ДИРЕКТИВА 2010/65/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 20 октомври 2010 година
относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки и за отмяна на Директива 2002/6/ЕО
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 100, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Директива 2002/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 18 февруари 2002 г. относно формалностите за даване на сведения за кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки на Общността (4) изисква от държавите-членки да приемат някои стандартизирани формуляри („формуляри FAL“) с оглед улесняване на трафика, определени в Конвенцията на Международната морска организация (ИМО) за улесняване на международното морско корабоплаване („Конвенция FAL“), приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения.
(2)
За улесняването на морския транспорт и намаляването на административната тежест за корабните дружества е необходимо възможно най-голямо опростяване и хармонизация на формалностите за даване на сведения, предвидени в правни актове на Съюза и на държавите-членки. Въпреки това настоящата директива не следва да засяга естеството и съдържанието на изискваната информация, нито да въвежда допълнителни изисквания за даване на сведения по отношение на кораби, които нямат такова задължение съгласно действащото законодателство в държавите-членки. Настоящата директива следва да е насочена единствено към въпроса как да се опростят и хармонизират процедурите за даване на информация и какъв би бил най-ефективният начин за събиране на информацията.
(3)
Предоставянето на сведения, изисквани при пристигането във и/или напускането на пристанищата съгласно Директива 2000/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 ноември 2000 г. относно пристанищните приемни съоръжения за отпадъци от експлоатацията на корабите и на остатъци от товари (5), Директива 2002/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 27 юни 2002 г. за създаване на система на Общността за контрол на движението на корабите и за информация (6), Регламент (ЕО) № 725/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 31 март 2004 г. относно подобряване на сигурността на корабите и на пристанищните съоръжения (7), Директива 2009/16/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно държавния пристанищен контрол (8) и ако е уместно, съгласно Международния кодекс за опасни товари по море, приет през 1965 г., заедно с приетите и влезли в сила изменения към него, обхваща информацията, изисквана по формулярите FAL. Ето защо формулярите FAL следва да се приемат за целите на предоставянето на тази информация, когато тя е в съответствие с изискванията на посочените по-горе правни актове.
(4)
Предвид световното измерение на морския транспорт, за да може да бъде постигнато опростяване, в правните актове на Съюза трябва да се отчитат изискванията на ИМО.
(5)
Държавите-членки следва да задълбочат сътрудничеството между компетентните органи, като например между митническите органи, граничните контролни органи, органите на общественото здравеопазване и органите по транспорта, за да продължат да опростяват и хармонизират формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза и да използват по най-ефективен начин електронното предаване на данни и системите за обмен на информация с оглед едновременното премахване на бариерите пред морския транспорт и постигането на европейско пространство за морски транспорт без бариери, доколкото е възможно.
(6)
За да се направи оценка на ефикасността и необходимостта от политически мерки, целящи улесняване на морския трафик в рамките на Съюза, следва да съществува достъп до подробни статистически данни, като се отчита необходимостта да не се създават ненужни допълнителни изисквания за събирането на статистически данни от държавите-членки, а изцяло да се използва Евростат. За целите на настоящата директива би било важно да се съберат необходимите данни, отнасящи се до трафика на кораби в рамките на Съюза и/или кораби, акостиращи в пристанища на трети държави или в свободни зони.
(7)
За дружествата за морски транспорт следва да е по-лесно да извличат ползи от статуса на „разрешена редовна корабна линия“ в съответствие с целта на Съобщението на Комисията от 21 януари 2009 г., озаглавено „Съобщение и план за действие с оглед установяване на европейско пространство за морски транспорт без бариери“.
(8)
В най-кратък срок и не по-късно от 1 юни 2015 г. следва да навлязат в широка употреба електронните средства за предаване на данни за всички формалности за даване на сведения, като, когато е възможно, за основа се използват разработените от Конвенцията FAL международни стандарти. За по-целенасочено и по-ускорено предаване на информацията, която може да бъде твърде голяма по обем, при изпълнение на формалностите за даване на сведения следва, когато е възможно, да се използва електронен формат. В рамките на Съюза предоставянето на информация във FAL формуляри на хартиен носител следва да бъде изключение и следва да се приема само за ограничен период от време. Държавите-членки се насърчават да използват административни средства, включително икономически стимули, с цел поощряване на използването на електронни формати. По посочените по-горе причини обменът на информация между компетентните органи на държавите-членки следва да се осъществява по електронен път. С цел улесняване на това развитие електронните системи трябва да постигнат по-висока степен на оперативна съвместимост, доколкото това е възможно - в рамките на едни и същи срокове, за да се гарантира нормалното функциониране на европейското пространство за морски транспорт без бариери.
(9)
Лицата, участващи в търговията и транспорта, следва да могат да изпълнят формалностите за даване на сведения, като подават стандартизирани сведения и документи посредством едно електронно гише. Отделните данни следва да бъдат подавани само веднъж.
(10)
Системите SafeSeaNet, създадени на национално равнище и на равнището на Съюза, следва да улесняват приемането, обмена и разпространението на данните между информационните системи на държавите-членки по отношение на морските дейности. За да бъде улеснен морският транспорт и да бъде намалена свързаната с него административна тежест, системата SafeSeaNet следва да бъде оперативно съвместима с другите системи на Съюза за даване на сведения. Системата SafeSeaNet следва да се използва за допълнителен обмен на информация за улесняване на морския транспорт. Формалностите за даване на сведения по отношение на данни, предназначени само за национална употреба, не следва да се въвеждат в системата SafeSeaNet.
(11)
При приемането на нови мерки на Съюза следва да се гарантира, че държавите-членки могат да поддържат електронното предаване на данни и от тях няма да се изисква да използват хартиен носител.
(12)
Електронното предаване на данни може да бъде оползотворено в пълна степен единствено ако съществува гладко и ефективно взаимодействие между SafeSeaNet, електронните митници и електронните системи за въвеждане и търсене на информация. За тази цел и за да бъде ограничена административната тежест, на първо място следва да бъдат използвани приложимите стандарти.
(13)
Формулярите FAL се актуализират редовно. Следователно в настоящата директива следва да се има предвид формулярът, който е актуален към момента. Всяка информация, изисквана съгласно законодателството на държавите-членки, която надхвърля изискванията на Конвенцията FAL, следва да бъде предавана във формат, изготвен въз основа на стандартите на Конвенцията FAL.
(14)
Настоящата директива не следва да засяга Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (9), Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (10), Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (11), нито националното законодателство в областта на граничния контрол на тези държави-членки, които не прилагат достиженията на правото от Шенген за граничния контрол, нито Регламент (ЕО) № 450/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2008 г. за създаване на Митнически кодекс на Общността (Модернизиран митнически кодекс) (12).
(15)
В интерес на стандартизирането на електронното предаване на данни и с оглед улесняването на морския транспорт държавите-членки следва да разширят използването на електронни средства за предаване на данни в съответствие с подходящ график и в сътрудничество с Комисията, като освен това следва да обсъдят възможността за хармонизиране на използването на електронните средства за предаване на данни. За тази цел следва да се обърне специално внимание на дейността на Ръководната група на високо равнище за системата SafeSeaNet по отношение на пътната карта SafeSeaNet, когато бъде приета, както и на конкретните изисквания за финансиране и съответното разпределение на финансовите средства на Съюза за разработване на електронно предаване на данни.
(16)
Корабите, които плават между пристанища, разположени на митническа територия на Съюза, следва да бъдат освободени от задължението да подават сведенията, посочени във формулярите FAL, когато не пристигат, не извършват междинен престой или не се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и информацията, която държавите-членки могат да изискат с оглед защитата на вътрешния ред и сигурност и прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда и в санитарната област.
(17)
Освобождаване от административни формалности следва да бъде разрешено и с оглед на товара на кораба, а не само с оглед на неговото място на пристигане и/или заминаване. Това е необходимо, за да се намалят до минимум допълнителните формалности за кораби, извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или в свободна зона. Комисията следва да разгледа този въпрос в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива.
(18)
Следва да се въведе нов временен формуляр, за да се хармонизират данните, които преди се изискваха с декларацията за сигурност, предвидена в Регламент (ЕО) № 725/2004.
(19)
Националните езикови изисквания често представляват пречка пред развитието на крайбрежната корабоплавателна мрежа. Държавите-членки следва да полагат всички усилия за улесняване на писмената и устната комуникация в морския трафик между държавите-членки в съответствие с международната практика с оглед намирането на общи средства за комуникация.
(20)
На Комисията следва да бъде предоставено правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на приложенията към настоящата директива. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на своята подготвителна работа, включително на равнище експерти.
(21)
Възможно е в различните правни актове на Съюза, с които се изискват например формалности за предварително уведомление при влизането в пристанище, като Директива 2009/16/ЕО, да се предвиждат различни срокове за изпълнението на тези формалности. Комисията следва да разгледа възможността за намаляване и хармонизиране на тези срокове, като се възползва от непрекъснатия напредък в областта на електронната обработка на данните, в рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива, който по целесъобразност следва да съдържа законодателно предложение.
(22)
В рамките на доклада до Европейския парламент и до Съвета относно действието на настоящата директива Комисията следва да прецени до каква степен целта на настоящата директива, а именно опростяването на административните формалности за корабите, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки, следва да бъде разширена и по отношение на крайбрежните области в близост до тези пристанища, по-специално речния транспорт, с оглед по-бързото и безпрепятствено движение на морския трафик във вътрешността и трайно решение на проблема със задръстванията в района на морските пристанища и около тях.
(23)
Тъй като целите на настоящата директива, а именно улесняването на морския транспорт чрез хармонизиране в рамките на Съюза, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и поради мащаба и последиците на предвиденото действие могат да бъдат по-добре постигнати на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(24)
В съответствие със съдебната практика на Съда на Европейския съюз, когато транспонирането на директива е безпредметно от географска гледна точка, това транспониране не е задължително. Поради това изискванията, предвидени в настоящата директива, не се отнасят до държавите-членки, които нямат пристанища, в които обичайно акостират корабите, попадащи в приложното поле на настоящата директива.
(25)
Мерките, предвидени от настоящата директива, допринасят за постигане на целите на Лисабонската програма.
(26)
Достъпът до SafeSeaNet и до други електронни системи следва да се регулира с цел защита на търговската и поверителната информация и да се осъществява, без да се засяга приложимото право относно защитата на търговските данни и по отношение на личните данни - Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (13) и Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (14). Държавите-членки, институциите и органите на Съюза следва да отделят особено внимание на необходимостта от защита на търговската и поверителната информация чрез подходящи системи за контрол върху достъпа.
(27)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (15) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които, доколкото е възможно, илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране в националното законодателство, и да ги направят достъпни за обществеността.
(28)
От съображения за яснота Директива 2002/6/ЕО следва да бъде заменена с настоящата директива,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. Настоящата директива има за цел да опрости и хармонизира административните процедури, прилагани в морския транспорт, посредством стандартизиране на електронното предаване на данни и рационализиране на формалностите за даване на сведения.
2. Настоящата директива се прилага за формалностите за даване на сведения, приложими в морския транспорт по отношение на кораби, пристигащи във и/или напускащи пристанищата на държавите-членки.
3. Настоящата директива не се прилага за кораби, освободени от формалностите за даване на сведения.
Член 2
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„формалности за даване на сведения“ означава сведенията, посочени в приложението, които трябва да се предоставят за административни и процедурни цели съгласно приложимото в дадена държава-членка законодателство, когато кораб пристига в пристанище на тази държава-членка или го напуска;
б)
„Конвенция FAL“ означава Конвенцията на ИМО за улесняване на международното морско корабоплаване, приета на 9 април 1965 г., със съответните ѝ изменения;
в)
„формуляри FAL“ означава стандартизираните формуляри, предвидени в Конвенцията FAL;
г)
„кораб“ означава всеки плавателен морски съд или морско превозно средство;
д)
„SafeSeaNet“ означава системата на Съюза за обмен на морска информация по смисъла на Директива 2002/59/ЕО;
е)
„електронно предаване на данни“ означава процес на предаване на информация, която е цифрово кодирана посредством подлежащ на преразглеждане структуриран формат, който може да се използва пряко за съхраняване и компютърна обработка.
Член 3
Хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения
1. Всяка държава-членка предприема мерки, за да гарантира, че формалностите за даване на сведения се прилагат по хармонизиран и координиран начин в рамките на тази държава-членка.
2. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, разработва механизми за хармонизиране и координиране на формалностите за даване на сведения в рамките на Съюза.
Член 4
Уведомление преди пристигане в пристанищата
В съответствие със специалните разпоредби относно уведомлението, предвидени в приложимите правни актове на Съюза или в международни правни инструменти, приложими в областта на морския транспорт, които обвързват държавите-членки, включително разпоредби относно проверката на лица и стоки, държавите-членки гарантират, че капитанът или всяко друго надлежно упълномощено от оператора на кораба лице преди пристигането в пристанище, намиращо се в държава-членка, съобщава сведенията, които се изискват в съответствие с формалностите за даване на сведения, на компетентния орган, посочен от същата държава-членка:
а)
най-малко 24 часа предварително, или
б)
най-късно към момента на напускане на предходното пристанище, ако продължителността на пътуването е по-малка от 24 часа; или
в)
ако пристанището, където ще има престой, не е известно или ако се е променило по време на пътуването - в момента, в който тази информация е налице.
Член 5
Електронно предаване на данни
1. Държавите-членки приемат изпълнението на формалностите за даване на сведения в електронен формат и тяхното предаване на едно гише възможно най-скоро и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2015 г.
Това „едно гише“, свързващо SafeSeaNet, електронните митници и други електронни системи, е звеното, в което в съответствие с настоящата директива се подават еднократно всички сведения и от което се предоставят на различни компетентни органи и на държавите-членки.
2. Без да се засяга съответният формат, определен в Конвенцията FAL, посоченият в параграф 1 формат съответства на член 6.
3. Когато формалностите за даване на сведения се изискват от правни актове на Съюза и до степента, необходима за доброто функциониране на системата „едно гише“, установена съгласно параграф 1, електронните средства по параграф 1 трябва да бъдат оперативно съвместими, достъпни и съвместими със системата SafeSeaNet, установена съгласно Директива 2002/59/ЕО, както и, когато е приложимо, с информационните системи, предвидени в Решение № 70/2008/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 януари 2008 г. относно безкнижна среда в митниците и търговията (16).
4. Без да се засягат специалните разпоредби относно митническия и граничния контрол, предвидени в Регламент (ЕИО) № 2913/92 и в Регламент (ЕО) № 562/2006, държавите-членки се консултират с икономическите оператори и информират Комисията за напредъка, постигнат посредством предвидените в Решение № 70/2008/ЕО методи.
Член 6
Обмен на данни
1. Държавите-членки гарантират, че сведенията, получени в съответствие с формалностите за даване на сведения, предвидени в правен акт на Съюза, са въведени в националните им системи SafeSeaNet, и предоставят съответните части от тези сведения на други държави-членки чрез системата SafeSeaNet. Освен ако в някоя държава-членка не е предвидено друго, това не се отнася до информацията, получена съгласно Регламент (ЕИО) № 2913/92, Регламент (ЕИО) № 2454/93, Регламент (ЕО) № 562/2006 и Регламент (ЕО) № 450/2008.
2. Държавите-членки гарантират, че при поискване получените в съответствие с параграф 1 сведения се предоставят на съответните национални органи.
3. Основният цифров формат на съобщенията, който трябва да бъде използван в рамките на националните системи SafeSeaNet в съответствие с параграф 1, се определя в съответствие с член 22а от Директива 2002/59/ЕО.
4. Държавите-членки могат да предоставят съответния достъп до сведенията по параграф 1 или в рамките на обслужването на едно гише чрез система за електронен обмен на данни, или чрез националните системи SafeSeaNet.
Член 7
Сведения във формулярите FAL
Държавите-членки приемат формулярите FAL за изпълнение на формалностите за даване на сведения. Държавите-членки могат да приемат предоставянето на хартиен носител на сведенията, изисквани съгласно правен акт на Съюза, само до 1 юни 2015 г.
Член 8
Поверителност
1. Съгласно приложимите правни актове на Съюза или в съответствие с националното законодателство държавите членки предприемат необходимите мерки за гарантиране поверителността на търговската и друга поверителна информация, която се обменя в съответствие с настоящата директива.
2. Държавите-членки обръщат специално внимание на защитата на търговските данни, събирани съгласно настоящата директива. По отношение на личните данни, държавите-членки гарантират спазването на Директива 95/46/ЕО. Институциите и органите на Съюза гарантират спазването на Регламент (ЕО) № 45/2001.
Член 9
Освобождавания
Държавите-членки гарантират, че корабите, които попадат в приложното поле на Директива 2002/59/ЕО и които плават между пристанища, разположени на митническата територия на Съюза, без да пристигат, да извършват междинен престой или да се завръщат в пристанище, разположено извън тази територия или в свободна зона, подлежаща на контрол тип I по смисъла на митническото законодателство, са освободени от подаването на сведения по формулярите FAL, без да се засягат приложимите правни актове на Съюза и възможността държавите-членки да изискат сведенията по формулярите FAL, посочени в част Б, точки 1-6 от приложението към настоящата директива, които са необходими за защитата на вътрешния ред и сигурност и за прилагането на митническото, данъчното и имиграционното законодателство, законодателството в областта на околната среда или в санитарната област.
Член 10
Процедура за изменение
1. В съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз Комисията може да приеме делегирани актове по отношение на приложението към настоящата директива, така че да гарантира, че се вземат под внимание всички съответни промени във формулярите FAL, въведени от ИМО. Тези изменения не могат да водят до разширяване на приложното поле на настоящата директива.
2. По отношение на делегираните актове, посочени в настоящия член, се прилагат процедурите, установени в членове 11, 12 и 13.
Член 11
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 10, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 18 ноември 2010 г. Комисията представя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 12.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 12 и 13.
Член 12
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 10, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да уведоми другата институция и Комисията в разумен срок преди вземането на окончателно решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени, както и евентуалните причини за оттеглянето.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 13
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент и Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Когато към момента на изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, нито Европейският парламент, нито Съветът е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на първоначалния двумесечен срок или, ако е приложимо, на удължения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Когато Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 14
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват до 19 май 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 19 май 2012 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 15
Доклад
До 19 ноември 2013 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад относно действието на настоящата директива, включително относно:
а)
възможността за разширяване на обхвата на въведеното от настоящата директива опростяване, така че то да включва транспорта по вътрешни водни пътища;
б)
съвместимостта на речните информационни услуги с процеса на електронното предаване на данни, посочен в настоящата директива;
в)
напредъка, постигнат съгласно член 3, по отношение на хармонизирането и координацията на формалностите за даване на сведения;
г)
възможността за избягване или опростяване на формалностите за даване на сведения по отношение на кораби, които са извършвали междинен престой в пристанище на трета държава или свободна зона;
д)
наличните данни, отнасящи се до трафика/движението на кораби в рамките на Съюза и/или междинния престой на кораби в пристанища на трети държави или в свободни зони.
Ако е целесъобразно, докладът се придружава от законодателно предложение.
Член 16
Отмяна на Директива 2002/6/ЕО
Директива 2002/6/ЕО се отменя, считано от 19 май 2012 г. Позоваванията на отменената директива се считат за позовавания на настоящата директива.
Член 17
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 20 октомври 2010 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2010/65/EU,
annettu 20 päivänä lokakuuta 2010,
jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista ja direktiivin 2002/6/EY kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yhteisön jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista 18 päivänä helmikuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/6/EY (4) velvoittaa jäsenvaltiot hyväksymään liikenteen helpottamiseksi tiettyjä standardoituja lomakkeita, jäljempänä ’FAL-lomakkeet’, jotka on määritelty Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) 9 päivänä huhtikuuta 1965 tehdyssä kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevassa yleissopimuksessa, jäljempänä ’FAL-yleissopimus’, sellaisena kuin se on muutettuna.
(2)
Unionin säädöksissä edellytettyjä ja jäsenvaltioiden edellyttämiä ilmoitusvelvollisuuksia on yksinkertaistettava ja yhdenmukaistettava mahdollisimman suuressa määrin meriliikenteen helpottamiseksi ja meriliikenteen harjoittajien hallinnollisten rasitteiden keventämiseksi. Tämä direktiivi ei saisi kuitenkaan vaikuttaa vaadittujen tietojen luonteeseen ja sisältöön, eikä siinä saisi ottaa käyttöön uusia ilmoitusvaatimuksia sellaisia aluksia varten, joita kyseinen velvoite ei jo koske jäsenvaltioissa sovellettavan lainsäädännön mukaisesti. Siinä olisi käsiteltävä yksinomaan tapaa, jolla ilmoitusmenettelyjä voidaan yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa ja jolla tietoja voidaan kerätä tehokkaammin.
(3)
Aluksella syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottolaitteista satamissa 27 päivänä marraskuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/59/EY (5), alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/59/EY (6), alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 725/2004 (7), satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/16/EY (uudelleenlaadittu) (8) ja tarpeen mukaan vuonna 1965 hyväksytyssä vaarallisten aineiden kansainvälisessä merenkulkualan kuljetussäännöstössä ja sen hyväksytyissä ja voimaan tulleissa tarkistuksissa vaadittujen tietojen antaminen satamaan saavuttaessa ja/tai satamasta lähdettäessä vastaa FAL-lomakkeilla vaadittujen tietojen antamista. Tämän vuoksi olisi hyväksyttävä näiden tietojen antaminen FAL-lomakkeella, mikäli ne vastaavat edellä mainituissa säädöksissä vaadittuja tietoja.
(4)
Meriliikenteen maailmanlaajuisen ulottuvuuden vuoksi unionin säädöksissä on yksinkertaistamisen varmistamiseksi otettava huomioon IMOn vaatimukset.
(5)
Jäsenvaltioiden olisi syvennettävä tulli-, rajavalvonta-, kansanterveys- ja liikenneviranomaistensa ja muiden toimivaltaisten viranomaistensa välistä yhteistyötä, jotta unionissa voitaisiin jatkaa ilmoitusmuodollisuuksien yksinkertaistamista ja yhdenmukaistamista sekä käyttää mahdollisimman tehokkaasti sähköisiä tiedonsiirto- ja tiedonvaihtojärjestelmiä meriliikenteen esteiden poistamiseksi ja eurooppalaisen esteettömän meriliikennealueen luomiseksi mahdollisimman samanaikaisesti.
(6)
Unionin meriliikenteen helpottamiseen tähtäävien toimien tehokkuuden ja tarpeen arvioimiseksi olisi oltava käytettävissä yksityiskohtaisia meriliikennetilastoja ja olisi huolehdittava siitä, että tilastojen keruu ei aiheuta tarpeettomia lisävaatimuksia jäsenvaltioille ja että Eurostatia käytetään kaikin tavoin hyväksi. Tämän direktiivin soveltamiseksi olisi tärkeää kerätä tietoja unionin laivaliikenteestä ja/tai kolmansien maiden tai vapaa-alueiden satamissa käyvistä aluksista.
(7)
Meriliikenteen harjoittajien olisi voitava aiempaa helpommin hyödyntää ”hyväksytyn säännöllisen liikenteen” harjoittajan asemaa esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen luomisesta 21 päivänä tammikuuta 2009 annetussa komission tiedonannossa ja toimintasuunnitelmassa asetetun tavoitteen mukaisesti.
(8)
Sähköisiä tiedonsiirtovälineitä olisi ryhdyttävä käyttämään yleisesti mahdollisimman pian ja viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015 kaikkien ilmoitusmuodollisuuksien täyttämisessä hyödyntäen soveltuvin osin FAL-yleissopimuksen mukaisia kansainvälisiä standardeja. Mahdollisesti hyvinkin suurten tietomäärien siirron sujuvoittamiseksi ja nopeuttamiseksi ilmoitusmuodollisuudet olisi täytettävä mahdollisuuksien mukaan sähköisesti. Tietojen toimittamisen paperimuodossa FAL-lomakkeilla olisi oltava unionissa poikkeus, joka on hyväksyttävissä ainoastaan rajoitetun ajan. Jäsenvaltioita kehotetaan hyödyntämään taloudellisia kannustimia ja muita hallinnollisia keinoja sähköisen tiedonsiirron käytön edistämiseksi. Edellä mainituista syistä myös jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen tiedonvaihdon olisi tapahduttava sähköisesti. Tämän kehityksen edistämiseksi sähköisten järjestelmien on oltava teknisesti yhteentoimivia aiempaa laajemmin ja mahdollisuuksien mukaan samassa määräajassa, jotta varmistettaisiin esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen moitteeton toiminta.
(9)
Kaupan ja liikenteen osapuolten olisi voitava toimittaa tiedot ja asiakirjat vakiomuotoisina keskitetyn sähköisen palvelupisteen kautta täyttääkseen ilmoittamismuodollisuudet. Yksittäiset tiedot olisi toimitettava ainoastaan kerran.
(10)
Kansallisella tasolla ja unionissa käyttöön otettavien SafeSeaNet-järjestelmien olisi helpotettava tietojen vastaanottamista, vaihtoa ja jakelua jäsenvaltioiden meriliikenteen tietojärjestelmien välillä. Jotta meriliikennettä voitaisiin edistää ja sen hallinnollisia rasitteita keventää, SafeSeaNet-järjestelmän olisi oltava yhteentoimiva unionin muiden ilmoitusmuodollisuuksia koskevien järjestelmien kanssa. SafeSeaNet-järjestelmää olisi käytettävä tiedonvaihdon lisäämiseen meriliikenteen helpottamiseksi. Pelkästään kansallista tarkoitusta varten annettavia tietoja koskeviin ilmoitusmuodollisuuksiin ei olisi oltava tarpeen käyttää SafeSeaNet-järjestelmää.
(11)
Uusia unionin toimenpiteitä hyväksyttäessä olisi varmistettava, että jäsenvaltiot voivat säilyttää sähköisen tiedonsiirron ja että niiltä ei vaadita paperimuodon käyttöä.
(12)
Täyden hyödyn saaminen sähköisestä tiedonsiirrosta edellyttää, että SafeSeaNet-järjestelmän, sähköisen tullijärjestelmän ja tietojen syöttämiseen ja hakemiseen tarkoitettujen sähköisten järjestelmien välinen yhteydenpito on sujuvaa ja tehokasta. Tätä varten olisi käytettävä ensisijaisesti tällä hetkellä sovellettavia standardeja hallinnollisten rasitteiden lisääntymisen välttämiseksi.
(13)
FAL-lomakkeet saatetaan säännöllisesti ajan tasalle. Tässä direktiivissä olisi siksi viitattava lomakkeiden voimassa oleviin versioihin. Sellaisista jäsenvaltioiden lainsäädännössä edellytetyistä tiedoista, jotka menevät FAL-yleissopimuksen vaatimuksia pidemmälle, olisi ilmoitettava FAL-yleissopimuksen standardien pohjalta kehitettävässä muodossa.
(14)
Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annettuun neuvoston asetukseen (ETY) N:o 2913/92 (9), tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annettuun komission asetukseen (ETY) N:o 2454/93 (10), henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 562/2006 (11), Schengenin rajasäännöstöä soveltamattomien jäsenvaltioiden rajavalvonnan alan kansallisen lainsäädännön eikä yhteisön tullikoodeksista (uudistettu tullikoodeksi) 23 päivänä huhtikuuta 2008 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 450/2008 (12).
(15)
Sähköisen tiedonsiirron standardoimiseksi ja meriliikenteen helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi laajennettava sähköisen tiedonsiirron menetelmien käyttöä tarkoituksenmukaisen aikataulun mukaisesti, ja niiden olisi pohdittava yhteistyössä komission kanssa mahdollisuuksia yhdenmukaistaa sähköisten tiedonsiirtomenetelmien käyttöä. Tässä tarkoituksessa olisi otettava huomioon SafeSeaNet-järjestelmän korkean tason työryhmän SafeSeaNet-etenemissunnitelmaa koskeva työ sitten, kun suunnitelma on hyväksytty, ja tarkasteltava sähköisen tiedonsiirron kehittämisen käytännön rahoitustarpeita sekä niihin osoitettavia unionin varoja.
(16)
Unionin tullialueella sijaitsevien satamien välillä liikennöivät alukset olisi vapautettava FAL-lomakkeissa tarkoitettujen tietojen toimittamisvelvollisuudesta, kun alusten lähtö- tai määräpaikkana tai välisatamana ei ole kyseisen alueen tai tullilainsäädännössä tarkoitetun valvontatyypin I mukaisen vapaa-alueen ulkopuolella sijaitseva satama, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaan sovellettavia unionin säädöksiä ja jäsenvaltioiden mahdollisuutta pyytää tietoja sisäisen järjestyksen turvaamiseksi ja turvallisuuden varmistamiseksi sekä tulli-, vero-, maahanmuutto- ympäristö- ja terveyslainsäädännön täytäntöön panemiseksi.
(17)
Hallinnollisista muodollisuuksista vapauttamisen olisi oltava sallittua myös aluksen lastin perusteella eikä ainoastaan aluksen lähtö- ja/tai määräpaikan perusteella. Tämä on tarpeen, jotta kolmannen maan tai vapaa-alueen satamassa käyneitä aluksia koskevat lisämuodollisuudet minimoidaan. Komission olisi tarkasteltava tätä seikkaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toimivuudesta annettavan kertomuksen yhteydessä.
(18)
Olisi otettava käyttöön uusi väliaikainen lomake asetuksen (EY) N:o 725/2004 mukaisessa ennakkoon annettavassa turvailmoituksessa vaadittujen tietojen yhdenmukaistamiseksi.
(19)
Kansalliset kielivaatimukset ovat usein esteenä rannikkoliikenteen verkoston kehittämiselle. Jäsenvaltioiden olisi kaikin mahdollisin tavoin pyrittävä helpottamaan kirjallista ja suullista yhteydenpitoa jäsenvaltioiden välisessä meriliikenteessä kansainvälisten käytäntöjen mukaisesti, jotta löydettäisiin yhteiset yhteydenpitotavat.
(20)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä tämän direktiivin liitteeseen liittyviä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla.
(21)
On mahdollista, että erilaisissa unionin säädöksissä, joissa esimerkiksi vaaditaan ennakkoilmoitusta satamaan saavuttaessa, kuten direktiivissä 2009/16/EY, säädetään eri määräaikoja näiden ennakkoilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseksi. Komission olisi Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toimivuudesta annettavan kertomuksen yhteydessä tarkasteltava mahdollisuuksia lyhentää ja yhdenmukaistaa näitä määräaikoja hyödyntämällä sähköisen tietojenkäsittelyn edistymistä ja liitettävä kertomukseen tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.
(22)
Komission olisi Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän direktiivin toimivuudesta annettavan kertomuksen yhteydessä tutkittava, missä määrin tämän direktiivin tavoitteen eli jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevien hallinnollisten muodollisuuksien yksinkertaistamisen olisi koskettava myös näihin satamiin liittyvää sisämaata ja erityisesti jokiliikennettä meriliikenteeseen kytkevän sisämaaliikenteen nopeuttamiseksi ja sujuvoittamiseksi sekä merisatamien ja niitä ympäröivien alueiden ruuhkien purkamiseksi pysyvästi.
(23)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, ja niistä erityisesti meriliikenteen helpottamista yhdenmukaisella tavalla koko unionissa, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden tai vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(24)
Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti direktiivin saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä ei ole pakollista silloin, kun se maantieteellisten syiden vuoksi on hyödytöntä. Sen vuoksi tämän direktiivin vaatimukset eivät koske jäsenvaltioita, joilla ei ole satamia, joissa tämän direktiivin soveltamisalan piiriin kuuluvat alukset voivat tavallisesti käydä.
(25)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet auttavat saavuttamaan Lissabonin toimintaohjelman tavoitteet.
(26)
SafeSeaNet-järjestelmän ja muiden sähköisten välineiden käyttöoikeutta olisi säänneltävä kaupallisten ja luottamuksellisten tietojen suojaamiseksi rajoittamatta kaupallisten tietojen suojaamista koskevan lainsäädännön soveltamista sekä henkilötietojen osalta yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (13) ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (14) soveltamista. Jäsenvaltioiden sekä unionin toimielinten ja elinten olisi erityisesti kiinnitettävä huomiota tarpeeseen suojata kaupalliset ja luottamukselliset tiedot asianmukaisilla käyttöoikeuksien valvontajärjestelmillä.
(27)
Paremmasta lainsäädännöstä tehdyn toimielinten välisen sopimuksen (15) 34 kohdan mukaisesti jäsenvaltioita kannustetaan laatimaan itseään varten ja unionin edun vuoksi omia taulukoitaan, joista ilmenee mahdollisuuksien mukaan tämän direktiivin ja sen kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen edellyttämien toimenpiteiden välinen vastaavuus, ja julkaisemaan ne.
(28)
Selkeyden vuoksi direktiivi 2002/6/EY olisi korvattava tällä direktiivillä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tämän direktiivin tarkoituksena on yksinkertaistaa ja yhdenmukaistaa hallinnollisia menettelyjä, joita sovelletaan meriliikenteeseen tekemällä sähköisestä tiedonsiirrosta vakiomenettely ja järkeistämällä ilmoitusmuodollisuudet.
2. Tätä direktiiviä sovelletaan meriliikenteen ilmoitusmuodollisuuksiin, jotka koskevat jäsenvaltioiden satamiin saapuvia tai niistä lähteviä aluksia.
3. Tätä direktiiviä ei sovelleta ilmoitusmuodollisuuksista vapautettuihin aluksiin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
’ilmoitusmuodollisuuksilla’ liitteessä esitettyjä tietoja, jotka on jäsenvaltiossa sovellettavaa lainsäädäntöä noudattaen toimitettava hallinnollisiin ja menettelyjä koskeviin tarkoituksiin aluksen saapuessa jäsenvaltion satamaan tai lähtiessä sen satamasta;
b)
’FAL-yleissopimuksella’9 päivänä huhtikuuta 1965 tehtyä kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaa IMOn yleissopimusta sellaisena kuin se on muutettuna;
c)
’FAL-lomakkeilla’ FAL-yleissopimuksen mukaisia standardoituja lomakkeita;
d)
’aluksella’ kaikkia merialuksia;
e)
’SafeSeaNet-järjestelmällä’ direktiivissä 2002/59/EY määriteltyä unionin merenkulun tiedonvaihtojärjestelmää;
f)
’tietojen toimittamisella sähköisesti’ digitaalisesti koodattujen tietojen siirtoprosessia, jossa käytetään muunneltavaa rakenteista muotoa, joka soveltuu suoraan tietokoneella tallennettavaksi ja käsiteltäväksi.
3 artikla
Ilmoitusmuodollisuuksien yhdenmukaistaminen ja yhteensovittaminen
1. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava toimenpiteitä varmistaakseen, että kyseisessä jäsenvaltiossa vaaditaan ilmoitusmuodollisuuksia yhdenmukaisella ja yhteensovitetulla tavalla.
2. Komissio kehittää yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa mekanismeja ilmoitusmuodollisuuksien yhdenmukaistamiseksi ja yhteensovittamiseksi unionissa.
4 artikla
Ennakkoilmoitus saapumisesta satamiin
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että päällikkö tai muu liikennöitsijän asianmukaisesti valtuuttama henkilö ilmoittaa ennen jäsenvaltiossa sijaitsevaan satamaan saapumista jäsenvaltion nimeämälle toimivaltaiselle viranomaiselle ilmoitusmuodollisuuksissa vaaditut tiedot, jollei sovellettavista unionin säädösten tai meriliikennettä koskevien, jäsenvaltioita sitovien kansainvälisten oikeudellisten välineiden ilmoittamista koskevista erityisistä säädöksistä, mukaan lukien henkilöiden ja tavaroiden tarkastusta koskevat säännökset, muuta johdu,
a)
vähintään 24 tuntia etukäteen; tai
b)
viimeistään silloin, kun alus lähtee edellisestä satamasta, jos matkan kesto on alle 24 tuntia; tai
c)
jos seuraavaa satamaa ei tiedetä tai se on muuttunut matkan aikana, heti kun tieto on saatavilla.
5 artikla
Tietojen toimittaminen sähköisesti
1. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ilmoitusmuodollisuuksien täyttäminen sähköisesti ja tietojen toimittaminen keskitetyn palvelupisteen kautta mahdollisimman pian ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015.
Palvelupiste yhdistää SafeSeaNet-järjestelmän, sähköisen tullijärjestelmän ja muut sähköiset järjestelmät, ja sen kautta on voitava tämän direktiivin mukaisesti ilmoittaa kaikki tarvittavat tiedot siten, että niitä ei tarvitse ilmoittaa kuin kerran ja ne ovat eri toimivaltaisten viranomaisten ja jäsenvaltioiden saatavilla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun muodon on oltava 6 artiklan mukainen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta FAL-yleissopimuksessa määrättyä asianmukaista muotoa.
3. Kun unionin säädöksissä edellytetään ilmoitusmuodollisuuksia ja siinä määrin kuin 1 kohdan mukaisesti perustetun keskitetyn palvelupisteen toimivuuden kannalta on tarpeen, 1 kohdassa tarkoitettujen sähköisten menetelmien on oltava yhteentoimivia, yleisesti saatavilla ja yhteensopivia direktiivin 2002/59/EY mukaisesti käyttöön otetun SafeSeaNet-järjestelmän sekä tarvittaessa paperittomasta tullin ja kaupan toimintaympäristöstä 15 päivänä tammikuuta 2008 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 70/2008/EY (16) mukaisten tietojärjestelmien kanssa.
4. Jäsenvaltioiden on kuultava talouden toimijoita ja ilmoitettava komissiolle asian etenemisestä päätöksessä N:o 70/2008/EY säädettyjen menettelyjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (ETY) N:o 2913/92 ja asetuksen (EY) N:o 562/2006 tullia ja rajavalvontaa koskevien erityissäännösten soveltamista.
6 artikla
Tiedonvaihto
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että unionin säädöksessä säädettyjen ilmoitusmuodollisuuksien mukaisesti saadut tiedot ovat saatavilla niiden kansallisissa SafeSeaNet-järjestelmissä, ja asetettava tiedot asiaankuuluvilta osiltaan muiden jäsenvaltioiden saataville SafeSeaNet-järjestelmän välityksellä. Tätä ei sovelleta asetuksen (ETY) N:o 2913/92, asetuksen (ETY) N:o 2454/93, asetuksen (EY) N:o 562/2006 ja asetuksen (EY) N:o 450/2008 nojalla saatuihin tietoihin, jollei jäsenvaltio toisin säädä.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että 1 kohdan mukaisesti saadut tiedot ovat pyynnöstä asiaankuuluvien kansallisten viranomaisten saatavilla.
3. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti kansallisissa SafeSeaNet-järjestelmissä käytettävien viestien sähköinen muoto määritellään direktiivin 2002/59/EY 22 a artiklan mukaisesti.
4. Jäsenvaltiot voivat mahdollistaa pääsyn 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin joko kansallisen keskitetyn palvelupisteen kautta sähköisellä tiedonvaihtojärjestelmällä tai kansallisen SafeSeaNet-järjestelmän kautta.
7 artikla
Tietojen toimittaminen FAL-lomakkeilla
Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä FAL-lomakkeet ilmoitusmuodollisuuksien täyttämiseksi. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä unionin säädöksen mukaisesti edellytettävien tietojen toimittamisen paperimuodossa enintään 1 päivään kesäkuuta 2015 saakka.
8 artikla
Luottamuksellisuus
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava sovellettavien unionin säädösten tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti tarpeelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän direktiivin mukaisesti vaihdettavat kaupalliset ja muut luottamukselliset tiedot käsitellään luottamuksellisina.
2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava erityisesti tämän direktiivin nojalla kerättyjen kaupallisten tietojen suojaamisesta. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ne noudattavat direktiiviä 95/46/EY. Unionin toimielinten ja elinten on varmistettava, että ne noudattavat asetusta (EY) N:o 45/2001.
9 artikla
Poikkeukset
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2002/59/EY soveltamisalaan kuuluvat alukset, jotka liikennöivät unionin tullialueella sijaitsevien satamien välillä ja joiden lähtö- tai määräpaikkana tai välisatamana ei ole mainitun alueen tai tullilainsäädännön mukaisen valvontatyypin I mukaisen vapaa-alueen ulkopuolella sijaitseva satama, vapautetaan FAL-lomakkeisiin sisältyvien tietojen toimittamisvelvollisuudesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaan sovellettavien unionin säädösten soveltamista ja jäsenvaltioiden mahdollisuutta pyytää tämän direktiivin liitteessä olevan B osan 1-6 kohdassa tarkoitettujen FAL-lomakkeiden sisältämiä tietoja, jotka ovat tarpeen sisäisen järjestyksen turvaamiseksi ja turvallisuuden varmistamiseksi sekä tulli-, vero-, maahanmuutto- ympäristö- ja terveyslainsäädännön täytäntöön panemiseksi.
10 artikla
Muutosmenettely
1. Komissio voi antaa tämän direktiivin liitteen osalta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä varmistaakseen, että IMOn FAL-lomakkeisiin mahdollisesti tekemät muutokset otetaan huomioon. Näillä muutoksilla ei laajenneta tämän direktiivin soveltamisalaa.
2. Tässä artiklassa tarkoitettuihin delegoituihin säädöksiin sovelletaan 11, 12 ja 13 artiklassa säädettyjä menettelyjä.
11 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle viiden vuoden ajaksi 18 päivästä marraskuuta 2010 lukien valta antaa 10 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. Komissio esittää siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään kuusi kuukautta ennen viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 12 artiklan mukaisesti.
2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 12 ja 13 artiklassa säädettyjä ehtoja.
12 artikla
Säädösvallan siirron peruuttaminen
1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi peruuttaa 10 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron milloin tahansa.
2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee, ja mainitsee peruuttamisen syyt.
3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
13 artikla
Delegoitujen säädösten vastustaminen
1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi.
Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella.
2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole alkuperäisen kahden kuukauden määräajan tai, tilanteen mukaan, pidennetyn määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä.
Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja se voi tulla voimaan ennen alkuperäisen kahden kuukauden määräajan tai, tilanteen mukaan, pidennetyn määräajan umpeutumista, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle aikeestaan olla vastustamatta säädöstä.
3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.
14 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava viimeistään 19 päivänä toukokuuta 2012 tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säädökset kirjallisina komissiolle.
Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 19 päivästä toukokuuta 2012.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
15 artikla
Kertomus
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 19 päivänä marraskuuta 2013 kertomuksen tämän direktiivin toimivuudesta ja tarkastelee siinä muun muassa
a)
mahdollisuutta ulottaa tällä direktiivillä toteutettu yksinkertaistaminen koskemaan myös sisävesiliikennettä;
b)
jokiliikenteen tietopalvelun yhteensopivuutta tässä direktiivissä tarkoitetun sähköisen tiedonsiirtomenettelyn kanssa;
c)
edellä 3 artiklassa tarkoitettua edistymistä ilmoitusmuodollisuuksien yhdenmukaistamisessa ja yhteensovittamisessa;
d)
mahdollisuuksia välttää tai yksinkertaistaa kolmannen maan tai vapaa-alueen satamassa käyneitä aluksia koskevia muodollisuuksia;
e)
unionin alusliikennettä/alusten liikkeitä ja/tai kolmansien maiden tai vapaa-alueiden satamissa käyviä aluksia koskevien tietojen saatavuutta.
Kertomukseen liitetään tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.
16 artikla
Direktiivin 2002/6/EY kumoaminen
Kumotaan direktiivi 2002/6/EY 19 päivästä toukokuuta 2012. Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin.
17 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 20 päivänä lokakuuta 2010.