopan yhdentymisen perustana olevien yhteisten arvojen kehittymisessä ja edistämisessä.
b)
Tunnusta hakevien kohteiden on esitettävä hanke, jonka täytäntöönpanon on alettava viimeistään nimeämisvuoden loppuun mennessä ja joka sisältää kaikki seuraavat osa-alueet:
i)
tietoisuuden lisääminen kohteen eurooppalaisesta merkityksestä erityisesti sopivilla tiedotustoimilla, opasteilla ja henkilöstön koulutuksella;
ii)
sellaisten erityisesti nuorille tarkoitettujen opetuksellisten toimien järjestäminen, joilla lisätään tietämystä Euroopan yhteisestä historiasta ja sen yhteisestä mutta monimuotoisesta perinnöstä ja joilla vahvistetaan tunnetta yhteiseen alueeseen kuulumisesta;
iii)
monikielisyyden edistäminen ja kohteeseen tutustumisen helpottaminen käyttämällä useita unionin kieliä;
iv)
osallistuminen tunnuksen saaneiden kohteiden verkostojen toimintaan kokemusten vaihtamiseksi ja yhteisten hankkeiden käynnistämiseksi;
v)
kohteen tunnettuuden ja kiinnostavuuden lisääminen Euroopan mittakaavassa muun muassa uuden teknologian ja digitaalisten ja interaktiivisten keinojen avulla sekä hakemalla synergiaa muiden eurooppalaisten aloitteiden kanssa.
Aina kun kohteen ominaispiirteet sen sallivat, on suotavaa järjestää taide- ja kulttuuritoimintaa, jolla edistetään eurooppalaisten kulttuurialan ammattilaisten, taiteilijoiden ja kokoelmien liikkuvuutta, lisätään kulttuurien välistä vuoropuhelua ja vahvistetaan kulttuuriperinnön sekä nykypäivän teosten ja luovuuden välisiä yhteyksiä.
c)
Tunnusta hakevien kohteiden on esitettävä toimintasuunnitelma, joka sisältää kaikki seuraavat osa-alueet:
i)
varmistetaan kohteen moitteeton hoito, mukaan lukien tavoitteiden ja indikaattorien määrittäminen;
ii)
varmistetaan kohteen säilyttäminen ja siirtäminen tuleville sukupolville voimassa olevien suojelujärjestelmien mukaisesti;
iii)
varmistetaan kävijäpalvelujen laatu, kuten historiasta kertominen, tiedottaminen ja opasteet;
iv)
varmistetaan mahdollisimman laajan yleisön pääsy kohteeseen muun muassa parantamalla saavutettavuutta tai kouluttamalla henkilöstöä;
v)
kiinnitetään erityistä huomiota nuoriin kävijöihin erityisesti tarjoamalla heille pääsy kohteeseen erityisehdoin;
vi)
markkinoidaan kohdetta kestävänä matkailukohteena;
vii)
kehitetään johdonmukainen ja kattava tiedotusstrategia, jossa korostetaan kohteen eurooppalaista merkitystä;
viii)
varmistetaan, että kohteen hoito on mahdollisimman ympäristöystävällistä.
2. Edellä 1 kohdan b ja c alakohdassa säädettyjen kriteerien osalta kukin kohde arvioidaan suhteellisesti sen erityisominaisuudet huomioon ottaen.
8 artikla
Eurooppalainen raati
1. Perustetaan puolueeton eurooppalainen asiantuntijaraati, jäljempänä ’eurooppalainen raati’, joka suorittaa valinnan ja seurannan unionin tasolla. Raati varmistaa, että kriteerejä sovelletaan asianmukaisesti kaikissa jäsenvaltioiden kohteissa.
2. Eurooppalaisessa raadissa on 13 jäsentä, joista Euroopan parlamentti nimittää neljä, neuvosto neljä, komissio neljä ja alueiden komitea yhden, kukin omien menettelyjensä mukaisesti. Eurooppalainen raati nimeää puheenjohtajansa.
3. Eurooppalaisen raadin jäsenten on oltava riippumattomia asiantuntijoita, joilla on vankka kokemus ja asiantuntemus aloilta, jotka liittyvät toimen tavoitteisiin. Kunkin toimielimen ja elimen on pyrittävä varmistamaan, että sen nimittämien asiantuntijoiden pätevyydet täydentävät toisiaan mahdollisimman hyvin ja että nämä asiantuntijat valitaan laajalta maantieteelliseltä alueelta.
4. Eurooppalaisen raadin jäsenet nimitetään kolmeksi vuodeksi.
Vuonna 2012 Euroopan parlamentti kuitenkin nimittää neljä asiantuntijaa kahdeksi vuodeksi, neuvosto nimittää neljä asiantuntijaa kolmeksi vuodeksi, komissio nimittää neljä asiantuntijaa yhdeksi vuodeksi ja alueiden komitea nimittää yhden asiantuntijan kolmeksi vuodeksi.
5. Eurooppalaisen raadin jäsenten on ilmoitettava kaikki tiettyyn kohteeseen liittyvät todelliset tai mahdolliset eturistiriidat. Jos jäsen antaa tällaisen ilmoituksen tai jos tällainen eturistiriita käy ilmi, kyseinen raadin jäsen ei saa osallistua kohteen eikä asianomaisen jäsenvaltion tai asianomaisten jäsenvaltioiden minkään muidenkaan kohteiden arviointiin.
6. Komissio julkaisee eurooppalaisen raadin kaikki raportit, suositukset ja ilmoitukset.
9 artikla
Hakemuslomake
Jotta menettelyt pysyisivät mahdollisimman sujuvina ja kevyinä, komissio laatii kriteereihin perustuvan yhteisen hakemuslomakkeen, jäljempänä ’hakemuslomake’, jota kaikkien tunnusta hakevien kohteiden on käytettävä.
10 artikla
Esivalinta kansallisella tasolla
1. Jäsenvaltiot vastaavat kohteiden esivalinnasta tunnuksen myöntämistä varten.
2. Kukin jäsenvaltio saa esivalita enintään kaksi kohdetta kahden vuoden välein.
3. Esivalinnan on perustuttava kriteereihin ja hakemuslomakkeeseen.
4. Kukin osallistuva jäsenvaltio laatii omat menettelynsä ja aikataulunsa esivalintaa varten toissijaisuusperiaatteen mukaisesti pyrkien mahdollisimman kevyisiin ja joustaviin hallinnollisiin järjestelyihin. Sen on toimitettava esivalittuja kohteita koskevat hakemuslomakkeet komissiolle viimeistään valintamenettelyvuoden 1 päivänä maaliskuuta liitteessä olevan aikataulun mukaisesti.
5. Komissio julkaisee esivalittujen kohteiden täydellisen luettelon ja ilmoittaa siitä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle viipymättä esivalintavaiheen päättymisen jälkeen, jotta Euroopan parlamentti, neuvosto, alueiden komitea, jäsenvaltiot taikka kuka tahansa muu henkilö tai mikä tahansa muu yhteisö voi toimittaa komissiolle mahdolliset huomautuksensa, joilla saattaa olla vaikutusta kyseisten kohteiden valintaan.
11 artikla
Valinta unionin tasolla
1. Eurooppalainen raati vastaa komission alaisuudessa kohteiden valitsemisesta tunnuksen myöntämistä varten.
2. Eurooppalainen raati arvioi esivalittuja kohteita koskevat hakemukset ja valitsee enintään yhden kohteen kustakin jäsenvaltiosta. Tarvittaessa voidaan pyytää lisätietoja ja järjestää käyntejä kohteisiin.
3. Valinnan on perustuttava kriteereihin ja hakemuslomakkeeseen. Eurooppalaisen raadin on myös otettava asianmukaisesti huomioon 10 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut huomautukset.
4. Eurooppalaisen raadin on esitettävä raportti esivalituista kohteista ja toimitettava se komissiolle viimeistään valintamenettelyvuoden loppuun mennessä. Raportissa on esitettävä suositus tunnuksen myöntämiseksi, ja mukana on oltava selvitys raadin päätelmistä sekä valituiksi tulleiden että valitsematta jätettyjen kohteiden osalta. Komissio toimittaa kyseisen raportin viipymättä tiedoksi Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.
5. Ne tunnusta hakeneet kohteet, joita ei ole valittu, voivat toimittaa uudet hakemukset kansallisen tason esivalintaa varten seuraavina vuosina.
12 artikla
Rajatylittävät kohteet
1. Jotta rajatylittävälle kohteelle voidaan myöntää tunnus, sen on täytettävä kaikki seuraavat ehdot:
a)
kukin osallistuva kohde täyttää kriteerit kokonaisuudessaan;
b)
yksi osallistuvista kohteista on nimetty koordinaattoriksi, joka toimii ainoana yhteystahona komissioon;
c)
hakemus esitetään yhteisellä nimellä;
d)
tarvittaessa osoitetaan selkeä yhteinen teema.
2. Rajatylittäviä kohteita koskevien hakemusten osalta on noudatettava samaa menettelyä kuin muidenkin kohteiden osalta. Sen jälkeen kun osallistuvien kohteiden keskuudessa on järjestetty kuuleminen, johon toimivaltaiset kansalliset viranomaiset ovat osallistuneet, kukin osallistuva kohde täyttää hakemuslomakkeen ja lähettää sen koordinaattorille. Koordinaattorin jäsenvaltion on esivalittava rajatylittävät kohteet 10 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kohteita koskevien lukumäärien rajoissa, ja kohteita on ehdotettava kaikkien asianomaisten jäsenvaltioiden puolesta niiden sovittua asiasta.
3. Kun rajatylittävä kohde on valittu, tunnus myönnetään rajatylittävälle kohteelle kokonaisuudessaan ja yhteisellä nimellä.
4. Jos rajatylittävä kohde täyttää kaikki kriteerit, sille on annettava etusija valinnassa.
13 artikla
Kansalliset temaattiset kohteet
1. Jotta kansalliselle temaattiselle kohteelle voidaan myöntää tunnus, sen on täytettävä kaikki seuraavat ehdot:
a)
osoitetaan yhteisen hakemuksen eurooppalainen lisäarvo erillisiin hakemuksiin verrattuna;
b)
osoitetaan selkeä yhteinen teema;
c)
kukin osallistuva kohde täyttää kriteerit kokonaisuudessaan;
d)
yksi osallistuvista kohteista on nimetty koordinaattoriksi, joka toimii ainoana yhteystahona komissioon;
e)
hakemus esitetään yhteisellä nimellä.
2. Kansallisia temaattisia kohteita koskevien hakemusten osalta on noudatettava samaa menettelyä kuin muita kohteita koskevien hakemusten osalta. Kukin osallistuva kohde täyttää hakemuslomakkeen ja lähettää sen koordinaattorille. Asianomainen jäsenvaltio tekee kansallisten temaattisten kohteiden esivalinnan 10 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kohteita koskevien lukumäärien rajoissa.
3. Kun kansallinen temaattinen kohde on valittu, tunnus myönnetään kansalliselle temaattiselle kohteelle kokonaisuudessaan ja yhteisellä nimellä.
14 artikla
Kohteiden nimeäminen
1. Komissio nimeää kohteet, joille tunnus myönnetään, ottaen eurooppalaisen raadin suosituksen asianmukaisesti huomioon. Komissio ilmoittaa suorittamastaan nimeämisestä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.
2. Tunnus myönnetään pysyvästi 15 artiklassa vahvistetuin ehdoin ja sillä edellytyksellä, että toimi jatkuu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 artiklan soveltamista.
15 artikla
Seuranta
1. Jokaista tunnuksen saanutta kohdetta seurataan säännöllisesti sen varmistamiseksi, että kohde täyttää edelleen kriteerit ja toteuttaa hakemuksessa esitettyä hanketta ja työsuunnitelmaa.
2. Jäsenvaltiot vastaavat kaikkien alueellaan sijaitsevien kohteiden seurannasta. Rajatylittävän kohteen seurannasta vastaa koordinaattorin jäsenvaltio.
3. Jäsenvaltioiden on kerättävä kaikki tarvittavat tiedot ja laadittava raportti joka neljäs vuosi liitteessä olevan aikataulun mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toimitettava raportti komissiolle viimeistään seurantamenettelyvuoden 1 päivänä maaliskuuta. Komissio toimittaa raportin eurooppalaisen raadin tarkasteltavaksi.
4. Eurooppalainen raati julkaisee raportin tunnuksen saaneiden kohteiden tilanteesta seurantamenettelyvuoden loppuun mennessä ja sisällyttää siihen tarvittaessa suosituksia, jotka on otettava huomioon seuraavalla seurantakaudella.
5. Komissio laatii yhteistyössä eurooppalaisen raadin kanssa jäsenvaltioille yhteiset indikaattorit sen varmistamiseksi, että seurantamenettelyssä noudatetaan yhtenäistä lähestymistapaa.
16 artikla
Tunnuksen peruuttaminen tai siitä luopuminen
1. Jos eurooppalainen raati toteaa, että kohde ei enää täytä kriteerejä tai ei enää toteuta hakemuksessa esitettyä hanketta tai työsuunnitelmaa, se aloittaa komission välityksellä kyseisen jäsenvaltion kanssa vuoropuhelun, jotta edistetään tarvittavien toimien toteuttamista kohteessa.
2. Jos kohteeseen ei ole tehty tarvittavia toimenpiteitä 18 kuukauden kuluttua vuoropuhelun alkamisesta, eurooppalainen raati ilmoittaa asiasta komissiolle. Ilmoitukseen on liitettävä perustelut, ja sen on sisällettävä käytännön suositukset tilanteen parantamiseksi.
3. Jos käytännön suosituksia ei ole pantu täytäntöön 18 kuukauden kuluttua 2 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta, eurooppalainen raati antaa komissiolle suosituksen tunnuksen peruuttamisesta kyseiseltä kohteelta.
4. Jos eurooppalainen raati toteaa, että rajatylittävään kohteeseen tai kansalliseen temaattiseen kohteeseen osallistuva kohde ei enää täytä kriteerejä tai ei enää toteuta hakemuksessa esitettyä hanketta tai työsuunnitelmaa, sovelletaan 1, 2 ja 3 kohdassa vahvistettua menettelyä. Tämän kohdan nojalla tapahtuva peruuttaminen koskee koko rajatylittävää kohdetta tai koko kansallista temaattista kohdetta. Eurooppalainen raati voi kuitenkin suositella peruuttamisen rajoittamista kyseiseen osallistuvaan kohteeseen, jos rajatylittävän kohteen tai kansallisen temaattisen kohteen yhtenäisyys ei vaarannu.
5. Komissio päättää tunnuksen peruuttamisesta ottaen 3 kohdassa tarkoitetun suosituksen asianmukaisesti huomioon. Komissio ilmoittaa peruuttamisesta Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.
6. Kohteet voivat milloin tahansa luopua tunnuksesta, ja näissä tapauksissa niiden on ilmoitettava luopumisesta asianomaisille jäsenvaltioille, jotka puolestaan ilmoittavat siitä komissiolle. Komissio vahvistaa virallisesti luopumisen ja ilmoittaa siitä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle.
17 artikla
Käytännön järjestelyt
1. Komissio panee toimen täytäntöön. Erityisesti se
a)
huolehtii toimen yleisestä yhtenäisyydestä ja laadusta;
b)
varmistaa koordinoinnin jäsenvaltioiden ja eurooppalaisen raadin välillä;
c)
laatii tavoitteiden ja kriteerien pohjalta ohjeet valinta- ja seurantamenettelyä varten tiiviissä yhteistyössä eurooppalaisen raadin kanssa;
d)
antaa tukea eurooppalaiselle raadille.
2. Komissio vastaa tunnusta koskevien tietojen toimittamisesta ja tunnuksen näkyvyyden varmistamisesta unionin tasolla erityisesti perustamalla erityisen verkkosivuston ja pitämällä sitä yllä. Komissio vastaa myös tunnuskuvion luomisesta toimelle.
3. Komissio edistää tunnuksen saaneiden kohteiden välisiä verkottumistoimia.
4. Tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukaiset toimet ja eurooppalaisen raadin kulut rahoitetaan 20 artiklassa säädetyistä rahoituspuitteista.
18 artikla
Arviointi
1. Komissio huolehtii toimen ulkopuolisesta ja riippumattomasta arvioinnista. Tällainen arviointi tehdään joka kuudes vuosi liitteessä olevan aikataulun mukaisesti, ja siinä tarkastellaan kaikkia osa-alueita, mukaan lukien toimen toteuttamiseen liittyvien prosessien toimivuus, kohteiden lukumäärä, toimen vaikutukset, sen maantieteellisen soveltamisalan laajentaminen, sen parannusmahdollisuudet sekä se, jatketaanko tointa.
2. Komissio esittää 1 kohdassa säädettyä arviointia koskevan kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja alueiden komitealle kuuden kuukauden kuluessa sen saamisesta päätökseen ja tarvittaessa tekee siinä yhteydessä asiaankuuluvia ehdotuksia.
19 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Jäsenvaltiot, jotka eivät osallistuneet vuoden 2006 hallitustenväliseen Euroopan kulttuuriperintötunnus -aloitteeseen, jäljempänä ’hallitustenvälinen aloite’, voivat vuonna 2013 esivalita enintään neljä kohdetta tunnuksen myöntämistä varten.
2. Jäsenvaltiot, jotka osallistuivat hallitustenväliseen aloitteeseen, voivat vuonna 2014 esivalita enintään neljä kohdetta tunnuksen myöntämistä varten. Ne voivat ehdottaa kohteita, joille on jo myönnetty tunnus hallitustenvälisen aloitteen puitteissa.
3. Eurooppalainen raati arvioi kaikki 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut kohteet noudattaen samoja kriteerejä ja samaa menettelyä kuin muidenkin kohteiden osalta.
4. Jos jokin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista kohteista ei täytä kriteerejä tai jos tarvitaan lisätietoja, eurooppalainen raati aloittaa asianomaisen jäsenvaltion kanssa komission välityksellä vuoropuhelun, jossa tarkastellaan, voiko hakemusta parantaa ennen päätöksen tekemistä. Kohteeseen voidaan tarvittaessa järjestää tarkastuskäyntejä.
20 artikla
Varainhoitoa koskevat säännökset
1. Rahoituspuitteet toimen täytäntöönpanoa varten 1 päivän tammikuuta 2012 ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi kaudeksi ovat 650 000 euroa.
2. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa.
21 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä marraskuuta 2011.