РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 904/2010 НА СЪВЕТА
от 7 октомври 2010 година
относно административното сътрудничество и борбата с измамите в областта на данъка върху добавената стойност
(преработена версия)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 1798/2003 на Съвета от 7 октомври 2003 г. относно административното сътрудничество в областта на данъка върху добавената стойност (3) е бил неколкократно съществено изменян. Тъй като предстои да се направят допълнителни изменения, посоченият регламент следва да бъде преработен с оглед на постигане на яснота.
(2)
Предвидените в Регламент (ЕО) № 1798/2003 инструменти за борба с измамите с данъка върху добавената стойност (наричан по-нататък „ДДС“) следва да бъдат подобрени и допълнени съгласно заключенията на Съвета от 7 октомври 2008 г., Съобщението на Комисията до Съвета, Европейския парламент и Европейския икономически и социален комитет относно координирана стратегия за засилване на борбата с измамите с ДДС в Европейския съюз и доклада на Комисията до Съвета и Европейския парламент относно прилагането на Регламент (ЕО) № 1798/2003 на Съвета относно административно сътрудничество в областта на ДДС (наричан по-нататък „докладът на Комисията“). Необходими са също така уточнения на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1798/2003 от езиков и практически характер.
(3)
Избягването и укриването на данъци, надхвърлящи границите на държавите-членки, водят до бюджетни загуби и до нарушаване на принципа за справедливо данъчно облагане. Те също така могат да доведат до нарушения в движението на капитали и в условията на конкуренция. По този начин те засягат функционирането на вътрешния пазар.
(4)
Борбата с укриването на ДДС изисква тясно сътрудничество между компетентните органи на всяка държава-членка, отговорна за прилагането на разпоредбите в тази област.
(5)
Мерките за хармонизиране на данъчното законодателство, които се предприемат за завършването на вътрешния пазар, следва да включват създаването на обща система за сътрудничество между държавите-членки, особено по отношение на обмена на информация, чрез която компетентните органи на тези държави-членки се задължават да си съдействат помежду си и да си сътрудничат с Комисията с цел осигуряване на правилното облагане с ДДС на доставките на стоки и услуги, вътреобщностното придобиване на стоки и вноса на стоки.
(6)
Административното сътрудничество не следва да води до неоправдано прехвърляне на административна тежест между държавите-членки.
(7)
Държавите-членки следва да си сътрудничат с цел събиране на дължимия данък, за да гарантират правилното определяне на ДДС. Следователно те трябва не само да извършват мониторинг върху правилното облагане с дължимия данък на своята територия, но следва също така да предоставят съдействие на други държави-членки за гарантиране на правилното облагане с данъка, който е свързан с дейност, която се извършва на тяхната територия, но който е дължим в друга държава-членка.
(8)
Мониторингът върху правилното облагане с ДДС на облагаемите трансгранични сделки в държава-членка, различна от тази, в която е установен доставчикът на стоки или услуги, в много случаи зависи от информацията, с която разполага държавата-членка по установяване или която може да бъде събрана по-лесно от тази държава-членка. Следователно ефективният надзор върху тези сделки зависи от това държавата-членка по установяването да събере или да бъде в състояние да събере тази информация.
(9)
За създаването на системата за „обслужване на едно гише“, предвидена в Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (4), и за прилагането на процедурата по възстановяване на данъчно задължени лица, които не са установени в държавата-членка по възстановяване, предвидена в Директива 2008/9/ЕО на Съвета от 12 февруари 2008 г. за определяне на подробни правила за възстановяването на данъка върху добавената стойност, предвидено в Директива 2006/112/ЕО, на данъчно задължени лица, неустановени в държавата-членка по възстановяване, но установени в друга държава-членка (5), са необходими правила за обмена и съхраняването на информация от държавите-членки.
(10)
При трансгранични хипотези е важно да бъдат посочени конкретно задълженията на всяка държава-членка, за да се осигури възможност за ефективен мониторинг на данъка в държавата-членка, в която той се дължи.
(11)
Електронното съхраняване и предаване на определени данни за целите на контрола върху ДДС е абсолютно необходимо за правилното функциониране на системата за ДДС. Те дават възможност за бърз обмен на информация и автоматизиран достъп до информация, което подпомага борбата срещу измамите. Това може да се постигне чрез подобряването на базите данни за данъчно задължените по ДДС лица и техните вътреобщностни сделки посредством включването в тези бази данни на набор от данни за данъчно задължените лица и за извършваните от тях сделки.
(12)
Държавите-членки следва да прилагат съответните процедури за проверка, за да се гарантира актуалността, съпоставимостта и качеството на информацията, с което да се повиши надеждността ѝ. Следва да бъдат ясно определени условията за обмен и за автоматизиран достъп на държавите-членки до електронно съхраняваните данни.
(13)
За ефективната борба с измамите е необходимо да се осигури възможност за обмен на информация без предварително запитване. За да се улесни обменът на информация, следва да се определят категориите, за които е необходимо да се осъществява автоматичен обмен.
(14)
Както е посочено в доклада на Комисията, предоставянето на обратна информация е подходящ начин да се гарантира постоянното повишаване на качеството на обменяната информация. Ето защо следва да се установи рамка за предоставянето на обратна информация.
(15)
За ефективния мониторинг на ДДС върху трансгранични сделки е необходимо в рамките на административното сътрудничество да се предвиди възможност за едновременни контролни действия от държавите-членки и за присъствието на длъжностни лица на една държава-членка на територията на друга държава-членка.
(16)
Потвърждаването онлайн на валидността на идентификационните номера за целите на ДДС е все по-често използвано от операторите средство. Системата за потвърждаване на валидността на идентификационните номера за целите на ДДС следва да осигурява на операторите автоматизирано потвърждаване на необходимата информация.
(17)
Когато доставят стоки или услуги на клиенти, установени на територията на друга държава-членка, някои данъчно задължени лица имат специални задължения, различни от съществуващите в държавата-членка, в която са установени, по-специално по отношение на фактурирането. Следва да се въведе механизъм, чрез който на тези данъчно задължени лица се осигурява лесно достъпна информация за този вид задължения.
(18)
Скорошният практически опит във връзка с прилагането на Регламент (ЕО) № 1798/2003 по отношение на борбата срещу верижните измами показа, че в някои случаи въвеждането на механизъм за много по-бърз обмен на информация, включително информация в по-голямо количество и за по-конкретни цели, е от съществено значение за ефективната борба срещу измамите. В съответствие със заключенията на Съвета от 7 октомври 2008 г. в рамките на настоящия регламент за всички държави-членки следва да бъде създадена децентрализирана мрежа без юридическа правосубектност, наречена Eurofisc, с която да се насърчава и улеснява многостранното и децентрализираното сътрудничество, като се предоставя възможност за целенасочени и бързи действия за борба със специфични видове измами.
(19)
Държавата-членка по потребление носи основната отговорност за това да следи за спазването на задълженията на неустановените доставчици. За тази цел прилагането на временния специален режим за услуги, извършвани по електронен път, предвиден в дял ХII, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО, налага определянето на правила във връзка с предоставянето на информация и прехвърлянето на парични суми между държавата-членка по регистрация и държавата-членка по потребление.
(20)
Информацията, предоставена на някоя държава-членка от трети държави, може да се окаже от полза за други държави-членки. Също така информацията, предоставена на някоя държава-членка от други държави-членки, може да бъде от полза за трети държави. Ето защо следва да се уточнят условията за обмен на такава информация.
(21)
Националните правила относно банковата тайна не следва да представляват пречка за прилагането на настоящия регламент.
(22)
Настоящият регламент не следва да засяга останалите мерки, приети на равнището на Съюза, които подпомагат борбата с измамите в областта на ДДС.
(23)
С оглед на ефективността, бързината и поради съображения, свързани с разходите, е необходимо, когато това е възможно, предаването на информация съгласно настоящия регламент да се извършва по електронен път.
(24)
Предвид факта, че някои молби се повтарят често, както и предвид езиковото многообразие в Съюза, е важно да се разшири използването на стандартни формуляри при обмена на информация, така че молбите за предоставяне на информация да бъдат разглеждани по-бързо.
(25)
Предвидените в настоящия регламент срокове за предоставяне на информация следва да се тълкуват като максимални срокове, които не трябва да бъдат превишавани, като принципът е, че за да може сътрудничеството да е ефективно, запитаната държава-членка следва да предоставя без допълнително забавяне информацията, с която вече разполага.
(26)
За целите на настоящия регламент е необходимо да се имат предвид ограниченията на определени права и задължения, предвидени в Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защитата на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6), за да се осигури защита на интересите по член 13, параграф 1, буква д) от тази директива. Подобни ограничения са необходими и пропорционални предвид възможните загуби на приходи за държавите-членки и предвид решаващото значение на информацията, обхваната от настоящия регламент, за ефективната борба с измамите.
(27)
Доколкото мерките, необходими за прилагането на настоящия регламент, са мерки от общ характер по смисъла на член 2 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (7), те трябва да бъдат приети в съответствие с процедурата по регулиране, предвидена в член 5 от посоченото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
1. С настоящия регламент се определят условията, при които компетентните органи на държавите-членки, отговорни за прилагането на законодателството в областта на ДДС, трябва да сътрудничат помежду си и с Комисията за осигуряване спазването на това законодателство.
За тази цел в настоящия регламент се определят правилата и процедурите, които позволяват на компетентните органи на държавите-членки да си сътрудничат и обменят помежду си всякаква информация, която би подпомогнала правилното определяне на ДДС, мониторинга върху правилното облагане с ДДС, по-специално по отношение на вътреобщностните доставки, и борбата с измамите в областта на ДДС. В него се определят по-специално правилата и процедурите, в съответствие с които държавите-членки събират и обменят посочената информация по електронен път.
2. В настоящия регламент се определят условията, при които посочените в параграф 1 органи съдействат за защитата на приходите от ДДС във всички държави-членки.
3. Настоящият регламент не засяга прилагането на правилата за взаимопомощ по наказателни дела на територията на държавите-членки.
4. В настоящия регламент се определят и правилата и процедурите за обмен по електронен път на информация за ДДС върху услуги, предоставяни по електронен път, в съответствие със специалния режим, предвиден в дял ХII, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО, а също и за всеки последващ обмен на информация и, доколкото става въпрос за услуги, обхванати от този специален режим - за паричните преводи между компетентните органи на държавите-членки.
Член 2
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„централно звено за връзка“ означава службата, определена съгласно член 4, параграф 1, която носи основната отговорност за контактите с други държави-членки в областта на административното сътрудничество;
б)
„отдел за връзка“ означава всяка служба, различна от централното звено за връзка, определена от компетентния орган съгласно член 4, параграф 2 за целите на прекия обмен на информация въз основа на настоящия регламент;
в)
„компетентно длъжностно лице“ означава всяко длъжностно лице, оправомощено от компетентния орган съгласно член 4, параграф 3 да осъществява пряк обмен на информация въз основа на настоящия регламент;
г)
„запитващ орган“ означава централното звено за връзка, отдел за връзка или компетентно длъжностно лице на държава-членка, което отправя молба за съдействие от името на компетентния орган;
д)
„запитан орган“ означава централното звено за връзка, отдел за връзка или компетентно длъжностно лице на държава-членка, което получава молба за съдействие от името на компетентния орган;
е)
„вътреобщностни сделки“ означава вътреобщностна доставка на стоки или на услуги;
ж)
„вътреобщностна доставка на стоки“ означава всяка доставка на стоки, която трябва да бъде декларирана в обобщената декларация, предвидена в член 262 от Директива 2006/112/ЕО;
з)
„вътреобщностна доставка на услуги“ означава всяка доставка на услуги, която трябва да бъде декларирана в обобщената декларация, предвидена в член 262 от Директива 2006/112/ЕО;
и)
„вътреобщностно придобиване на стоки“ означава придобиване на правото за разпореждане като собственик на движими вещи съгласно член 20 от Директива 2006/112/ЕО;
й)
„идентификационен номер за целите на ДДС“ означава номерът, предвиден в членове 214, 215 и 216 от Директива 2006/112/ЕО;
к)
„административно разследване“ означава всички видове контролни действия, проверки и други действия, предприети от държавите-членки при изпълнение на техните задължения с оглед гарантирането на правилното прилагане на законодателството в областта на ДДС;
л)
„автоматичен обмен“ означава системно предоставяне на предварително определена информация на друга държава-членка без предварително запитване;
м)
„спонтанен обмен “ означава несистематично предоставяне на информация на друга държава-членка, по което и да е време и без предварително запитване;
н)
„лице“ означава:
i)
физическо лице;
ii)
юридическо лице;
iii)
сдружение на лица, по отношение на което действащото законодателство предвижда способността да извършва правни действия, но което няма статус на юридическо лице; или
iv)
всяка друга правна фигура, независимо от нейното естество и форма, която има юридическа правосубектност и извършва сделки, които подлежат на облагане с ДДС;
о)
„автоматизиран достъп“ означава възможност за незабавен достъп до електронна система с цел справка със съдържаща се в нея информация;
п)
„по електронен път“ означава чрез използване на електронно оборудване за обработка (включително дигитално компресиране) и съхраняване на данни, чрез използване на кабели, радиопредаване, оптични технологии или други електромагнитни средства;
р)
„мрежа CCN/CSI“ означава обща платформа, която се основава на обща комуникационна мрежа (наричана по-нататък „CCN“) и общ системен интерфейс (наричан по-нататък „CSI“), разработени от Съюза с цел да гарантират предаването на данни по електронен път между компетентните органи в областта на митническото и данъчното облагане;
с)
„едновременни контролни действия“ означава съгласувани проверки на данъчното състояние на данъчно задължено лице или на свързани данъчно задължени лица, организирани от две или повече участващи държави-членки, които имат общи или допълващи се интереси.
2. От 1 януари 2015 г. определенията в членове 358, 358а и 369а от Директива 2006/112/ЕО се прилагат и за целите на настоящия регламент.
Член 3
Компетентните органи са органите, от името на които се прилага настоящият регламент, пряко или чрез делегиране на права.
До 1 декември 2010 г. всяка държава-членка уведомява Комисията за това кой е нейният компетентен орган за целите на настоящия регламент, като впоследствие незабавно уведомява Комисията за всяка свързана с него промяна.
Комисията предоставя на държавите-членки списък с всички компетентни органи и публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
1. Всяка държава-членка определя едно централно звено за връзка, на което делегира основната отговорност за осъществяване на контакти с други държави-членки в областта на административното сътрудничество. Тя уведомява Комисията и останалите държави-членки за това. На централното звено за връзка може да се възложи и отговорността за осъществяването на контакти с Комисията.
2. Компетентният орган на всяка държава-членка може да определи отдели за връзка. Централното звено за връзка отговаря за поддържането на актуален списък на отделите за връзка и за предоставянето на този списък на централните звена за връзка на останалите заинтересовани държави-членки.
3. Компетентният орган на всяка държава-членка може допълнително да посочи, в съответствие с определените от него условия, компетентни длъжностни лица, които да осъществяват пряк обмен на информация въз основа на настоящия регламент. В този случай компетентният орган може да ограничи обхвата на правомощията им. Централното звено за връзка отговаря за поддържането на актуален списък на тези лица и за предоставянето на този списък на централните звена за връзка на останалите заинтересовани държави-членки.
4. Длъжностните лица, които обменят информация по членове 28, 29 и 30, във всички случаи се считат за компетентни длъжностни лица за тази цел в съответствие с условията, определени от компетентните органи.
Член 5
Когато даден отдел за връзка или компетентно длъжностно лице изпраща или получава молба или отговор на молба за съдействие, то задължително уведомява за това централното звено за връзка на своята държава-членка съгласно условията, определени от това звено.
Член 6
Когато даден отдел за връзка или компетентно длъжностно лице получава молба за съдействие, налагаща действия извън неговата териториална или оперативна компетентност, молбата незабавно се препраща на централното звено за връзка на неговата държава-членка, като запитващият орган се уведомява за това. В този случай срокът, определен в член 10, започва да тече от деня след изпращането на молбата за съдействие на централното звено за връзка.
ГЛАВА II
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ ПРИ ПОИСКВАНЕ
РАЗДЕЛ 1
Молба за информация и за административно разследване
Член 7
1. По молба на запитващия орган запитаният орган предоставя информацията по член 1, включително и тази, свързана с конкретен случай или случаи.
2. С цел предаване на информацията по параграф 1 запитаният орган организира провеждането на всички административни разследвания, необходими за получаване на тази информация.
3. До 31 декември 2014 г. молбата по параграф 1 може да съдържа мотивирана молба за провеждането на административно разследване. Ако запитаният орган прецени, че административното разследване не е необходимо, той незабавно уведомява запитващия орган за мотивите за това решение.
4. От 1 януари 2015 г. молбата по параграф 1 може да съдържа мотивирана молба за провеждането на специфично административно разследване. Ако запитаният орган прецени, че административното разследване не е необходимо, той незабавно уведомява запитващия орган за мотивите за това решение.
Независимо от разпоредбите на първа алинея, провеждането на разследване относно сумите, декларирани от данъчно задължено лице във връзка с доставките на изброените в приложение I стоки или услуги, които са извършени от данъчно задължено лице, установено в държавата-членка на запитания орган, и са облагаеми в държавата-членка на запитващия орган, може да бъде отказано само:
а)
на основанията, предвидени в член 54, параграф 1, въз основа на преценка от страна на запитания орган в съответствие с декларация за най-добрите практики относно връзката между настоящия параграф и член 54, параграф 1, която се приема в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2,
б)
на основанията, предвидени в член 54, параграфи 2, 3 и 4, или
в)
на основание, че запитаният орган вече е предоставил на запитващия орган информация относно същото данъчно задължено лице, вследствие на административно разследване, проведено преди по-малко от две години.
Когато запитаният орган откаже да проведе административно разследване по втора алинея, на основанията, предвидени в букви а) или б), той въпреки това предоставя на запитващия орган данни за датите и стойността на всички съответни доставки на стоки и услуги, извършени от данъчно задълженото лице в държавата-членка на запитващия орган през последните две години.
5. За получаване на исканата информация или при провеждане на исканото административно разследване запитаният орган или административният орган, към когото запитаният орган се обръща за съдействие, действа така, както би действал в свой интерес или по искане на друг орган в неговата държава-членка.
Член 8
Молбите за информация и за административно разследване съгласно член 7 се изпращат, като се използва стандартен формуляр, утвърден в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, освен в случаите, предвидени в член 50, или в изключителни случаи, в които запитващият орган счита, че стандартният формуляр не е подходящ, като посочва мотивите за това.
Член 9
1. По молба на запитващия орган запитаният орган му предава необходимата информация, която получава или с която разполага, както и резултатите от административните разследвания под формата на доклади, декларации или други документи, или заверени копия или извлечения от тях.
2. Оригинали на документи се предоставят само ако това не противоречи на действащите разпоредби в държавата-членка, в която е установен запитаният орган.
РАЗДЕЛ 2
Срок за предоставяне на информация
Член 10
Запитаният орган предоставя информацията по членове 7 и 9 във възможно най-кратък срок, но не по-късно от три месеца след датата на получаване на молбата.
Въпреки това в случаите, когато запитаният орган вече разполага с необходимата информация, срокът се намалява до не повече от един месец.
Член 11
В определени специални категории случаи запитващият и запитаният орган могат да се споразумеят за прилагането на срокове, различни от предвидените в член 10.
Член 12
Когато запитаният орган не е в състояние да отговори на молбата в срок, той незабавно писмено уведомява запитващия орган за причините за това и посочва срок, в който счита, че ще бъде в състояние да отговори.
ГЛАВА III
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ БЕЗ ПРЕДВАРИТЕЛНО ЗАПИТВАНЕ
Член 13
1. Компетентният орган на всяка държава-членка предава без предварително запитване информацията по член 1 на компетентния орган на всяка друга заинтересована държава-членка в следните случаи:
а)
когато се счита, че данъчното облагане се извършва в държавата-членка по местоназначение, и информацията, предоставена от държавата-членка по произход, е необходима за гарантиране на ефективността на системата за контрол на държавата-членка по местоназначение;
б)
когато една държава-членка има основания да счита, че законодателството в областта на ДДС е било нарушено или има вероятност да е било нарушено в другата държава-членка;
в)
когато съществува риск от данъчни загуби в другата държава-членка.
2. Обменът на информация без предварително запитване е автоматичен, в съответствие с член 14, или спонтанен, в съответствие с член 15.
3. Информацията се предава посредством стандартни формуляри, утвърдени в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
Член 14
1. В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, се определя следното:
а)
точните категории информация, подлежаща на автоматичен обмен;
б)
честотата на автоматичния обмен на всяка категория информация; и
в)
практическите ред и условия за автоматичния обмен на информация.
Дадена държава-членка може да се въздържи от участие в автоматичния обмен на информация по отношение на една или повече от посочените категории, когато събирането на информация за целите на обмена би довело до налагането на нови задължения на платците на ДДС или би наложило несъразмерна административна тежест на държавата-членка.
Резултатът от автоматичния обмен на информация за всяка категория се проверява веднъж годишно от комитета, посочен в член 58, параграф 1, за да се гарантира, че този вид обмен се осъществява само когато той е най-ефикасното средство за обменяне на информацията.
2. От 1 януари 2015 г. компетентният орган на всяка държава-членка извършва по-специално автоматичен обмен на информация, за да се даде възможност на държавите-членки по потребление да проверят дали данъчно задължените лица, които не са установени на тяхната територия, правилно декларират и плащат дължимия ДДС върху далекосъобщителните услуги, услугите по разпространение на радио и телевизия и услугите, извършвани по електронен път, без оглед на това дали тези данъчно задължени лица прилагат специалния режим, предвиден в дял XII, глава 6, раздел 3 от Директива 2006/112/ЕО. Държавата-членка по установяване уведомява държавата-членка по потребление за всички забелязани несъответствия.
Член 15
В рамките на спонтанния обмен компетентните органи на държавите-членки предават на компетентните органи на останалите държави-членки всякаква информация по член 13, параграф 1, която не е била предадена посредством автоматичния обмен по член 14, която им е известна и която считат, че може да послужи на тези компетентни органи.
ГЛАВА IV
ОБРАТНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 16
Когато компетентен орган предоставя информация по членове 7 или 15, той може да поиска от получаващия информацията компетентен орган да предостави обратна информация в тази връзка. Ако бъде направено такова искане, получаващият информация компетентен орган, без да нарушава правилата за данъчната тайна и защитата на данните, приложими в неговата държава-членка, във възможно най-кратък срок изпраща обратна информация на компетентния орган, който е предоставил информацията, при условие че това не води до несъразмерна административна тежест. Практическите ред и условия се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
ГЛАВА V
СЪХРАНЕНИЕ И ОБМЕН НА СПЕЦИФИЧНА ИНФОРМАЦИЯ
Член 17
1. Всяка държава-членка съхранява в електронна система следната информация:
а)
информацията, която събира в съответствие с дял ХI, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО;
б)
идентификационните данни и данните относно дейността, правния статус и адреса на лицата, на които е издала идентификационен номер за целите на ДДС, събрани съгласно член 213 от Директива 2006/112/ЕО, както и датата на издаване на този номер;
в)
данните относно издадените от нея идентификационни номера за целите на ДДС, които са станали невалидни, както и датата, от която тези номера са невалидни; и
г)
информацията, която събира в съответствие с членове 360, 361, 364 и 365 от Директива 2006/112/ЕО, както и - от 1 януари 2015 г. - информацията, която събира в съответствие с членове 369в, 369е и 369ж от Директива 2006/112/ЕО.
2. Техническите въпроси, свързани с извършването на автоматично запитване във връзка с информацията по параграф 1, букви б), в) и г), се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
Член 18
За да се позволи използването на информацията по член 17 в рамките на процедурите, предвидени в настоящия регламент, тази информация трябва да бъде на разположение най-малко пет години след края на първата календарна година, през която е разрешен достъпът до нея.
Член 19
Държавите-членки гарантират, че информацията, която е на разположение в електронната система по член 17, е актуална, пълна и точна.
В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, се определят критерии, за да се установи кои промени не са уместни, важни или полезни и следователно може да не се правят.
Член 20
1. Информацията по член 17 се въвежда незабавно в електронната система.
2. Чрез дерогация от параграф 1, информацията по член 17, параграф 1, буква а) се въвежда в електронната система не по-късно от един месец след края на периода, за който се отнася информацията.
3. Чрез дерогация от параграфи 1 и 2, ако в електронната система трябва да бъде коригирана или добавена информация съгласно член 19, тя трябва да се въведе най-късно един месец след периода, през който е събрана информацията.
Член 21
1. Всяка държава-членка предоставя на компетентния орган на всяка друга държава-членка автоматизиран достъп до информацията, съхранявана съгласно член 17.
2. По отношение на информацията по член 17, параграф 1, буква а) се предоставя достъп най-малко до следните данни:
а)
идентификационните номера за целите на ДДС, издадени от държавата-членка, получаваща информацията;
б)
общата стойност на всички вътреобщностни доставки на стоки и общата стойност на всички вътреобщностни доставки на услуги на лица, притежаващи идентификационен номер за целите на ДДС, посочен в буква а), извършени от всички оператори, регистрирани за целите на ДДС в държавата-членка, предоставяща информацията;
в)
идентификационните номера за целите на ДДС на лицата, извършили доставките на стоки и услуги, посочени в буква б);
г)
общата стойност на доставките на стоки и услуги, посочени в буква б), извършени от всяко лице, посочено в буква в), на всяко лице, притежаващо идентификационен номер за целите на ДДС, посочен в буква а);
д)
общата стойност на доставките на стоки и услуги, посочени в буква б), извършени от всяко лице, посочено в буква в), на всяко лице, притежаващо идентификационен номер за целите на ДДС, издаден му от друга държава-членка, при следните условия:
i)
достъпът е свързан с разследване по подозрение в измама;
ii)
достъпът е осъществен посредством длъжностно лице за връзка на Eurofisc по член 36, параграф 1, което притежава личен потребителски идентификатор за електронните системи, което му осигурява достъп до тази информация; и
iii)
достъпът се предоставя само през нормалното работно време.
Стойностите по параграф 2, букви б), г) и д) се посочват във валутата на държавата-членка, която предоставя информацията, и се отнасят до периодите за подаване на обобщените декларации за съответното данъчно задължено лице, изготвени в съответствие с член 263 от Директива 2006/112/ЕО.
Член 22
1. За да обезпечат в разумна степен пред данъчните администрации качеството и надеждността на информацията, която се предоставя чрез електронната система по член 17, държавите-членки предприемат необходимите мерки, за да гарантират, че данните, предоставени от данъчно задължените лица и данъчно незадължените юридически лица при регистрирането за целите на ДДС съгласно член 214 от Директива 2006/112/ЕО, са, по тяхна преценка, пълни и точни.
Държавите-членки прилагат процедури за проверка на тези данни в зависимост от резултатите от извършената от тях оценка на риска. Проверките се извършват по принцип преди регистрацията за целите на ДДС или - в случаите, в които през периода преди регистрацията се извършват само предварителни проверки - не по-късно от шест месеца след тази регистрация.
2. Държавите-членки уведомяват комитета, посочен в член 58, параграф 1, за мерките, прилагани на национално равнище с цел осигуряване качеството и надеждността на информацията в съответствие с параграф 1.
Член 23
Държавите-членки гарантират, че в електронната система по член 17 от настоящия регламент ще бъде посочено, че идентификационният номер за целите на ДДС, посочен в член 214 от Директива 2006/112/ЕО, е невалиден, най-малко в някой от следните случаи:
а)
когато регистрирани за целите на ДДС лица са заявили, че вече не извършват икономическа дейност по смисъла на член 9 от Директива 2006/112/ЕО или когато компетентната данъчна администрация е установила, че вече не извършват такава дейност. Данъчната администрация може да приеме по-специално, че дадено лице вече не извършва икономическа дейност, ако, въпреки че е било длъжно да го направи, това лице не е подавало декларации по ДДС и обобщени декларации в рамките на една година след изтичането на срока за подаването на първата неподадена декларация или обобщена декларация. Въпреки това лицето има право да докаже по друг начин, че извършва икономическа дейност;
б)
когато лица са декларирали неверни данни, за да бъдат регистрирани за целите на ДДС, или когато не са уведомили за промени в тези данни, в случай че, ако промените бяха известни на данъчната администрация, тя би отказала или би прекратила регистрацията за целите на ДДС.
Член 24
Когато компетентните органи на държавите-членки осъществяват обмен на информация по електронен път за целите на членове 17-21, те предприемат всички необходими мерки, за да осигурят спазването на разпоредбите на член 55.
Държавите-членки отговарят за разработването на системите си по начина, необходим за осъществяването на обмена на тази информация чрез мрежата CCN/CSI.
ГЛАВА VI
МОЛБА ЗА УВЕДОМЯВАНЕ ПО АДМИНИСТРАТИВЕН ПЪТ
Член 25
По молба на запитващия орган и в съответствие с правилата за съобщаване на подобни актове в държавата-членка, в която е установен запитаният орган, той уведомява адресата за всички актове и решения, издадени от компетентните органи и свързани с прилагането на законодателството в областта на ДДС на територията на държавата-членка, в която е установен запитващият орган.
Член 26
Молбите за уведомяване, в които се посочва предметът на акта или решението, които да бъдат съобщени, съдържат името, адреса и всяка друга необходима информация за идентифициране на адресата.
Член 27
Запитаният орган уведомява незабавно запитващия орган за отговора си на молбата за уведомяване, и по-специално за датата на съобщаване на решението или акта на адресата.
ГЛАВА VII
ПРИСЪСТВИЕ В АДМИНИСТРАТИВНИТЕ СЛУЖЕБНИ ПОМЕЩЕНИЯ И УЧАСТИЕ В АДМИНИСТРАТИВНИ РАЗСЛЕДВАНИЯ
Член 28
1. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, оправомощени от запитващия орган, могат, с цел да обменят информацията по член 1, да присъстват в служебните помещения на административните органи на запитаната държава-членка или на всяко друго място, където тези органи изпълняват задълженията си. Когато исканата информация се съдържа в документи, до които длъжностните лица на запитания орган имат достъп, на длъжностните лица на запитващия орган се предоставят копия от тях.
2. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, оправомощени от запитващия орган, могат, с цел да обменят информацията по член 1, да присъстват по време на административните разследвания, провеждани на територията на запитаната държава-членка. Административните разследвания се провеждат единствено от длъжностните лица на запитания орган. Длъжностните лица на запитващия орган не могат да упражняват правомощията по извършване на проверка, които притежават длъжностните лица на запитания орган. Те могат обаче да получат достъп до същите помещения и документи както длъжностните лица на запитания орган, посредством служителите на запитания орган и единствено за целите на провеждането на административното разследване.
3. Длъжностните лица на запитващия орган, които се намират в друга държава-членка в съответствие с параграфи 1 и 2, трябва да могат по всяко време да представят оправомощаващ ги писмен документ, удостоверяващ самоличността и служебното им качество.
ГЛАВА VIII
ЕДНОВРЕМЕННИ КОНТРОЛНИ ДЕЙСТВИЯ
Член 29
Държавите-членки могат да се споразумеят да извършват едновременни контролни действия, в случай че считат такива контролни действия за по-ефективни от действията, извършвани само от една държава-членка.
Член 30
1. Всяка държава-членка самостоятелно избира данъчно задължените лица, които възнамерява да предложи за едновременни контролни действия. Компетентният орган на тази държава-членка уведомява съответните компетентни органи на останалите заинтересовани държави-членки за случаите, предложени за едновременни контролни действия. Той посочва мотивите за своя избор, доколкото това е възможно, като предоставя информацията, довела до това решение. Той посочва и периода, през който следва да се извършат тези контролни действия.
2. Компетентният орган на държавата-членка, получила предложението за едновременни контролни действия, потвърждава съгласието си или мотивира отказа си пред съответния орган по принцип в срок от две седмици от получаване на предложението, но най-късно в рамките на един месец.
3. Всеки компетентен орган на заинтересованите държави-членки определя свой представител, отговарящ за надзора и координацията на контролните действия.
ГЛАВА IХ
ПРЕДОСТАВЯНЕ НА ИНФОРМАЦИЯ ЗА ДАНЪЧНО ЗАДЪЛЖЕНИТЕ ЛИЦА
Член 31
1. Компетентните органи на всяка държава-членка гарантират, че на лицата, участващи във вътреобщностна доставка на стоки или на услуги, както и на неустановените данъчно задължени лица, доставящи далекосъобщителните услуги, услуги по разпространение на радио и телевизия и услуги, извършвани по електронен път, и по-специално посочените в приложение II към Директива 2006/112/ЕО, е разрешено да получават за целите на този вид сделки потвърждение по електронен път на валидността на идентификационния номер за целите на ДДС на което и да е конкретно лице, както и на съответните имена и адрес. Тази информация трябва да съответства на данните по член 17.
2. Всяка държава-членка потвърждава по електронен път името и адреса на лицето, на което е бил издаден идентификационен номер за целите на ДДС в съответствие с приложимите национални разпоредби за защита на данните.
3. През предвидения в член 357 от Директива 2006/112/ЕО срок параграф 1 от настоящия член не се прилага за неустановените данъчно задължени лица, които извършват далекосъобщителни услуги или услуги по разпространение на радио и телевизия.
Член 32
1. Въз основа на предоставената от всяка държава-членка информация Комисията публикува на своя уебсайт данни за разпоредбите, утвърдени от всяка държава-членка, която транспонира дял XI, глава 3 от Директива 2006/112/ЕО.
2. Изискванията относно съдържанието на информацията и формата на предоставянето ѝ, се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
ГЛАВА Х
EUROFISC
Член 33
1. С цел насърчаване на многостранното сътрудничество в борбата с измамите в областта на ДДС, с настоящата глава се създава мрежа за бърз обмен на целева информация между държавите-членки, по-нататък наричана Eurofisc.
2. В рамките на Eurofisc държавите-членки:
а)
създават многостранен механизъм за ранно предупреждение за борба с измамите в областта на ДДС;
б)
координират бързия многостранен обмен на целева информация в областите, в които действа Eurofisc (наричани по-нататък области на дейност на Eurofisc);
в)
координират работата на длъжностните лица за връзка на участващите държави-членки, когато предприемат действия по отношение на получени предупреждения.
Член 34
1. Държавите-членки участват в областите на дейност на Eurofisc по техен избор, като могат също така да решат да прекратят участието си в тях.
2. Държавите-членки, които са взели решение да участват в област на дейност на Eurofisc, участват активно в многостранния обмен на целева информация между всички участващи държави-членки.
3. Обменената информация е поверителна, както е предвидено в член 55.
Член 35
Комисията предоставя на Eurofisc техническа и логистична подкрепа. Комисията няма достъп до информацията по член 1, която може да се обменя чрез Eurofisc.
Член 36
1. Компетентните органи на всяка държава-членка определят най-малко едно длъжностно лице за връзка в рамките на Eurofisc. Длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc са компетентни длъжностни лица по смисъла на член 2, параграф 1, буква в) и извършват дейностите, посочени в член 33, параграф 2. Те продължават да бъдат зависими единствено от националните си администрации.
2. Длъжностните лица на държавите-членки, участващи в определена област на дейност на Eurofisc (участващи длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc), посочват за ограничен срок координатор (по-нататък наричани „координатори на област на дейност на Eurofisc“) измежду участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc. Координаторите на област на дейност на Eurofisc:
а)
събират информацията, получена от участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc, и предоставят цялата информация на останалите участващи длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc. Информацията се обменя по електронен път;
б)
гарантират, че информацията, получена от участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc, се обработва съгласно уговореното между участниците в областта на дейност, и изпращат резултата на участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc;
в)
предоставят обратна информация на участващите длъжностни лица за връзка в рамките на Eurofisc.
Член 37
Координаторите на област на дейност на Eurofisc представят пред комитета, посочен в член 58, параграф 1, годишен доклад за дейността във всички области на дейност.
ГЛАВА XI
РАЗПОРЕДБИ ОТНОСНО СПЕЦИАЛНИТЕ РЕЖИМИ ПО ДЯЛ ХII, ГЛАВА 6 ОТ ДИРЕКТИВА 2006/112/ЕО
РАЗДЕЛ 1
Разпоредби, приложими до 31 декември 2014 г.
Член 38
По отношение на специалния режим, предвиден в дял ХII, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО, се прилагат разпоредбите по-долу. Определенията, съдържащи се в член 358 от посочената директива, се прилагат и за целите на настоящата глава.
Член 39
1. Информацията, предоставяна от данъчно задълженото лице, което не е установено в Общността, на държавата-членка по регистрация при започване на дейностите му съгласно член 361 от Директива 2006/112/ЕО, се представя по електронен път. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
2. Държавата-членка по регистрация изпраща тази информация по електронен път на компетентните органи на останалите държави-членки в срок от десет дни след края на месеца, през който информацията е получена от неустановеното данъчно задължено лице. Компетентните органи на останалите държави-членки се уведомяват по същия начин за издадения идентификационен номер. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, чрез което се предава тази информация, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
3. Държавата-членка по регистрация незабавно уведомява по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки, ако неустановено данъчно задълженото лице бъде заличено от регистъра.
Член 40
1. Данъчната декларация с данните, предвидени в член 365 от Директива 2006/112/ЕО, се подава по електронен път. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
2. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път информацията на компетентния орган на заинтересованата държава-членка не по-късно от десет дни след края на месеца, през който е получена данъчната декларация. Държавите-членки, които са изискали данъчната декларация да се изготви в национална валута, различна от евро, превръщат сумите в евро по курса за последния ден от отчетния период. Превръщането се извършва по курса на Европейската централна банка за същия ден или - ако няма публикуван за този ден курс - по курса за следващия ден. Техническите въпроси във връзка с изпращането на тази информация се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
3. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път на държавата-членка по потребление информацията, необходима за отнасяне на всяко плащане към съответната тримесечна данъчна декларация.
Член 41
1. Държавата-членка по регистрация гарантира, че размерът на данъка, платен от неустановеното данъчно задълженото лице, се превежда по банковата сметка в евро, посочена за целта от държавата-членка по потребление, на която се дължи плащане. Държавите-членки, които изискват плащанията да се извършват в национална валута, различна от евро, превръщат сумите в евро по курса за последния ден на отчетния период. Превръщането се извършва по курса на Европейската централна банка за същия ден или - ако няма публикуван за този ден курс - по курса за следващия ден. Преводът се извършва не по-късно от десет дни след края на месеца, през който е получено плащането.
2. Когато неустановеното данъчно задължено лице не плати изцяло дължимия данък, държавата-членка по регистрация гарантира, че на държавите-членки по потребление е преведена пропорционална на дължимия във всяка една от тях данък част от платената сума. Държавата-членка по регистрация уведомява по електронен път за това компетентните органи на държавите-членки по потребление.
Член 42
Държавите-членки уведомяват по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки за номерата на съответните банкови сметки за получаване на плащанията в съответствие с член 41.
Държавите-членки уведомяват незабавно по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията за промени в размера на стандартната данъчна ставка.
РАЗДЕЛ 2
Разпоредби, приложими от 1 януари 2015 г.
Член 43
По отношение на специалните режими, предвидени в дял ХII, глава 6 от Директива 2006/112/ЕО, се прилагат разпоредбите по-долу.
Член 44
1. Информацията, предоставяна от данъчно задълженото лице, което не е установено в Общността, на държавата-членка по регистрация при започване на дейностите му съгласно член 361 от Директива 2006/112/ЕО, се представя по електронен път. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
2. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път информацията по параграф 1 на компетентните органи на останалите държави-членки в срок от десет дни след края на месеца, през който информацията е била получена от данъчно задълженото лице, което не е установено в Общността. Подобни данни, необходими за регистрацията на данъчно задълженото лице, прилагащо специален режим съгласно член 369б от Директива 2006/112/ЕО, се изпращат в срок от десет дни след края на месеца, през който данъчно задълженото лице е декларирало започването на своите облагаеми дейности по този режим. По същия начин компетентните органи на останалите държави-членки следва да бъдат уведомени за издадения идентификационен номер.
Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение за предаване на тази информация, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Държавата-членка по регистрация незабавно уведомява по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки, ако от специалния режим бъде изключено данъчно задължено лице, което не е установено в Общността, или данъчно задължено лице, което не е установено в държавата-членка по потребление.
Член 45
1. Данъчната декларация с данните, предвидени в членове 365 и 369ж от Директива 2006/112/ЕО, трябва да бъде представена по електронен път. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
2. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път информацията на компетентния орган на съответната държава-членка по потребление не по-късно от десет дни след края на месеца, през който е получена данъчната декларация. Информацията, предвидена в член 369ж, втора алинея от Директива 2006/112/ЕО, се предава и на компетентния орган на заинтересованата държава-членка по установяване. Държавите-членки, които изискват данъчната декларация да се изготви в национална валута, различна от евро, превръщат сумите в евро по курса за последния ден от отчетния период. Превръщането се извършва по курса на Европейската централна банка за същия ден или - ако няма публикуван за този ден курс - по курса за следващия ден. Техническите въпроси във връзка с предаването на тази информация се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Държавата-членка по регистрация изпраща по електронен път на държавата-членка по потребление информацията, необходима за отнасяне на всяко плащане към съответната тримесечна данъчна декларация.
Член 46
1. Държавата-членка по регистрация гарантира, че размерът на данъка, платен от неустановеното данъчно задължено лице, се превежда по банковата сметка в евро, посочена за целта от държавата-членка по потребление, на която се дължи данъка. Държавите-членки, които изискват плащанията да се извършват в национална валута, различна от евро, превръщат сумите в евро по курса за последния ден на отчетния период. Превръщането се извършва по курса на Европейската централна банка за същия ден или - ако няма публикуван за този ден курс - по курса за следващия ден. Преводът се извършва най-късно десет дни след края на месеца, през който е получено плащането.
2. Когато неустановеното данъчно задължено лице не плати изцяло дължимия данък, държавата-членка по регистрация гарантира, че на държавите-членки по потребление е преведена пропорционална на дължимия във всяка една от тях данък част от платената сума. Държавата-членка по регистрация уведомява по електронен път за това компетентните органи на държавите-членки по потребление.
3. По отношение на плащания, които трябва да бъдат преведени на държавата-членка по потребление в съответствие със специалния режим, предвиден в дял ХII, глава 6, раздел 3 от Директива 2006/112/ЕО, държавата-членка по регистрация има право да задържи следната част от сумите, посочени в параграфи 1 и 2 от настоящия член:
а)
от 1 януари 2015 г. до 31 декември 2016 г. - 30 %;
б)
от 1 януари 2017 г. до 31 декември 2018 г. - 15 %;
в)
от 1 януари 2019 г. - 0 %.
Член 47
Държавите-членки уведомяват по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки за номерата на съответните банкови сметки за получаване на плащанията в съответствие с член 46.
Държавите-членки уведомяват незабавно по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки и Комисията за промени в размера на данъчната ставка, приложима за доставки на далекосъобщителни услуги, услуги по разпространение на радио и телевизия и услуги, извършвани по електронен път.
ГЛАВА XII
ОБМЕН И СЪХРАНЕНИЕ НА ИНФОРМАЦИЯ В РАМКИТЕ НА ПРОЦЕДУРАТА ЗА ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ НА ДДС НА ДАНЪЧНО ЗАДЪЛЖЕНИ ЛИЦА, КОИТО НЕ СА УСТАНОВЕНИ В ДЪРЖАВАТА-ЧЛЕНКА ПО ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ, НО СА УСТАНОВЕНИ В ДРУГА ДЪРЖАВА-ЧЛЕНКА
Член 48
1. Когато компетентният орган на държавата-членка по установяване получи заявление за възстановяване на ДДС съгласно член 5 от Директива 2008/9/ЕО, и член 18 от посочената директива не се прилага, в рамките на 15 календарни дни от получаването на заявлението той го изпраща по електронен път на компетентните органи на всяка съответна държава-членка по възстановяване с потвърждение, че заявителят по смисъла на член 2, точка 5 от Директива 2008/9/ЕО е данъчно задължено лице за целите на ДДС и че идентификационният или регистрационният номер, посочен от това лице, е валиден за периода на възстановяване.
2. Компетентните органи на всяка държава-членка по възстановяване изпращат по електронен път до компетентните органи на останалите държави-членки всяка информация, изисквана от тях съгласно член 9, параграф 2 от Директива 2008/9/ЕО. Техническите въпроси, включително във връзка с общото електронно съобщение за предаване на тази информация, се уреждат в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент.
3. Компетентните органи на всяка държава-членка по възстановяване уведомяват по електронен път компетентните органи на останалите държави-членки, ако желаят да използват възможността да изискат от заявителя да представи описание на икономическата си дейност чрез хармонизирани кодове, както е посочено в член 11 от Директива 2008/9/ЕО.
Хармонизираните кодове по първа алинея се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 от настоящия регламент, въз основа на класификацията NACE, утвърдена с Регламент (ЕО) № 1893/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 г. за установяване на статистическа класификация на икономическите дейности NACE Rev. 2 (8).
ГЛАВА XIII
ВЗАИМООТНОШЕНИЯ С КОМИСИЯТА
Член 49
1. Държавите-членки и Комисията проучват и оценяват как се прилагат процедурите за административно сътрудничество, предвидени в настоящия регламент. Комисията обобщава опита на държавите-членки с цел повишаване ефективността на сътрудничеството.
2. Държавите-членки предават на Комисията всяка налична информация, отнасяща се до прилагането на настоящия регламент.
3. В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2 се определя списък на статистическите данни, необходими за оценката на прилагането на настоящия регламент. Държавите-членки предават тези данни на Комисията, при условие че разполагат с тях и че предаването им няма да доведе до неоправдана административна тежест.
4. С цел оценяване ефективността на системата за административно сътрудничество в областта на борбата с укриването и избягването на данъци, държавите-членки могат да изпращат на Комисията всякаква друга информация по член 1.
5. Комисията изпраща информацията по параграфи 2, 3 и 4 на останалите заинтересовани държави-членки.
6. При необходимост и в допълнение на изискванията на другите разпоредби на настоящия регламент, Комисията предава на компетентните органи на държавите-членки всяка информация, която би подпомогнала борбата им с измамите в областта на ДДС, веднага щом получи такава информация.
7. По молба на държава-членка, Комисията може да предостави свои експертни становища, техническа или логистична помощ, или каквато и да било друга подкрепа с оглед постигането на целите на настоящия регламент.
ГЛАВА XIV
ВЗАИМООТНОШЕНИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ
Член 50
1. Когато компетентният орган на държава-членка получи информация от трета държава, той може да препрати тази информация на компетентните органи на други държави-членки, които биха могли да бъдат заинтересовани от тази информация, и във всички случаи - на тези, които са я поискали, доколкото това е допустимо съгласно договореностите за сътрудничество с конкретната трета държава.
2. Компетентните органи могат, в съответствие с националните си разпоредби относно съобщаването на лични данни на трети държави, да съобщят получена в съответствие с настоящия регламент информация на трета държава, ако са изпълнени следните условия:
а)
компетентният орган на държавата-членка, която е източник на информацията, е дал съгласието си за съобщаването ѝ, и
б)
съответната трета държава е поела задължение да сътрудничи при събирането на доказателства относно нередностите при сделки, които са в нарушение на законодателството в областта на ДДС.
ГЛАВА XV
УСЛОВИЯ ЗА ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 51
1. Информацията, предавана съгласно настоящия регламент, се предоставя, доколкото е възможно, по електронен път, при ред и условия, които се определят в съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2.
2. Когато молбата не е подадена изцяло чрез електронната система по параграф 1, запитаният орган потвърждава по електронен път, че е получил молбата незабавно и при всички случаи не по-късно от пет работни дни след получаването ѝ.
Когато даден орган е получил молба или информация, които не са предназначени за него, той изпраща съобщение на изпращача по електронен път незабавно и при всички случаи не по-късно от пет работни дни след получаването им.
Член 52
Молби за съдействие, включително молби за уведомяване, и приложените към тях документи, могат да се изготвят на всякакъв език, уговорен между запитания и запитващия орган. Тези молби се придружават от превод на официалния език или на един от официалните езици на държавата-членка на запитания орган само в специални случаи, когато запитаният орган мотивира искането си за такъв превод.
Член 53
Комисията и държавите-членки гарантират изправността на съществуващите или на новите системи за връзка и обмен на информация, необходими за осъществяване на обмена на информация, описан в настоящия регламент. В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, се договаря споразумение за нивото на услугите, гарантиращо техническото качество и количество на услугите, които трябва да осигуряват Комисията и държавите-членки за функционирането на тези системи за връзка и обмен на информация. Комисията отговаря за разработването на мрежата CCN/CSI по начина, необходим за осъществяване на обмена на такава информация между държавите-членки. Държавите-членки отговарят за разработването на техните системи по начина, необходим за осъществяване на обмена на тази информация посредством мрежата CCN/CSI.
Държавите-членки се отказват от всякакви претенции за възстановяване на направените при прилагането на настоящия регламент разходи, освен - когато е приложимо, по отношение на възнагражденията, заплатени на експерти.
Член 54
1. Запитаният орган на държава-членка изпраща информацията по член 1 на запитващия орган от друга държава-членка, при условие че:
а)
броят и характерът на изпратените молби за информация за определен период от време от един запитващ орган не налагат несъразмерна административна тежест за запитания орган;
б)
запитващият орган е изчерпал обичайните източници на информация, които би могъл да използва в конкретния случай, за да получи необходимата информация, без да излага на риск постигането на желания краен резултат.
2. Настоящият регламент не налага задължение за провеждане на разследвания и предоставяне на информация по конкретен случай, ако в законодателството или административната практика на държавата-членка, която би трябвало да предостави информацията, не са предвидени правомощия за провеждане на такива разследвания или за събиране или използване на тази информация за собствените цели на тази държава-членка.
3. Компетентният орган на запитаната държава-членка може да откаже да предостави информация, когато запитващата държава-членка не е в състояние да предостави подобна информация по причини от правен характер. Запитаната държава-членка уведомява Комисията за основанията си за отказ.
4. Предоставянето на информация може да бъде отказано, ако води до разкриването на търговска, промишлена или професионална тайна или на търговски процес, или на информация, чието разкриване противоречи на обществения ред.
5. Параграфи 2, 3 и 4 не следва в никакъв случай да бъдат тълкувани като позволяващи на запитания орган на държава-членка да откаже да предостави информация за данъчно задължено лице, регистрирано за целите на ДДС в запитващата държава-членка, само въз основа на факта, че информацията е притежание на банка, друга финансова институция или лице, определено за или действащо в качеството си на представител или управител на имущество или че се отнася до дяловото участие в капитала на юридическо лице.
6. Запитаният орган уведомява запитващия орган за основанията за отказа в отговор на молбата за съдействие.
7. В съответствие с процедурата, предвидена в член 58, параграф 2, може да бъде установен минимален праг, над който се подава молба за съдействие.
Член 55
1. Информацията, предавана или събирана под каквато и да е форма съгласно настоящия регламент, включително всяка информация, до която длъжностно лице е имало достъп при обстоятелствата, предвидени в глави VII, VIII и X, както и в случаите по параграф 2 от настоящия член, представлява служебна тайна и се ползва със защитата, с която се ползва подобна информация както съгласно националното законодателство на получаващата държава-членка, така и съгласно съответните разпоредби, приложими за органите на Съюза. Тази информация може да бъде използвана единствено при обстоятелствата, предвидени в настоящия регламент.
Тази информация може да се използва с цел определяне на данъчната основа или за събиране на данъка, или за упражняване на административен данъчен контрол с цел определяне на данъчна основа.
Информацията може да се използва също и с цел облагане с други такси, мита и данъци, за които се прилага член 2 от Директива 2008/55/ЕО на Съвета от 26 май 2008 г. относно взаимопомощта при събиране на вземания, свързани с някои видове налози, мита, данъци и други мерки (9).
Освен това информацията може да се използва при съдебни производства, които могат да доведат до налагане на санкции, образувани по повод нарушение на данъчното законодателство, без да се засягат общите правила и правни норми, уреждащи правата на ответниците и на свидетелите в тези производства.
2. Лицата, надлежно упълномощени от органа за акредитиране по сигурността към Комисията, могат да имат достъп до тази информация само дотолкова, доколкото е необходимо за обезпечаването, поддръжката и развитието на мрежата CCN/CSI.
3. Чрез дерогация от параграф 1, компетентният орган на държавата-членка, предоставяща информацията, може да разреши ползването ѝ за други цели в запитващата държава-членка, ако съгласно законодателството на запитаната държава-членка тази информация може да се ползва за подобни цели.
4. Когато запитващият орган счита, че предоставената му от запитания орган информация може да бъде полезна на компетентния орган на трета държава-членка, той може да я изпрати на последния орган. Той предварително уведомява за това запитания орган. Запитаният орган може да изиска препращането на информацията на трета държава-членка да става само с предварителното му съгласие.
5. По отношение на съхранението и обмена на информация, посочени в настоящия регламент, се прилагат разпоредбите за изпълнение на Директива 95/46/ЕО. Въпреки това, с цел правилното прилагане на настоящия регламент, държавите-членки ограничават обхвата на задълженията и правата по член 10, член 11, параграф 1, членове 12 и 21 от Директива 95/46/ЕО до степента, необходима за защита на интересите по член 13, параграф 1, буква д) от посочената директива.
Член 56
Доклади, декларации и други документи или заверени копия, или извлечения от тях, получени от служителите на запитания орган и предадени на запитващия орган, в рамките на предвиденото в настоящия регламент съдействие, могат да се използват като доказателства от компетентните органи на запитващата държава-членка на същото основание като подобни документи, предоставяни от друг орган на същата държава.
Член 57
1. За целите на прилагането на настоящия регламент държавите-членки вземат всички необходими мерки за:
а)
осигуряване на ефективна вътрешна координация между компетентните органи;
б)
установяване на пряко сътрудничество между органите, оправомощени за целите на тази координация;
в)
осигуряване на нормалното прилагане на реда и условията за обмен на информация, предвидени в настоящия регламент.
2. Комисията предоставя на всяка държава-членка във възможно най-кратък срок информацията, която е получила и която може да предостави.
ГЛАВА XVI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 58
1. Комисията се подпомага от Постоянния комитет по административно сътрудничество.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилагат членове 5 и 7 от Решение 1999/468/ЕО, като се вземат предвид разпоредбите на член 8 от него.
Срокът по член 5, параграф 6 от Решение 1999/468/ЕО се определя на три месеца.
Член 59
1. До 1 ноември 2013 г. и на всеки пет години след това Комисията докладва пред Европейския парламент и пред Съвета относно прилагането на настоящия регламент.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текстовете на разпоредбите от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящия регламент.
Член 60
1. Настоящият регламент не засяга изпълнението на други по-широки задължения за взаимопомощ, произтичащи от други правни актове, включително двустранни или многостранни споразумения.
2. Когато държавите-членки сключват двустранни споразумения по въпроси, по отношение на които се прилага настоящият регламент, по-специално съгласно член 11, и които не се отнасят до индивидуални случаи, те уведомяват незабавно Комисията за това. Комисията от своя страна уведомява останалите държави-членки.
Член 61
Регламент (ЕО) № 1798/2003 се отменя, считано от 1 януари 2012 г. Независимо от това действието на член 2, параграф 1 от посочения регламент се запазва до датата на публикуването от страна на Комисията на списъка с компетентните органи, посочен в член 3 от настоящия регламент.
Глава V, с изключение на член 27, параграф 4, от посочения регламент, продължава да се прилага до 31 декември 2012 г.
Позоваванията на отменения регламент се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 62
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2012 г.
Независимо от това членове 33-37 се прилагат от 1 ноември 2010 г.;
глава V, с изключение на членове 22 и 23, се прилага от 1 януари 2013 г.;
-
членове 38-42 се прилагат от 1 януари 2012 г. до 31 декември 2014 г.; и
-
членове 43-47 се прилагат от 1 януари 2015 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембургна 7 октомври 2010 година.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 904/2010,
annettu 7 päivänä lokakuuta 2010,
hallinnollisesta yhteistyöstä ja petosten torjunnasta arvonlisäverotuksen alalla
(uudelleenlaadittu)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla 7 päivänä lokakuuta 2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1798/2003 (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Koska siihen on tehtävä uusia muutoksia, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Asetukseen 1798/2003 sisältyviä petosten torjuntaa arvonlisäverotuksen alalla koskevia välineitä olisi parannettava ja täydennettävä 7 päivänä lokakuuta 2008 annetuissa neuvoston päätelmissä todetun mukaisesti, ottamalla huomioon komission koordinoidusta strategiasta alv-petosten torjunnan tehostamiseksi Euroopan unionissa neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle antaman tiedonannon ja komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille antaman kertomuksen arvonlisäverotuksen alalla tehtävää hallinnollista yhteistyötä koskevan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 soveltamisesta, jäljempänä ’komission kertomus’. Asetuksen säännöksiin tarvitaan myös sanamuotoon liittyviä tai käytännön tarpeista aiheutuvia selvennyksiä.
(3)
Jäsenvaltioiden rajojen yli ulottuva veronkierto ja veron välttäminen johtavat verotulojen menetyksiin ja ovat vastoin oikeudenmukaisen verotuksen periaatetta. Lisäksi ne saattavat aiheuttaa vääristymiä pääomien liikkeisiin ja kilpailuolosuhteisiin. Ne vaikuttavat siten sisämarkkinoiden toimintaan.
(4)
Arvonlisäveron kierron torjunta edellyttää alan säännösten täytäntöönpanosta kussakin jäsenvaltiossa vastaavien toimivaltaisten viranomaisten tiivistä yhteistyötä.
(5)
Sisämarkkinoiden toteuttamiseksi suoritettuihin verotuksen yhdenmukaistamistoimenpiteisiin olisi sen vuoksi sisällyttävä yhteisen järjestelmän luominen erityisesti tietojenvaihtoa koskevaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä varten, jonka mukaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on autettava toisiaan ja toimittava komission kanssa yhteistyössä tavaroiden ja palvelujen myynnistä, tavaroiden yhteisöhankinnasta sekä tavaroiden maahantuonnista kannettavan arvonlisäveron moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi.
(6)
Hallinnollinen yhteistyö ei saisi johtaa aiheettomaan hallinnollisen rasituksen siirtoon jäsenvaltioiden välillä.
(7)
Maksettavan veron kantamiseksi jäsenvaltioiden olisi oltava yhteistyössä sen varmistamiseksi, että arvonlisäverotus toimitetaan oikein. Sen vuoksi niiden on paitsi valvottava, että niiden alueella toimitettava veronkanto suoritetaan oikein, myös tarjottava apua muille jäsenvaltioille sen varmistamiseksi, että niiden omalla alueella suoritettavaan toimintaan liittyvä mutta toisessa jäsenvaltiossa kannettavaa veroa sovelletaan moitteettomasti.
(8)
Muussa jäsenvaltiossa kuin palvelun suorittajan tai tavaran luovuttajan sijoittautumisjäsenvaltiossa verollisia rajatylittäviä liiketoimia koskevan arvonlisäveron moitteettoman soveltamisen valvonta riippuu tiedoista, jotka ovat sijoittautumisjäsenvaltion hallussa tai jotka tämä jäsenvaltio voi saada helpommin. Tällaisten liiketoimien tehokas valvonta riippuu siten siitä, että sijoittautumisjäsenvaltio kerää tai pystyy keräämään kyseiset tiedot.
(9)
Yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetussa neuvoston direktiivissä 2006/112/EY (4) säädetyn yhden yhteyspisteen järjestelmän perustamiseksi ja yksityiskohtaisista säännöistä direktiivissä 2006/112/EY säädetyn arvonlisäveron palauttamiseksi palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomille mutta toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille verovelvollisille 12 päivänä helmikuuta 2008 annetussa direktiivissä 2008/9/EY (5) säädetyn arvonlisäveron palauttamista palautusjäsenvaltioon sijoittautumattomille verovelvollisille koskevan menettelyn soveltamiseksi on laadittava säännöt jäsenvaltioiden välisestä tietojenvaihdosta ja tietojen säilyttämisestä.
(10)
Rajatylittävissä tilanteissa on tärkeää täsmentää kunkin jäsenvaltion velvoitteet, jotta veroa voidaan valvoa tehokkaasti siinä jäsenvaltiossa, jossa se on kannettava.
(11)
Tiettyjen arvonlisäveron valvontatarkoituksiin tarvittavien tietojen sähköinen tallettaminen ja siirtäminen on välttämätöntä arvonlisäverojärjestelmän moitteettoman toiminnan kannalta. Ne mahdollistavat nopean tietojenvaihdon ja automatisoidun pääsyn tietoihin, mikä tehostaa petosten torjuntaa. Tämä on mahdollista, jos arvonlisäverovelvollisia ja niiden yhteisönsisäisiä liiketoimia koskevia tietokantoja laajennetaan lisäämällä niihin tiettyjä tietoja verovelvollisista ja näiden liiketoimista.
(12)
Jäsenvaltioiden olisi pantava täytäntöön asianmukaiset tarkistusmenettelyt, joilla varmistetaan tietojen ajantasaisuus, vertailukelpoisuus ja laatu, mikä lisää niiden luotettavuutta. Olisi määriteltävä selkeästi ehdot sähköisesti talletettujen tietojen vaihdolle ja jäsenvaltioiden automatisoidulle pääsylle näihin tietoihin.
(13)
Petosten tehokkaan torjumisen kannalta on tarpeen säätää tietojen vaihdosta ilman edeltävää pyyntöä. Tietojen vaihdon helpottamiseksi olisi määritettävä tietoluokat, joiden osalta on tarpeen siirtyä automaattiseen tietojenvaihtoon.
(14)
Kuten komission kertomuksessa todetaan, annettava palaute on asianmukainen keino varmistaa vaihdettavien tietojen laadun jatkuva paraneminen. Sen vuoksi olisi säädettävä puitteet palauteperiaatteen soveltamiselle.
(15)
Rajatylittäviä liiketoimia koskevan tehokkaan arvonlisäverovalvonnan kannalta on tarpeen säätää mahdollisuudesta, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat suorittaa samanaikaisesti tarkastuksia ja jäsenvaltion virkamiesten voivat olla läsnä toisen jäsenvaltion alueella hallinnollisen yhteistyön puitteissa.
(16)
Toimijat käyttävät yhä enemmän hyväkseen mahdollisuutta saada internetissä vahvistus arvonlisäverotunnisteiden pätevyydestä. Toimijoiden olisi saatava arvonlisäverotunnisteiden pätevyyden vahvistusjärjestelmästä automatisoitu vahvistus asiaankuuluville tiedoille.
(17)
Eräisiin verovelvollisiin sovelletaan erityisesti laskutuksen osalta erityisiä velvoitteita, jotka poikkeavat niiden sijoittautumisjäsenvaltiossa voimassa olevista velvoitteista, kun ne luovuttavat tavaroita tai suorittavat palveluja toisen jäsenvaltion alueelle sijoittautuneille asiakkaille. Olisi perustettava järjestelmä, josta nämä verovelvolliset voivat saada helposti tietoja tällaisista velvoitteista.
(18)
Asetuksen (EY) N:o 1798/2003 soveltamisesta karusellipetosten torjuntaan viime aikoina saatu käytännön kokemus osoittaa, että tehokas petosten torjunta edellyttää eräissä tapauksissa ehdottomasti huomattavasti nopeampaa tietojenvaihtojärjestelmää, jossa käsiteltävät tiedot ovat huomattavasti laajempia ja kohdennetumpia. Neuvoston 7 päivänä lokakuuta 2008 annettujen päätelmien mukaisesti olisi tämän asetuksen puitteissa perustettava monenvälisen ja hajautetun yhteistyön edistämiseksi ja helpottamiseksi kohdennetuin ja nopein toimin tiettyjen petostyyppien torjumiseksi kaikki jäsenvaltiot käsittävä hajautettu Eurofisc-verkosto, joka ei olisi oikeushenkilö.
(19)
Kulutusjäsenvaltio on ensisijaisesti vastuussa siitä, että sijoittautumattomat toimittajat noudattavat velvoitteitaan. Tätä varten direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädetyn sähköisesti tuotettavia palveluja koskevan tilapäisen erityisjärjestelmän soveltaminen edellyttää tunnistamisjäsenvaltion ja kulutusjäsenvaltion välistä tietojen toimittamista ja rahansiirtoa koskevien sääntöjen määrittelemistä.
(20)
Jäsenvaltion kolmansilta mailta saadut tiedot voivat olla erittäin hyödyllisiä muille jäsenvaltioille. Jäsenvaltiolta saadut tiedot voivat samoin olla erittäin hyödyllisiä kolmansille maille. Siksi olisi määritettävä tällaisen tietojenvaihdon edellytykset.
(21)
Pankkisalaisuutta koskevat kansalliset säännöt eivät saisi estää tämän asetuksen soveltamista.
(22)
Tällä asetuksella ei saisi olla vaikutusta muihin unionin tasolla hyväksyttyihin toimenpiteisiin, jotka edistävät arvonlisäveropetosten torjuntaa.
(23)
Tehokkuuden ja nopeuden vuoksi ja kustannussyistä on välttämätöntä, että tämän asetuksen mukaisesti toimitettavat tiedot lähetetään mahdollisuuksien mukaan sähköisesti.
(24)
Kun otetaan huomioon tiettyjen pyyntöjen toistuvuus ja unionin kielellinen monimuotoisuus, on tärkeää edistää tietojenvaihdossa käytettävien vakiolomakkeiden käyttöä, jotta tietopyynnöt voidaan käsitellä nopeammin.
(25)
Tässä asetuksessa tietojen toimittamiselle asetetut määräajat on ymmärrettävä enimmäismääräaikoina, joita ei saa ylittää, ja tehokkaan yhteistyön varmistamiseksi olisi noudatettava periaatetta, jonka mukaan pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion jo käytettävissä olevat tiedot toimitetaan viipymättä.
(26)
Tämän asetuksen soveltamiseksi olisi harkittava yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (6) säädettyjen tiettyjen oikeuksien ja velvollisuuksien rajoittamista mainitun direktiivin 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen intressien turvaamiseksi. Tällaiset rajoitukset ovat tarpeellisia ja oikeasuhteisia, kun otetaan huomioon jäsenvaltioille mahdollisesti aiheutuvat tulonmenetykset ja se, kuinka tärkeitä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat tiedot ovat petosten tehokkaan torjunnan kannalta.
(27)
Koska tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet ovat menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (7) 2 artiklassa tarkoitettuja laajakantoisia toimenpiteitä, ne on hyväksyttävä mainitun päätöksen 5 artiklassa säädettyä sääntelymenettelyä noudattaen.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
1. Tällä asetuksella vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti arvonlisäverolainsäädännön soveltamisesta vastaavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on määrä toimia yhteistyössä keskenään sekä komission kanssa tämän lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi.
Tätä varten tässä asetuksessa määritellään säännöt ja menettelyt, joiden ansiosta jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat toimia yhteistyössä ja vaihtaa keskenään tietoja, joiden avulla arvonlisäverotus voidaan toimittaa oikein, arvonlisäveron moitteetonta soveltamista valvoa erityisesti yhteisöliiketoimien osalta ja arvonlisäveropetoksia torjua. Siinä määritellään erityisesti säännöt ja menettelyt, joita noudattaen jäsenvaltiot voivat kerätä ja vaihtaa kyseisiä tietoja sähköisesti.
2. Tässä asetuksessa määritetään ehdot, joita noudattaen 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten on avustettava arvonlisäverotulojen suojaamisessa kaikissa jäsenvaltioissa.
3. Tällä asetuksella ei ole vaikutusta keskinäistä apua rikosoikeuden alalla koskevien sääntöjen soveltamiseen jäsenvaltioissa.
4. Tässä asetuksessa säädetään myös säännöistä ja menettelyistä, joita sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa tarkoitetun erityisjärjestelmän mukaiseen sähköisesti suoritettavia palveluja koskevien arvonlisäverotietojen vaihtoon sähköisesti ja myös myöhempään tietojen vaihtoon sekä, siltä osin kuin kyseessä ovat tuon erityisjärjestelmän piiriin kuuluvat palvelut, rahansiirtoon jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välillä.
2 artikla
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’keskusyhteystoimistolla’ 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimettyä virastoa, joka pääasiallisesti vastaa yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin hallinnollisen yhteistyön alalla;
b)
’yhteysviranomaisella’ virastoa, joka ei ole keskusyhteystoimisto ja jonka toimivaltainen viranomainen on nimennyt yhteysviranomaiseksi 4 artiklan 2 kohdan nojalla vaihtamaan suoraan tietoja tämän asetuksen perusteella;
c)
’toimivaltaisella virkamiehellä’ virkamiestä, joka on 4 artiklan 3 kohdan nojalla nimetty vaihtamaan suoraan tietoja tämän asetuksen perusteella;
d)
’pyynnön esittävällä viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön esittävää jäsenvaltion keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;
e)
’pyynnön vastaanottavalla viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön vastaanottavaa jäsenvaltion keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;
f)
’yhteisöliiketoimilla’ yhteisönsisäisiä tavaroiden luovutuksia ja palvelujen suorituksia;
g)
’yhteisönsisäisellä tavaroiden luovutuksella’ tavaroiden luovutusta, joka on ilmoitettava direktiivin 2006/112/EY 262 artiklassa säädetyssä yhteenvetoilmoituksessa;
h)
’yhteisönsisäisellä palvelujen suorituksella’ palvelujen suoritusta, joka on ilmoitettava direktiivin 2006/112/EY 262 artiklassa säädetyssä yhteenvetoilmoituksessa;
i)
’tavaroiden yhteisöhankinnalla’ omistajan määräämisvallan saamista irtaimeen aineelliseen omaisuuteen direktiivin 2006/112/EY 20 artiklan mukaisesti;
j)
’arvonlisäverotunnisteella’ direktiivin 2006/112/EY 214, 215 ja 216 artiklassa säädettyä numeroa;
k)
’hallinnollisella tutkimuksella’ kaikkia tarkastuksia, tarkistuksia ja muita toimia, joita jäsenvaltiot suorittavat hoitaessaan arvonlisäverolainsäädännön moitteettomaan soveltamisen varmistamiseen tähtääviä tehtäviään;
l)
’automaattisella tietojenvaihdolla’ ilman edeltävää pyyntöä järjestelmällisesti suoritettua ennalta määriteltyjen tietojen välittämistä toiselle jäsenvaltiolle;
m)
’oma-aloitteisella tietojenvaihdolla’ milloin tahansa ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa satunnaista tietojen ilmoittamista toiselle jäsenvaltiolle;
n)
’henkilöllä’
i)
luonnollista henkilöä,
ii)
oikeushenkilöä,
iii)
jos voimassa olevassa lainsäädännössä sitä edellytetään, oikeustoimikelpoiseksi tunnustettua henkilöiden yhteenliittymää, jolla ei kuitenkaan ole oikeushenkilön oikeudellista asemaa,
iv)
muuta minkä tahansa luonteista tai muotoista oikeudellista järjestelyä, siitä riippumatta, onko se oikeushenkilö, jonka puitteissa suoritetaan liiketoimia, joista kannetaan arvonlisäveroa;
o)
’automatisoidulla pääsyllä’ mahdollisuutta päästä viivytyksettä sähköiseen järjestelmään tiettyihin siellä oleviin tietoihin tutustumiseksi;
p)
’sähköisesti’ tietojen käsittelyyn (mukaan lukien tietojen digitaalinen pakkaaminen) ja tallentamiseen tarkoitetun sähköisen välineistön käyttämistä johtojen välityksellä, radioteitse, optisesti tai muulla sähkömagneettisella menetelmällä;
q)
’CCN/CSI-verkolla’ unionin toimivaltaisten tulli- ja veroviranomaisten välisen kaiken sähköisen tiedonsiirron varmistamiseksi kehittämään yhteiseen tietoliikenneverkkoon, jäljempänä ’CCN’ ja yhteiseen järjestelmien rajapintaan, jäljempänä ’CSI’, perustuvaa yhteistä ympäristöä;
r)
’samanaikaisella tarkastuksella’ yhden tai useamman toisiinsa sidoksissa olevan verovelvollisen verotuksellisen tilanteen yhteen sovitettua tarkastamista, jonka toteuttaa vähintään kaksi yhteisen tai toisiaan täydentävän edun omaavaa osallistuvaa jäsenvaltiota.
2. Direktiivin 2006/112/EY 358, 358 a ja 369 a artiklassa olevia määritelmiä sovelletaan myös tätä asetusta sovellettaessa 1 päivästä tammikuuta 2015.
3 artikla
Toimivaltaisia viranomaisia ovat ne viranomaiset, joiden nimissä tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan joko suoraan tai toimivallan siirron kautta.
Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä joulukuuta 2010 toimivaltainen viranomaisensa, joka huolehtii tämän direktiivin soveltamisesta, ja ilmoitettava komissiolle sen jälkeen viipymättä kaikista mahdollisista sitä koskevista muutoksista.
Komissio saattaa kaikkien toimivaltaisten viranomaisten luettelon jäsenvaltioiden saataville ja julkaisee nämä tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi keskusyhteystoimisto, jolle siirretään pääasiallinen vastuu yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin hallinnollisen yhteistyön alalla. Sen on ilmoitettava tästä komissiolle ja muille jäsenvaltioille. Keskusyhteystoimisto voidaan myös nimetä vastaamaan yhteydenpidosta komissioon.
2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi nimetä yhteysviranomaisia. Keskusyhteystoimiston tehtävänä on pitää näitä yhteysviranomaisia koskeva luettelo ajan tasalla ja asettaa se muiden asianomaisten jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen saataville.
3. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi lisäksi määrittelemiensä edellytysten mukaisesti nimetä toimivaltaisia virkamiehiä, jotka voivat suoraan vaihtaa tietoja tämän asetuksen perusteella. Näin tehdessään se voi rajoittaa tällaisen valtuutuksen alaa. Keskusyhteystoimiston tehtävänä on pitää näitä virkamiehiä koskeva luettelo ajan tasalla ja asettaa se muiden asianomaisten jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen saataville.
4. Virkamiehiä, jotka vaihtavat tietoja 28, 29 ja 30 artiklan nojalla, pidetään joka tapauksessa tähän tarkoitukseen toimivaltaisina virkamiehinä toimivaltaisten viranomaisten määrittelemien edellytysten mukaisesti.
5 artikla
Jos yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies esittää tai vastaanottaa avunpyynnön tai saa vastauksen avunpyyntöön, sen tai hänen on ilmoitettava tästä oman jäsenvaltionsa keskusyhteystoimistolle tämän määrittelemien edellytysten mukaisesti.
6 artikla
Jos yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies saa avunpyynnön, joka edellyttää toimia yhteysviranomaisen tai toimivaltaisen virkamiehen maantieteellisen tai toiminnallisen alueen ulkopuolella, sen tai hänen on välitettävä tällainen pyyntö viipymättä oman jäsenvaltionsa keskusyhteystoimistolle ja ilmoitettava tästä pyynnön esittäneelle viranomaiselle. Tässä tapauksessa 10 artiklassa säädetty määräaika alkaa avunpyynnön keskusyhteystoimistolle välittämistä seuraavana päivänä.
II LUKU
PYYNTÖÖN PERUSTUVA TIETOJEN VAIHTO
1 JAKSO
Tietoja ja hallinnollisia tutkimuksia koskeva pyyntö
7 artikla
1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä 1 artiklassa tarkoitetut tiedot, myös yhden tai useamman konkreettisen tapauksen osalta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tietojen toimittamista varten pyynnön vastaanottava viranomainen teettää tietojen hankkimiseksi tarvittavat hallinnolliset tutkimukset.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi 31 päivään joulukuuta 2014 asti sisältää hallinnollista tutkimusta koskevan perustellun pyynnön. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen katsoo, että hallinnollista tutkimusta ei tarvita, sen on välittömästi ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle syyt tähän.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi 1 päivästä tammikuuta 2015 lukien sisältää tiettyä hallinnollista tutkimusta koskevan perustellun pyynnön. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen katsoo, että mitään hallinnollista tutkimusta ei tarvita, sen on välittömästi ilmoitettava pyynnön esittäneelle viranomaiselle syyt tähän.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi kieltäytyä suorittamasta tutkimusta, joka koskee verovelvollisen ilmoittamia määriä, jotka liittyvät niiden liitteessä I lueteltuihin tavaroiden luovutuksiin tai palvelujen suorituksiin, jotka pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltioon sijoittautunut verovelvollinen on toteuttanut ja jotka verotetaan siinä jäsenvaltiossa, jossa pyynnön esittävä viranomainen on, ainoastaan
a)
54 artiklan 1 kohdassa säädetyillä perusteilla, jotka pyynnön vastaanottava viranomainen on arvioinut 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyttävän, tämän kohdan ja 54 artiklan 1 kohdan yhteisvaikutuksista annettavan hyviä toimintatapoja koskevan ilmoituksen mukaisesti;
b)
54 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyillä perusteilla; tai
c)
sillä perusteella, että pyynnön vastaanottava viranomainen on jo toimittanut pyynnön esittävälle viranomaiselle asianomaista verovelvollista koskevia tietoja, jotka on saatu alle kaksi vuotta aiemmin suoritetussa hallinnollisessa tutkimuksessa.
Jos pyynnön vastaanottava viranomainen kieltäytyy suorittamasta toisessa alakohdassa tarkoitettua hallinnollista tutkimusta a ja b alakohdassa mainituilla perusteilla, sen on kuitenkin ilmoitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle niiden asianomaisten luovutusten ja suoritusten päivämäärät ja arvot, jotka verovelvollinen on toteuttanut kahden edeltävän vuoden aikana pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa.
5. Pyydettyjen tietojen saamiseksi tai pyydettyjen hallinnollisten tutkimusten tekemiseksi pyynnön vastaanottavan viranomaisen tai hallintoviranomaisen, jonka käsiteltäväksi se on asian saattanut, on toimittava kuin se toimisi omaan lukuunsa tai oman maansa jonkin toisen viranomaisen pyynnöstä.
8 artikla
Edellä olevaan 7 artiklaan perustuvat tietoja ja hallinnollisia tutkimuksia koskevat pyynnöt toimitetaan lomakkeella, jonka malli hyväksytään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, paitsi 50 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa tai poikkeustapauksissa, joissa pyyntöön on liitetty selvitys siitä, miksi pyynnön esittävä viranomainen katsoo, ettei vakiolomake sovellu.
9 artikla
1. Pyynnön vastaanottava viranomainen toimittaa pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän pyynnöstä raporttien, todistusten ja muiden mahdollisten asiakirjojen muodossa tai niiden oikeaksi todistettuina jäljennöksinä tai niiden otteina kaikki hankkimansa tai hallussaan olevat asiaankuuluvat tiedot sekä hallinnollisten tutkimusten tulokset.
2. Alkuperäiset asiakirjat toimitetaan ainoastaan, jos se ei ole vastoin siinä jäsenvaltiossa, jossa pyynnön vastaanottava viranomainen sijaitsee, voimassa olevia säännöksiä.
2 JAKSO
Tietojen toimittamisen määräaika
10 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava 7 ja 9 artiklassa tarkoitetut tiedot mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua pyynnön vastaanottamispäivästä.
Jos nämä tiedot ovat jo pyynnön vastaanottavan viranomaisen hallussa, määräaika on kuitenkin enintään kuukausi.
11 artikla
Tietyn tyyppisissä erikoistapauksissa pyynnön vastaanottava viranomainen ja pyynnön esittävä viranomainen voivat sopia määräajoista, jotka poikkeavat 10 artiklassa säädetyistä.
12 artikla
Jos pyynnön vastaanottava viranomainen ei kykene vastaamaan pyyntöön määräajassa, sen on ilmoitettava välittömästi pyynnön esittävälle viranomaiselle kirjallisesti, miksi se ei voi noudattaa määräaikaa ja milloin se katsoo voivansa todennäköisesti vastata.
III LUKU
ILMAN EDELTÄVÄÄ PYYNTÖÄ TAPAHTUVA TIETOJEN VAIHTO
13 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilman edeltävää pyyntöä toimitettava minkä tahansa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 1 artiklassa tarkoitetut tiedot seuraavissa tilanteissa, joissa:
a)
verotuksen on määrä tapahtua määräjäsenvaltiossa ja alkuperäjäsenvaltion toimittamia tietoja tarvitaan määräjäsenvaltion tarkastusjärjestelmän tehokasta toimintaa varten;
b)
jäsenvaltiolla on syytä uskoa, että toisessa jäsenvaltiossa on tapahtunut tai on todennäköisesti tapahtunut arvonlisäverolainsäädännön rikkominen;
c)
toisessa jäsenvaltiossa on verotulojen menetyksen vaara.
2. Ilman edeltävää pyyntöä tapahtuva tietojen vaihto on joko automaattista 14 artiklan mukaisesti tai oma-aloitteista 15 artiklan mukaisesti.
3. Tiedot on toimitettava 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksyttävillä vakiolomakkeilla.
14 artikla
1. Seuraavat seikat on määriteltävä 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen:
a)
automaattisesti vaihdettavien tietojen täsmälliset luokat;
b)
tietojen vaihdon tiheys kuhunkin automaattisesti vaihdettavien tietojen luokkaan kuuluvien tietojen osalta; ja
c)
automaattisen tietojen vaihdon käytännön järjestelyt.
Jäsenvaltio voi pidättyä osallistumasta yhteen tai useampaan luokkaan kuuluvien tietojen automaattiseen vaihtoon, jos tietojen kerääminen tällaista vaihtoa varten edellyttäisi uusien velvollisuuksien asettamista arvonlisäverovelvollisille tai kohtuutonta hallinnollista rasitusta tuolle jäsenvaltiolle.
Jäljempänä 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu komitea tarkastelee kutakin tietoluokkaa koskevan automaattisen tietojen vaihdon tuloksia kerran vuodessa sen varmistamiseksi, että tämäntyyppistä tietojen vaihtoa suoritetaan ainoastaan silloin kun se on tehokkain tapa vaihtaa tietoja.
2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on 1 päivästä tammikuuta 2015 lukien vaihdettava automaattisesti tietoja, joiden avulla kulutusjäsenvaltiot voivat varmistaa, että niiden alueelle sijoittautumattomat verovelvolliset ilmoittavat ja maksavat asiaankuuluvalla tavalla arvonlisäveron televiestintäpalveluista, radio- ja televisiolähetyspalveluista sekä sähköisesti suoritetuista palveluista riippumatta siitä, käyttävätkö kyseiset verovelvolliset direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 3 jaksossa tarkoitettua erityisjärjestelmää. Sijoittautumisjäsenvaltion on ilmoitettava kaikista tietoonsa tulleista epäselvyyksistä kulutusjäsenvaltiolle.
15 artikla
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava oma-aloitteisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tiedossaan olevat 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, joita ei ole toimitettu 14 artiklassa tarkoitetun automaattisen tiedonvaihdon puitteissa ja joiden ne katsovat voivan olla hyödyksi näille toimivaltaisille viranomaisille.
IV LUKU
PALAUTE
16 artikla
Jos toimivaltainen viranomainen antaa tietoja 7 tai 15 artiklan mukaisesti, se voi pyytää tiedot saanutta toimivaltaista viranomaista antamaan tätä koskevaa palautetta. Jos tällainen pyyntö esitetään, tiedot saaneen toimivaltaisen viranomaisen on, sanotun vaikuttamatta sen jäsenvaltiossa sovellettaviin verosalaisuutta ja tietosuojaa koskeviin sääntöihin ja edellyttäen, että tästä ei aiheudu kohtuutonta hallinnollista rasitusta, lähetettävä palaute mahdollisimman pian. Käytännön järjestelyt määritetään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
V LUKU
YKSITTÄISTEN TIETOJEN TALLETTAMINEN JA VAIHTO
17 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on talletettava sähköisessä järjestelmässä seuraavat tiedot:
a)
direktiivin 2006/112/EY XI osaston 6 luvun mukaisesti keräämänsä tiedot;
b)
direktiivin 2006/112/EY 213 artiklan mukaisesti kerätyt tiedot sellaisten henkilöiden henkilöllisyydestä, toiminnasta, oikeudellisesta muodosta ja osoitteesta, joille se on antanut arvonlisäverotunnisteen, ja päivä, jona tämä tunniste on myönnetty;
c)
tiedot sen antamista arvonlisäverotunnisteista, joiden voimassaolo on lakannut, ja päivä, jona niiden voimassaolo on lakannut; ja
d)
direktiivin 2006/112/EY 360, 361, 364 ja 365 artiklan mukaisesti keräämänsä tiedot sekä 1 päivästä tammikuuta 2015 tiedot, jotka se kerää mainitun direktiivin 369 c, 369 f ja 369 g artiklan nojalla.
2. Edellä 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettuja tietoja koskevaa automatisoitua pyyntöä koskevat tekniset yksityiskohdat hyväksytään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
18 artikla
Jotta 17 artiklassa tarkoitettuja tietoja voidaan käyttää tässä asetuksessa säädetyissä menettelyissä, niiden on oltava saatavilla vähintään viisi vuotta sen ensimmäisen kalenterivuoden päättymisestä, jona ne on asetettava saataville.
19 artikla
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että 17 artiklassa tarkoitetussa sähköisessä järjestelmässä saatavilla olevat tiedot ovat ajan tasalla sekä aukottomia ja täsmällisiä.
Jäljempänä 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen vahvistetaan perusteet, joilla määritetään, mitkä muutokset eivät ole asiaankuuluvia, olennaisia tai hyödyllisiä ja joita siten ei tarvitse tehdä.
20 artikla
1. Kaikki 17 artiklassa tarkoitetut tiedot on syötettävä viipymättä sähköiseen järjestelmään.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, 17 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tiedot on syötettävä sähköiseen järjestelmään viimeistään kuukauden kuluttua sen kauden päättymisestä, jota kyseiset tiedot koskevat.
3. Poiketen siitä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, jos sähköisessä järjestelmässä olevia tietoja on oikaistava tai jos siihen on lisättävä tietoja 19 artiklan mukaisesti, kyseiset tiedot on syötettävä viimeistään kuukauden kuluttua sen kauden päättymisestä, jonka aikana kyseiset tiedot on kerätty.
21 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion on myönnettävä toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle automatisoitu pääsy 17 artiklan mukaisesti talletettuihin tietoihin.
2. Edellä 17 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista tiedoista on oltava saatavilla vähintään seuraavat:
a)
arvonlisäverotunnisteet, jotka tiedot vastaanottava jäsenvaltio on antanut;
b)
niiden tavaroiden yhteisönsisäisten luovutusten kokonaisarvo ja niiden palvelujen yhteisönsisäisten suoritusten kokonaisarvo, jotka tiedot antavassa jäsenvaltiossa arvonlisäverotunnisteen saaneet toimijat ovat myyneet a alakohdassa tarkoitetun arvonlisäverotunnisteen haltijoille;
c)
niiden henkilöiden arvonlisäverotunnisteet, jotka ovat toteuttaneet b alakohdassa tarkoitettuja tavaroiden luovutuksia ja palvelujen suorituksia;
d)
kunkin c alakohdassa tarkoitetun henkilön kullekin a alakohdassa tarkoitetun arvonlisäverotunnisteen haltijalle toteuttamien b alakohdassa tarkoitettujen tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten kokonaisarvo;
e)
kunkin c alakohdassa tarkoitetun henkilön kullekin jonkin muun jäsenvaltion antaman arvonlisäverotunnisteen haltijalle toteuttamien b alakohdassa tarkoitettujen tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten kokonaisarvo seuraavin edellytyksin:
i)
pääsy liittyy epäillyn petoksen tutkintaan;
ii)
pääsy tapahtuu sellaisen 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun Eurofisc-yhteysvirkamiehen välityksellä, jolla on sähköisten järjestelmien henkilökohtainen käyttäjätunnus, joka mahdollistaa pääsyn näihin tietoihin; ja
iii)
pääsy on mahdollinen vain yleisenä virka-aikana.
Edellä b, d ja e alakohdassa tarkoitetut arvot on ilmoitettava tiedot toimittavan jäsenvaltion valuutan määräisinä ja direktiivin 2006/112/EY 263 artiklan mukaisesti kullekin verovelvolliselle vahvistetun yhteenvetoilmoituksen antamista koskevan kauden osalta.
22 artikla
1. Tarjotakseen veroviranomaisille kohtuulliset takeet 17 artiklassa tarkoitetussa sähköisessä järjestelmässä saatavilla olevien tietojen laadusta ja luotettavuudesta jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tiedot, jotka verovelvolliset samoin kuin oikeushenkilöt, jotka eivät ole verovelvollisia, ovat toimittaneet rekisteröityäkseen arvonlisäverotarkoituksiin direktiivin 2006/112/EY 214 artiklan mukaisesti, ovat jäsenvaltioiden arvion mukaan täydelliset ja täsmälliset.
Jäsenvaltioiden on toteutettava riskinarviointinsa tulosten edellyttämät menettelyt näiden tietojen tarkistamiseksi. Tarkistukset on tehtävä pääsääntöisesti ennen arvonlisäverotarkoituksiin rekisteröintiä tai, jos ennen rekisteröintiä tehdään ainoastaan alustavia tarkistuksia, viimeistään kuuden kuukauden kuluttua tällaisesta rekisteröimisestä.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle toimenpiteet, jotka on toteutettu kansallisella tasolla tietojen laatua ja luotettavuutta koskevien tavoitteiden varmistamiseksi 1 kohdan mukaisesti.
23 artikla
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2006/211/EY 214 artiklassa tarkoitettu arvonlisäverotunniste on merkitty pätemättömäksi tämän artiklan 17 artiklassa tarkoitettuun sähköiseen järjestelmään ainakin seuraavissa tilanteissa:
a)
arvonlisäverotusta varten rekisteröityneet henkilöt ovat ilmoittaneet lopettaneensa direktiivin 2006/112/EY 9 artiklassa määritellyn liiketoiminnan harjoittamisen tai joiden toimivaltainen veroviranomainen katsoo lopettaneen liiketoiminnan harjoittamisen. Veroviranomainen voi olettaa henkilön lopettaneen liiketoiminnan harjoittamisen erityisesti silloin, kun tämä on pyynnöstä huolimatta jättänyt antamatta arvonlisävero- ja yhteenvetoilmoitukset vuoden ajalta siitä, kun ensimmäisen toimittamatta jääneen ilmoituksen toimittamista koskeva määräaika meni umpeen. Henkilölle on annettava mahdollisuus osoittaa liiketoiminnan harjoittaminen muilla keinoin.
b)
henkilöitä jotka ovat ilmoittaneet vääriä tietoja saadakseen arvonlisäverotunnisteen tai jättäneet ilmoittamatta niitä koskevien tietojen muutokset ja, jos verohallinto olisi tiennyt asiasta, se olisi evännyt arvonlisäverotarkoituksiin rekisteröimisen tai peruuttanut arvonlisäverotunnisteen.
24 artikla
Jos jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset 17-21 artiklaa soveltaessaan vaihtavat tietoja keskenään sähköisessä muodossa, niiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 55 artiklan noudattamisen varmistamiseksi.
Jäsenvaltiot vastaavat kaikilta osin järjestelmiensä kehittämisestä sellaisiksi, että niiden välityksellä voidaan vaihtaa näitä tietoja CCN/CSI-verkkoa käyttäen.
VI LUKU
HALLINNOLLISTA TIEDOKSIANTOA KOSKEVA PYYNTÖ
25 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on annettava pyynnön esittävän viranomaisen pyynnöstä vastaanottajalle tiedoksi kaikki toimivaltaisten viranomaisten asiakirjat ja päätökset, jotka koskevat arvonlisäverolainsäädännön soveltamista pyynnön esittävän viranomaisen kotipaikkajäsenvaltiossa, noudattaen siinä jäsenvaltiossa, jossa pyynnön vastaanottava viranomainen sijaitsee, voimassa olevia vastaavien asiakirjojen tiedoksi antamista koskevia säännöksiä.
26 artikla
Tiedoksiantamista koskevassa pyynnössä, jossa on mainittava tiedoksi annettavan asiakirjan tai päätöksen aihe, on ilmoitettava vastaanottajan nimi, osoite ja muut mahdollisesti tämän yksilöimiseksi tarvittavat tiedot.
27 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava viipymättä pyynnön esittävälle viranomaiselle toimistaan tiedoksiantamista koskevan pyynnön suhteen, erityisesti päivä, jona päätös tai asiakirja on annettu tiedoksi vastaanottajalle.
VII LUKU
LÄSNÄOLO VIRASTOISSA JA OSALLISTUMINEN HALLINNOLLISIIN TUTKIMUKSIIN
28 artikla
1. Pyynnön esittävän viranomaisen valtuuttamat toimivaltaiset virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla 1 artiklassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi läsnä pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion hallintovirkamiesten virastoissa tai muissa paikoissa, joissa nämä viranomaiset suorittavat tehtäviään. Jos pyydetyt tiedot sisältyvät asiakirjoihin, jotka ovat pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiesten saatavilla, pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehille on annettava niistä jäljennökset.
2. Pyynnön esittävän viranomaisen nimeämät toimivaltaiset virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja viimeksi mainitun vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla läsnä pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion alueella toteutetuissa hallinnollisissa tutkimuksissa 1 artiklassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi. Ainoastaan pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehet suorittavat nämä hallinnolliset tutkimukset. Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehet eivät saa käyttää pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehille myönnettyjä tarkastusvaltuuksia. Heillä on kuitenkin oikeus päästä samoihin toimitiloihin ja saada käyttöönsä samat asiakirjat kuin pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiehet viimeksi mainittujen välityksellä, mutta vain kyseistä hallinnollista tutkimusta varten.
3. Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiesten, jotka 1 ja 2 kohdan mukaisesti ovat läsnä toisessa jäsenvaltiossa, on milloin tahansa voitava esittää kirjallinen valtuutus, josta ilmenee heidän henkilöllisyytensä ja virka-asemansa.
VIII LUKU
SAMANAIKAISET TARKASTUKSET
29 artikla
Jäsenvaltiot voivat sopia samanaikaisten tarkastusten suorittamisesta aina, kun ne katsovat, että tällaiset tarkastukset ovat tehokkaampia kuin vain yhden jäsenvaltion suorittamat tarkastukset.
30 artikla
1. Jäsenvaltion on yksilöitävä itsenäisesti verovelvolliset, joiden osalta se aikoo ehdottaa samanaikaista tarkastusta. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat muiden jäsenvaltioiden, joita asia koskee, toimivaltaisille viranomaisille samanaikaisten tarkastusten kohteiksi ehdotetut tapaukset. Se perustelee valintansa toimittamalla mahdollisuuksien mukaan tiedot, joiden perusteella se päätyi valintaansa. Se ilmoittaa ajanjakson, jona tarkastukset olisi suoritettava.
2. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jolle samanaikaista tarkastusta on ehdotettu, ilmoittaa vastaavalle toisen jäsenvaltion viranomaiselle suostumuksestaan tarkastukseen tai ilmoittaa sille perustellun kieltäytymisensä pääsääntöisesti kahden viikon mutta viimeistään kuukauden kuluessa ehdotuksen vastaanottamisesta.
3. Kukin asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltainen viranomainen nimeää edustajan, jonka tehtävänä on tarkastuksen johto ja yhteensovittaminen.
IX LUKU
TIETOJEN ANTAMINEN VEROVELVOLLISILLE
31 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten on huolehdittava siitä, että henkilöillä, joita yhteisönsisäiset tavaroiden luovutukset tai palvelujen suoritukset koskevat, sekä sijoittautumattomilla verovelvollisilla, jotka suorittavat televiestintäpalveluja, radio- ja televisiolähetyspalveluja ja sähköisesti suoritettavia palveluja, erityisesti niitä, joita tarkoitetaan direktiivin 2006/112/EY liitteessä II, on oikeus saada tällaisia liiketoimia varten vahvistus sähköisesti kenen tahansa tietyn henkilön arvonlisäverotunnisteen voimassaolosta sekä siihen liittyvästä nimestä ja osoitteesta. Näiden tietojen on oltava yhdenmukaiset 17 artiklassa tarkoitettujen samojen tietojen kanssa.
2. Kunkin jäsenvaltion on kansallisten tietosuojasääntöjensä mukaisesti vahvistettava sähköisesti sen henkilön nimi ja osoite, jolle tunniste on annettu.
3. Direktiivin 2006/112/EY 357 artiklassa säädetyn ajanjakson aikana ei 1 kohtaa sovelleta sijoittautumattomiin verovelvollisiin, jotka suorittavat televiestintäpalveluja tai radio- ja televisiolähetyspalveluja.
32 artikla
1. Komissio julkaisee jäsenvaltioiden ilmoittamien tietojen perusteella internetsivustollaan kussakin jäsenvaltiossa direktiivin 2006/112/EY XI osaston 3 luvun täytäntöönpanemiseksi annetut säännökset yksityiskohtaisina.
2. Toimitettavien tietojen yksityiskohdat sekä muoto, jossa nämä tiedot annetaan, päätetään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
X LUKU
EUROFISC
33 artikla
1. Arvonlisäveropetosten torjumiseksi tehtävän monenvälisen yhteistyön edistämiseksi ja helpottamiseksi tässä luvussa perustetaan kohdennettujen tietojen nopeaan jäsenvaltioiden väliseen vaihtoon tarkoitettu verkosto, jäljempänä ’Eurofisc’.
2. Jäsenvaltioiden on Eurofiscin puitteissa
a)
perustettava monenvälinen varhaisvaroitusjärjestelmä arvonlisäveropetosten torjuntaa varten;
b)
sovitettava yhteen kohdennettujen tietojen nopeaa monenvälistä tietojen vaihtoa aloilla, joilla Eurofisc toimii, jäljempänä ’Eurofiscin työalat’;
c)
sovitettava yhteen osallistuvien jäsenvaltioiden Eurofisc-yhteysvirkamiesten työtä vastaanotettujen varoitusten käsittelemiseksi.
34 artikla
1. Jäsenvaltiot osallistuvat Eurofiscin työaloihin valintansa mukaan ja ne voivat myös päättää lopettaa osallistumisensa;
2. Jäsenvaltioiden, jotka ovat päättäneet osallistua johonkin Eurofiscin työalaan, on osallistuttava aktiivisesti monenväliseen kohdennettujen tietojen vaihtoon kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden välillä;
3. Vaihdettujen tietojen on oltava luottamuksellisia siten kuin 55 artiklassa säädetään.
35 artikla
Komissio antaa Eurofiscille teknistä ja logistista tukea. Komissiolla ei ole pääsyä 1 artiklassa tarkoitettuihin tietoihin, joita voidaan vaihtaa Eurofiscissä.
36 artikla
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on nimettävä ainakin yksi Eurofisc-yhteysvirkamies. Eurofisc-yhteysvirkamiehet ovat 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja toimivaltaisia virkamiehiä, jotka suorittavat 33 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä. Yhteysvirkamiehet ovat ainoastaan kansallisen hallintonsa alaisia.
2. Eurofiscin johonkin työalaan osallistuvien jäsenvaltioiden yhteysvirkamiesten, jäljempänä ’osallistuvat Eurofisc-yhteysvirkamiehet’, on nimettävä koordinaattori, jäljempänä ’Eurofiscin työalakoordinaattori’, osallistuvien Eurofisc-yhteysvirkamiesten joukosta rajoitetutuksi kaudeksi. Eurofiscin työalakoordinaattorit:
a)
kokoavat ja lajittelevat osallistuvilta Eurofisc-yhteysvirkamiehiltä saadut tiedot ja asettavat kaikki tiedot muiden osallistuvien Eurofisc-yhteysvirkamiesten saataville. Tiedot vaihdetaan sähköisesti;
b)
varmistavat, että osallistuvilta Eurofisc-yhteysvirkamiehiltä saadut tiedot käsitellään työalaan osallistuvien kesken sovitulla tavalla ja asettavat tulokset osallistuvien Eurofisc-yhteysvirkamiesten saataville;
c)
antavat palautetta osallistuville Eurofisc-yhteysvirkamiehille.
37 artikla
Eurofiscin työalakoordinaattorit toimittavat 58 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle vuosittain kaikkia työaloja koskevan kertomuksen.
XI LUKU
DIREKTIIVIN 2006/112/EY XII OSASTON 6 LUVUN ERITYISJÄRJESTELMIÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
1 JAKSO
31 päivään joulukuuta 2014 sovellettavat säännökset
38 artikla
Jäljempänä olevia säännöksiä sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädettyjen erityisjärjestelmien osalta. Kyseisen direktiivin 358 artiklan määritelmiä sovelletaan myös tätä lukua sovellettaessa.
39 artikla
1. Tiedot, jotka yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on toimintaansa aloittaessaan annettava tunnistamisjäsenvaltiolle direktiivin 2006/112/EY 361 artiklan nojalla, on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona tiedot saatiin yhteisöön sijoittautumattomalta verovelvolliselta. Samoin on muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ilmoitettava annettu tunnistenumero. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien tietojen toimittamisessa käytettävä yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen poistetaan tunnistamisrekisteristä.
40 artikla
1. Veroilmoitus yhdessä direktiivin 2006/112/EY 365 artiklassa tarkoitettujen tietojen kanssa on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava nämä tiedot sähköisesti asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jonka aikana veroilmoitus vastaanotettiin. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet veroilmoituksen tekemistä muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa verokauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Tekniset yksityiskohdat, joita tietojen toimittamiseen on sovellettava, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava sähköisesti kulutusjäsenvaltiolle tiedot, joita tarvitaan kunkin maksun yhdistämiseksi asiaankuuluvan neljännesvuoden veroilmoitukseen.
41 artikla
1. Tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että sijoittautumattoman verovelvollisen maksama määrä siirretään sen kulutusjäsenvaltion nimeämälle euromääräiselle pankkitilille, jolle maksu kuuluu. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet maksujen suorittamista muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa kertomuskauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Siirto on tehtävä viimeistään kymmenentenä päivänä sen kuukauden päättymisen jälkeen, jonka aikana maksu vastaanotettiin.
2. Jos sijoittautumaton verovelvollinen ei maksa kannettavaa veroa kokonaisuudessaan, tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että maksu siirretään kulutusjäsenvaltioille suhteutettuna kussakin jäsenvaltiossa kannettavan veron määrään. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava tästä sähköisesti kulutusjäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
42 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille asiaankuuluvat pankkitilien numerot maksujen vastaanottamista varten 41 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava yleisen verokannan muutokset viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle.
2 JAKSO
1 päivästä tammikuuta 2015 sovellettavat säännökset
43 artikla
Jäljempänä olevia säännöksiä sovelletaan direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvussa säädettyjen erityisjärjestelmien osalta.
44 artikla
1. Tiedot, jotka yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen on toimintaansa aloittaessaan annettava tunnistamisjäsenvaltiolle direktiivin 2006/112/EY 361 artiklan nojalla, on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava 1 kohdassa tarkoitetut tiedot sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona tiedot saatiin yhteisöön sijoittautumattomalta verovelvolliselta. Vastaavat tiedot direktiivin 2006/112/EY 369 b artiklan mukaista erityisjärjestelmää käyttävän verovelvollisen tunnistamiseksi on toimitettava 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jona verovelvollinen ilmoitti tämän erityisjärjestelmän mukaisen verollisen toimintansa alkamisesta. Annettu tunnistenumero on samalla tavoin ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien tietojen toimittamisessa käytettävä yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen tai kulutusjäsenvaltioon sijoittautumaton verovelvollinen poistetaan erityisjärjestelmästä.
45 artikla
1. Veroilmoitus yhdessä direktiivin 2006/112/EY 365 artiklassa ja 369 g artiklassa tarkoitettujen tietojen kanssa on toimitettava sähköisesti. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava nämä tiedot sähköisesti asianomaisen kulutusjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 10 päivän kuluessa sen kuukauden päättymisestä, jonka aikana veroilmoitus vastaanotettiin. Direktiivin 2006/112/EY 369 g artiklan toisen kohdan mukaiset tiedot on toimitettava myös asianomaisen sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet veroilmoituksen tekemistä muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa verokauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Tekniset yksityiskohdat, joita tietojen toimittamiseen on sovellettava, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Tunnistamisjäsenvaltion on toimitettava sähköisesti kulutusjäsenvaltiolle tiedot, jotka tarvitaan kunkin maksun yhdistämiseksi asiaankuuluvan neljännesvuoden veroilmoitukseen.
46 artikla
1. Tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että yhteisöön sijoittautumattoman verovelvollisen maksama määrä siirretään sen kulutusjäsenvaltion nimeämälle euromääräiselle pankkitilille, jolle maksu kuuluu. Jäsenvaltioiden, jotka ovat edellyttäneet maksujen suorittamista muuna kansallisena valuuttana kuin euroina, on muunnettava summat euromääräisiksi käyttäen valuuttakurssia, joka on voimassa kertomuskauden viimeisenä päivänä. Muuntamisessa on käytettävä Euroopan keskuspankin kyseiselle päivälle julkaisemia valuuttakursseja tai, jos kursseja ei ole julkaistu tuona päivänä, seuraavan julkaisupäivän valuuttakursseja. Siirto on tehtävä viimeistään kymmenentenä päivänä sen kuukauden päättymisen jälkeen, jonka aikana maksu vastaanotettiin.
2. Jos yhteisöön sijoittautumaton verovelvollinen ei maksa kannettavaa veroa kokonaisuudessaan, tunnistamisjäsenvaltion on varmistettava, että maksu siirretään kulutusjäsenvaltioille suhteutettuna kussakin jäsenvaltiossa kannettavan veron määrään. Tunnistamisjäsenvaltion on ilmoitettava tästä sähköisesti kulutusjäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
3. Niiden maksujen osalta, jotka siirretään kulutusjäsenvaltioon direktiivin 2006/112/EY XII osaston 6 luvun 3 jaksossa säädetyn erityisjärjestelmän mukaisesti, tunnistamisjäsenvaltiolla on oikeus pidättää 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista määristä
a)
1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen 31 päivään joulukuuta 2016 saakka 30 prosenttia,
b)
1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen 31 päivään joulukuuta 2018 saakka 15 prosenttia,
c)
1 päivästä tammikuuta 2019 alkaen 0 prosenttia.
47 artikla
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille asiaankuuluvat pankkitilien numerot maksujen vastaanottamista varten 46 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viipymättä sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle televiestintä-, radio- ja televisiolähetyspalvelujen sekä sähköisten palvelujen suorittamiseen sovellettavan verokannan muutokset.
XII LUKU
TIETOJEN VAIHTO JA SÄILYTTÄMINEN, KUN SOVELLETAAN ARVONLISÄVERON PALAUTUSMENETTELYÄ VEROVELVOLLISIIN, JOTKA EIVÄT OLE SIJOITTAUTUNEET PALAUTUSJÄSENVALTIOON VAAN MUUHUN JÄSENVALTIOON
48 artikla
1. Kun sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen vastaanottaa direktiivin 2008/9/EY 5 artiklan mukaisen arvonlisäveron palautushakemuksen ja jos kyseisen direktiivin 18 artiklaa ei sovelleta, sen on 15 kalenteripäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta toimitettava se sähköisesti kunkin asianomaisen palautusjäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ja vahvistettava, että direktiivin 2008/9/EY 2 artiklan 5 alakohdan määritelmän mukainen hakija on arvonlisäverovelvollinen ja että tämän henkilön antama arvonlisäverotunniste tai verorekisterinumero on voimassa palautusajanjaksolla.
2. Kunkin palautusjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kaikki direktiivin 2008/9/EY 9 artiklan 2 kohdan nojalla vaatimansa tiedot. Tekniset yksityiskohdat, mukaan lukien tietojen toimittamisessa käytettävä yhteinen sähköinen viesti, määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
3. Kunkin palautusjäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava sähköisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jos se haluaa käyttää direktiivin 2008/9/EY 11 artiklan mukaista mahdollisuutta vaatia hakijaa toimittamaan kuvauksen liiketoiminnastaan yhdenmukaistettuja koodeja käyttäen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut yhdenmukaistetut koodit määritellään tämän asetuksen 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen ja tilastollisen toimialaluokituksen NACE Rev. 2 vahvistamisesta 20 päivänä joulukuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1893/2006 (8) vahvistetun NACE-luokituksen pohjalta.
XIII LUKU
SUHTEET KOMISSIOON
49 artikla
1. Jäsenvaltiot ja komissio tarkastelevat ja arvioivat tässä asetuksessa säädettyjen hallinnollista yhteistyötä koskevien järjestelyjen toimivuutta. Komissio kokoaa yhteen jäsenvaltioiden kokemukset parantaakseen näiden järjestelyjen toimivuutta.
2. Jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle kaikki käytettävissä olevat tiedot, joilla on merkitystä niiden soveltaessa tätä asetusta.
3. Tämän asetuksen arvioimiseen tarvittavien tilastotietojen luettelo määritellään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Jäsenvaltiot toimittavat kyseiset tiedot komissiolle siltä osin kuin niitä on saatavilla ja kuin tästä ei todennäköisesti aiheudu kohtuutonta hallinnollista rasitetta.
4. Tämän hallinnollisen yhteistyön järjestelmän tehokkuuden arvioimiseksi veronkierron ja veron välttämisen torjunnassa jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle kaikkia muita 1 artiklassa tarkoitettuja tietoja.
5. Komissio ilmoittaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut tiedot muille jäsenvaltioille, joita asia koskee.
6. Sen lisäksi, mitä muissa tämän asetuksen säännöksissä edellytetään, komissio toimittaa tarvittaessa jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille kaikki mahdolliset tiedot, joiden avulla nämä viranomaiset voisivat torjua arvonlisäpetoksia heti, kun se on saanut sellaiset tiedot haltuunsa.
7. Komissio voi antaa jäsenvaltion pyynnöstä asiantuntija-apuaan, teknistä tai logistista apua, tai mitä tahansa muuta tukea tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi.
XIV LUKU
SUHTEET KOLMANSIIN MAIHIN
50 artikla
1. Kun jokin kolmas maa ilmoittaa tietoja jonkin jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, tämä voi toimittaa ne sellaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joille nämä tiedot saattavat olla kiinnostavia, ja joka tapauksessa tätä pyytävien jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, mikäli virka-apujärjestelyt kyseisen kolmannen maan kanssa sallivat sen.
2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat kansallisia henkilötietojen toimittamista kolmansille maille koskevia säännöksiään noudattaen toimittaa tämän asetuksen mukaisesti saadut tiedot kolmannelle maalle edellyttäen, että seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
jäsenvaltion, josta tiedot ovat peräisin, toimivaltaiset viranomaiset ovat suostuneet tietojen toimittamiseen; ja
b)
kyseinen kolmas maa on sitoutunut yhteistyöhön, joka on tarpeen näytön keräämiseksi arvonlisäverolainsäädännön vastaisiksi epäiltyjen liiketoimien lainvastaisuudesta.
XV LUKU
TIETOJENVAIHDON EDELLYTYKSET
51 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla annettavat tiedot toimitetaan mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen hyväksyttävien järjestelyjen mukaisesti.
2. Jos pyyntöä ei ole kokonaisuudessaan tehty sähköistä järjestelmää käyttäen, pyynnön vastaanottavan viranomaisen on lähetettävä sähköinen vahvistus pyynnön vastaanottamisesta viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään viiden työpäivän kuluttua vastaanottamisesta.
Jos viranomainen on vastaanottanut pyynnön tai tietoja, joita ei ole tarkoitettu sille, sen on lähetettävä lähettäjälle sähköisesti varoitusviesti viipymättä ja joka tapauksessa viimeistään viiden työpäivän kuluttua vastaanottamisesta.
52 artikla
Avunpyynnöt, mukaan lukien pyynnöt tiedoksi antamisesta, ja niihin liitetyt asiakirjat voidaan laatia millä tahansa pyynnön vastaanottavan ja sen esittävän viranomaisen kesken sovitulla kielellä. Mainittuihin pyyntöihin on liitettävä käännös pyynnön vastaanottavan viranomaisen kotipaikkajäsenvaltion viralliselle kielelle tai yhdelle sen virallisista kielistä ainoastaan erityistapauksissa, kun pyynnön vastaanottanut viranomainen perustelee tällaista käännöstä koskevan pyyntönsä.
53 artikla
Komission ja jäsenvaltioiden on varmistettava, että käytettävissä ovat sellaiset nykyiset tai uudet viestintä- ja tiedonvaihtojärjestelmät, joita tässä asetuksessa esitetty tietojenvaihto edellyttää. Palvelutasosopimuksesta, jolla varmistetaan komission ja jäsenvaltioiden näiden viestintä- ja tiedonvaihtojärjestelmien toimintaa varten toimittamien palvelujen tekninen laatu ja määrä, päätetään 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Komissio vastaa tämän jäsenvaltioiden välisen tietojenvaihdon edellyttämän CCN/CSI-verkon kehittämisestä. Jäsenvaltiot vastaavat järjestelmiensä kehittämisestä siten, että tämä tietojen vaihto on mahdollista CCN/CSI-verkkoa käyttäen.
Jäsenvaltioiden on luovuttava kaikista tämän asetuksen soveltamisesta johtuvia kustannuksia koskevista korvausvaatimuksista lukuun ottamatta niitä, jotka koskevat asiantuntijoille tarvittaessa maksettuja palkkioita.
54 artikla
1. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisen on toimitettava pyynnön esittävälle toisen jäsenvaltion viranomaiselle 1 artiklassa tarkoitetut tiedot edellyttäen, että
a)
pyynnön esittävän viranomaisen tietopyyntöjen määrä ja luonne tiettynä ajanjaksona eivät aiheuta pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle kohtuutonta hallinnollista rasitusta;
b)
pyynnön esittävä viranomainen on käyttänyt kaikki tavanomaiset tietolähteet, joita se kyseisissä olosuhteissa on voinut käyttää, pyydettyjen tietojen saamiseksi vaarantamatta tavoitellun lopputuloksen saavuttamista.
2. Tämä asetus ei velvoita tekemään selvityksiä tai antamaan tiettyä tapausta koskevia tietoja silloin, kun sen jäsenvaltion, jonka olisi annettava tiedot, lainsäädännön tai hallinnollisen käytännön mukaan jäsenvaltio ei saa tehdä näitä selvityksiä eikä koota tai käyttää näitä tietoja kyseisen jäsenvaltion omiin tarpeisiin.
3. Pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi kieltäytyä antamasta tietoja, jos pyynnön esittävä jäsenvaltio ei voi oikeudellisista syistä toimittaa vastaavia tietoja. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kieltäytymisen syyt.
4. Tietojen antamisesta voidaan kieltäytyä, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden taikka kaupallisen menettelyn ilmaisemiseen tai sellaisten tietojen ilmaisemiseen, joiden ilmaiseminen olisi yleisen järjestyksen vastaista.
5. Edellä olevaa 2, 3 ja 4 kohtaa ei saa missään tapauksessa tulkita siten, että niillä valtuutettaisiin jäsenvaltion pyynnön vastaanottava viranomainen kieltäytymään toimittamasta tietoja verovelvollisesta, jolle on annettu arvonlisäverotunniste pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa, pelkästään siitä syystä, että kyseiset tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, nimetyn henkilön taikka asiamiehenä tai uskottuna miehenä toimivan henkilön hallussa tai sen vuoksi, että ne liittyvät omistusosuuksiin oikeushenkilössä.
6. Pyynnön vastaanottava viranomainen ilmoittaa pyynnön esittävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi avunpyyntöä ei voida täyttää.
7. Avunpyynnön edellytyksenä oleva vähimmäismäärä voidaan hyväksyä 58 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.
55 artikla
1. Tämän asetuksen nojalla missä tahansa muodossa ilmoitettuja tai kerättyjä tietoja, mukaan lukien tiedot, jotka ovat virkamiehen saatavilla VII luvussa, VIII luvussa ja X luvussa säädetyissä olosuhteissa ja tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa, koskee salassapitovelvollisuus, ja niihin on sovellettava tiedot vastaanottavan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä samankaltaisille tiedoille säädettyä tietosuojaa sekä vastaavia unionin viranomaisiin sovellettavia säännöksiä. Näitä tietoja voidaan käyttää ainoastaan tässä asetuksessa säädetyissä olosuhteissa.
Näitä tietoja voidaan käyttää verojen määräämiseen, kantoon tai hallinnolliseen valvontaan.
Tietoja voidaan käyttää myös keskinäisestä avunannosta tiettyihin maksuihin, tulleihin, veroihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 26 päivänä toukokuuta 2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/55/EY (9) 2 artiklassa tarkoitettujen muiden maksujen, tullien ja verojen määräämiseen.
Niitä voidaan lisäksi käyttää verolainsäädännön rikkomisesta johtuvassa oikeudellisessa menettelyssä, joka voi johtaa seuraamuksiin, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta yleisiin sääntöihin ja oikeudellisiin määräyksiin, jotka koskevat vastaajan ja todistajien oikeuksia tällaisissa menettelyissä.
2. Nämä tiedot voivat olla komission tietotekniikan turvallisuusvastaavan asianmukaisesti valtuuttamien henkilöiden käytettävissä vain, jos yhteinen tietoliikenneverkko / yhteinen järjestelmien rajapinta (CCN/CSI) -järjestelmän huolto, ylläpito ja kehittäminen edellyttävät sitä.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tiedot toimittavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on sallittava näiden tietojen käyttö muihin tarkoituksiin pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa, jos tietojen käyttö vastaaviin tarkoituksiin on pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan sallittua.
4. Jos pyynnön esittävä viranomainen katsoo pyynnön vastaanottaneelta viranomaiselta saamiensa tietojen voivan olla hyödyksi jonkin muun jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, se voi toimittaa ne sille. Sen on ilmoitettava asiasta etukäteen pyynnön vastaanottaneelle viranomaiselle. Pyynnön vastaanottanut viranomainen voi vaatia, että tietojen toimittaminen kolmannelle osapuolelle edellyttää sen etukäteen antamaa suostumusta.
5. Tässä asetuksessa tarkoitettuihin tietojen tallentamiseen ja vaihtoon on sovellettava direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanosäännöksiä. Jäsenvaltioiden on kuitenkin tämän asetuksen asianmukaiseksi soveltamiseksi rajoitettava direktiivin 95/46/EY 10 artiklassa, 11 artiklan 1 kohdassa sekä 12 ja 21 artiklassa tarkoitettujen velvollisuuksien ja oikeuksien soveltamisalaa siinä määrin kuin se on tarpeen mainitun direktiivin 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen etujen turvaamiseksi.
56 artikla
Pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset elimet voivat käyttää kaikkia pyynnön vastaanottavan viranomaisen edustajien saamia ja pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän asetuksen edellyttämänä apuna toimitettuja selvityksiä, lausuntoja ja kaikkia muita asiakirjoja tai niiden oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai otteita näyttönä samaan tapaan kuin vastaavia kyseisen maan jonkin toisen viranomaisen toimittamia asiakirjoja.
57 artikla
1. Tätä asetusta sovellettaessa jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla
a)
varmistetaan tehokas sisäinen koordinointi toimivaltaisten viranomaisten välillä;
b)
saadaan aikaan suora yhteistyö erityisesti tähän koordinointiin valtuutettujen viranomaisten välillä;
c)
varmistetaan tässä asetuksessa säädetyn tietojenvaihtojärjestelmän moitteeton toiminta.
2. Komissio toimittaa mahdollisimman nopeasti kullekin jäsenvaltiolle ne saamansa tiedot, jotka se voi toimittaa.
XVI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
58 artikla
1. Komissiota avustaa hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea.
2. Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 5 ja 7 artiklaa ottaen huomioon mainitun päätöksen 8 artiklan säännökset.
Päätöksen 1999/468/EY 5 artiklan 6 kohdassa säädetyksi määräajaksi vahvistetaan kolme kuukautta.
59 artikla
1. Komissio antaa viimeistään 1 päivänä marraskuuta 2013 ja sen jälkeen joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kirjallisina kaikki kansalliset säännökset, jotka ne antavat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa kysymyksissä.
60 artikla
1. Tämän asetuksen säännökset eivät estä noudattamasta muihin säädöksiin, myös kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin, perustuvia laaja-alaisempia keskinäistä apua koskevia velvoitteita.
2. Kun jäsenvaltiot sopivat kahdenvälisesti tässä asetuksessa erityisesti 11 artiklan mukaisesti tarkoitetuista kysymyksistä muutoin kuin yksittäistapauksissa, niiden on ilmoitettava siitä komissiolle viipymättä. Komissio puolestaan ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
61 artikla
Kumotaan asetus (EY) 1798/2003 1 päivästä tammikuuta 2012. Asetuksen 2 artiklan 1 kohta on kuitenkin voimassa siihen päivään saakka, jona komissio julkaisee luettelon tämän asetuksen 3 artiklassa tarkoitetuista toimivaltaisista viranomaisista.
Mainitun asetuksen V luvun, lukuun ottamatta 27 artiklan 4 kohtaa, vaikutukset pysyvät voimassa 31 päivään joulukuuta 2012.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.
62 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Sen 33-37 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä marraskuuta 2010 alkaen;
sen V lukua, lukuun ottamatta 22 ja 23 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013;
-
sen 38-42 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201231 päivään joulukuuta 2014 ja
-
sen 43-47 artiklaa 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 7 päivänä lokakuuta 2010.