РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА
от 9 юни 2011 година
за одобряване от името на Европейския съюз на Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството
(2011/432/ЕС)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 81, параграф 3, първа алинея във връзка с член 218, параграф 6, втора алинея, буква б) и параграф 8, втора алинея, първо изречение от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като има предвид, че:
(1)
Съюзът работи за установяването на общо съдебно пространство, основано на принципа на взаимно признаване на решения.
(2)
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) представлява добра основа за световна система за административно сътрудничество и за признаване и изпълнение на решения и конвенции по въпросите на издръжката, като предвижда безплатна правна помощ при почти всички дела, свързани с издръжка на деца, и опростена процедура за признаване и изпълнение.
(3)
Член 59 от Конвенцията позволява на регионалните организации за икономическа интеграция, като Съюза, да подписват, приемат, утвърждават или да се присъединяват към Конвенцията.
(4)
Уредените от Конвенцията въпроси са предмет и на Регламент (ЕО) № 4/2009 на Съвета от 18 декември 2008 г. относно компетентността, приложимото право, признаването и изпълнението на съдебни решения и сътрудничеството по въпроси, свързани със задължения за издръжка (2). В съответствие с договореното при приемането на Решение 2011/220/ЕС на Съвета (3) за подписване на Конвенцията Съюзът следва да одобри Конвенцията сам и да упражнява компетентността си по всички уредени в нея въпроси. Следователно държавите-членки следва да бъдат обвързани от Конвенцията по силата на одобряването ѝ от Съюза.
(5)
Ето защо при одобряване на Конвенцията Съюзът следва да направи декларация за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
(6)
Освен това при одобряването на Конвенцията Съюзът следва да формулира всички резерви и да направи всички декларации, които са допустими съответно по членове 62 и 63 от Конвенцията и които счита за необходими.
(7)
В съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията в това отношение Съюзът следва да декларира, че ще разшири приложението на глави II и III от Конвенцията, като включи задълженията за издръжка на съпрузи или бивши съпрузи. Същевременно той следва да направи едностранна декларация, с която да се ангажира да разгледа на по-късен етап възможността за допълнително разширяване на приложното поле.
(8)
Съюзът следва да формулира и резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията относно езиците, приети в съобщенията между централните органи. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи тази резерва по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на резервата, която да бъде направена.
(9)
На последно място Съюзът следва да направи декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) и член 44, параграфи 1 и 2 от Конвенцията. Държавите-членки, които желаят Съюзът да направи такива декларации по отношение на тях, следва предварително да уведомят Комисията, като посочат точното съдържание на декларациите, които да бъдат направени.
(10)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да оттегли или измени декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, следва да уведоми Съвета и Комисията за това. Въз основа на това Съюзът следва да уведоми депозитаря съответно.
(11)
Държавите-членки следва да информират Комисията за централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията, както и да ѝ предоставят информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията. Комисията следва да изпрати тази информация на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-долу „Постоянното бюро“) при депозиране от страна на Съюза на документа за одобряване, изискван съгласно Конвенцията.
(12)
Когато държавите-членки предоставят на Комисията необходимата информация относно централните си органи и своето право, производства и услуги, те следва да използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
(13)
Държава-членка, която впоследствие има нужда да промени информацията относно централния орган или правото, производствата и услугите, следва да информира пряко Постоянното бюро за това, като същевременно уведоми за промените и Комисията.
(14)
В съответствие с член 3 от Протокол (№ 21) относно позицията на Обединеното кралство и Ирландия относно пространството на свобода, сигурност и правосъдие, приложен към Договора за Европейския съюз и Договора за функционирането на Европейския съюз, Обединеното кралство и Ирландия участват в приемането и прилагането на настоящото решение.
(15)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Хагската конвенция от 23 ноември 2007 г. за международното събиране на издръжка на деца и на други членове на семейството (наричана по-нататък „Конвенцията“) се одобрява от името на Европейския съюз.
Текстът на Конвенцията е приложен към настоящото решение.
Член 2
Председателят на Съвета се оправомощава да посочи лицето(лицата), упълномощено(и) да депозира(т) от името на Съюза документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 3
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларацията за компетентност по член 59, параграф 3 от Конвенцията.
Текстът на тази декларация е приложен като част А от приложение I към настоящото решение.
Член 4
1. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът декларира в съответствие с член 2, параграф 3 от Конвенцията, че ще разшири прилагането на глави II и III от Конвенцията по отношение на задължения за издръжка на съпрузи и бивши съпрузи.
Текстът на тази декларация е приложен като част Б от приложение I към настоящото решение.
2. При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави едностранната декларация, чийто текст е приложен като приложение IV към настоящото решение
Член 5
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави резервата по член 44, параграф 3 от Конвенцията по отношение на държавите-членки, които възразяват срещу използването на френски или на английски език в съобщенията между централните органи.
Текстът на тази резерва е приложен като приложение II към настоящото решение.
Член 6
При депозирането на документа, предвиден в член 58, параграф 2 от Конвенцията, Съюзът прави декларациите по член 11, параграф 1, буква ж) от Конвенцията по отношение на информацията или документите, изисквани от държавите-членки, декларациите по в член 44, параграф 1 от Конвенцията по отношение на езиците, които държавите-членки ще приемат освен собствените си официални езици, както и декларацията по член 44, параграф 2 от Конвенцията.
Текстът на тези декларации е приложен като приложение III към настоящото решение.
Член 7
1. Най-късно до 10 декември 2012 г. държавите-членки съобщават на Комисията:
а)
данните за връзка на централните органи, определени в съответствие с член 4, параграф 3 от Конвенцията; и
б)
информацията относно правото, производствата и услугите, посочена в член 57 от Конвенцията.
2. За съобщаването на посочената в параграф 1 информация на Комисията държавите-членки използват формуляра за профила на държавите, препоръчан и публикуван от Хагската конференция по международно частно право, по възможност в електронен вид.
3. Комисията предава отделните формуляри за профила на държавите, попълнени от държавите-членки, на Постоянното бюро на Хагската конференция по международно частно право (наричано по-нататък „Постоянното бюро“), когато Съюзът депозира документа, посочен в член 58, параграф 2 от Конвенцията.
Член 8
Държава-членка, която желае да измени или оттегли резервата, съдържаща се в приложение II, която се отнася до нея, или да измени или оттегли декларация, съдържаща се в приложение III, която се отнася до нея, или да добави в приложение III декларация, която се отнася до нея, уведомява Съвета и Комисията за исканото изменение, оттегляне или добавяне.
Впоследствие Съюзът уведомява депозитаря в съответствие с член 63, параграф 2 от Конвенцията.
Член 9
Държава-членка, която след първоначалното предаване от Комисията на формуляра за профила на държавите желае да промени информацията в този формуляр, информира за това пряко Постоянното бюро или, в случай че използва формуляра за профила на държавите в електронен вид - пряко прави необходимата промяна. Тя информира същевременно и Комисията.
Член 10
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Люксембург на 9 юни 2011 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 9 päivänä kesäkuuta 2011,
lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehdyn Haagin yleissopimuksen hyväksymisestä Euroopan unionin puolesta
(2011/432/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 81 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan b alakohdan ja 218 artiklan 8 kohdan toisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unioni on ryhtynyt luomaan yhteistä oikeusaluetta, jonka perustana on päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaate.
(2)
Lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehty Haagin yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’, on hyvä lähtökohta maailmanlaajuiselle hallinnollisen yhteistyön järjestelmälle ja elatusapua koskevien päätösten ja sopimusten tunnustamiselle ja täytäntöönpanolle, koska siinä edellytetään maksutonta oikeusapua käytännössä kaikissa lasten elatusapua koskevissa tapauksissa ja yksinkertaistettua tunnustamis- ja täytäntöönpanomenettelyä.
(3)
Yleissopimuksen 59 artiklan mukaan alueelliset taloudellisen yhdentymisen järjestöt, kuten unioni, voivat allekirjoittaa tai hyväksyä yleissopimuksen tai liittyä siihen.
(4)
Yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvista asioista säädetään myös toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä yhteistyöstä elatusvelvoitteita koskevissa asioissa 18 päivänä joulukuuta 2008 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 4/2009 (2). Kuten yleissopimuksen allekirjoittamista koskevaa neuvoston päätöstä 2011/220/EU (3) annettaessa sovittiin, unionin olisi hyväksyttävä yleissopimus yksin ja käytettävä toimivaltaa kaikissa yleissopimuksen piiriin kuuluvissa asioissa. Tämän seurauksena yleissopimuksen olisi sidottava jäsenvaltioita unionin hyväksynnän perusteella.
(5)
Unionin olisi näin ollen yleissopimuksen hyväksymisen yhteydessä annettava toimivaltaa koskeva selitys yleissopimuksen 59 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(6)
Lisäksi unionin olisi yleissopimuksen hyväksymisen yhteydessä tehtävä kaikki yleissopimuksen 62 artiklan nojalla sallitut tarpeellisiksi katsomansa varaumat ja annettava kaikki yleissopimuksen 63 artiklan nojalla sallitut tarpeellisiksi katsomansa selitykset.
(7)
Euroopan unionin olisi tähän liittyen yleissopimuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti annettava selitys, jonka mukaan se aikoo ulottaa yleissopimuksen II ja III luvun soveltamisen puolisoiden tai entisten puolisoiden välisiin elatusvelvoitteisiin. Sen olisi samalla annettava yksipuolinen julistus, jonka mukaan se sitoutuu myöhemmässä vaiheessa tarkastelemaan mahdollisuutta laajentaa soveltamisalaa enemmän.
(8)
Unionin olisi tehtävä yleissopimuksen 44 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu varauma, joka koskee keskusviranomaisten välisissä tiedonannoissa hyväksyttyjä kieliä. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat, että unioni tekee niitä koskevan varauman, olisi ilmoitettava tästä ja halutusta varauman sisällöstä etukäteen komissiolle.
(9)
Unionin olisi annettava yleissopimuksen 11 artiklan 1 kohdan g alakohdassa ja 44 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut selitykset. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat, että unioni antaa tällaiset niitä koskevat selitykset, olisi ilmoitettava tästä ja halutusta selitysten sisällöstä etukäteen komissiolle.
(10)
Jäsenvaltion, joka myöhemmin haluaa peruuttaa osaltaan liitteessä II olevan varauman tai muuttaa tai peruuttaa osaltaan liitteessä III olevan selityksen taikka lisätä osaltaan selityksen liitteeseen III, olisi ilmoitettava tästä neuvostolle ja komissiolle. Unionin olisi sen mukaisesti ilmoitettava muutoksesta, peruutuksesta tai lisäyksestä tallettajalle.
(11)
Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle yleissopimuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimeämänsä keskusviranomaiset sekä yleissopimuksen 57 artiklassa tarkoitetut lainsäädäntöä, menettelyjä ja palveluja koskevat tiedot. Komission olisi välitettävä nämä tiedot Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin pysyvälle toimistolle, jäljempänä ’pysyvä toimisto’, unionin tallettaessa yleissopimuksen hyväksymiskirjan, kuten yleissopimuksessa edellytetään.
(12)
Toimittaessaan komissiolle tiedot keskusviranomaisistaan, lainsäädännöstään, menettelyistään ja palveluistaan jäsenvaltioiden olisi käytettävä Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin suosittelemaa ja julkaisemaa maaprofiililomaketta, mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa.
(13)
Jäsenvaltion, joka haluaa myöhemmin tehdä muutoksia keskusviranomaistaan tai lainsäädäntöään, menettelyjään ja palvelujaan koskeviin tietoihin, olisi ilmoitettava niistä suoraan pysyvälle toimistolle ja samanaikaisesti komissiolle.
(14)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyn pöytäkirjan (N:o 21) 3 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.
(15)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan (N:o 22) 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään Euroopan unionin puolesta lasten ja muiden perheenjäsenten elatusavun kansainvälisestä perinnästä 23 päivänä marraskuuta 2007 tehty Haagin yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’.
Yleissopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.
2 artikla
Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus tallettaa unionin puolesta yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu asiakirja.
3 artikla
Unioni antaa yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä yleissopimuksen 59 artiklan 3 kohdan mukaisen toimivaltaa koskevan selityksen.
Selityksen teksti on tämän päätöksen liitteessä I olevassa A kohdassa.
4 artikla
1. Unioni antaa yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä yleissopimuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti selityksen, jonka mukaan se aikoo laajentaa yleissopimuksen II ja III luvun soveltamisen koskemaan puolisoiden tai entisten puolisoiden välisiä elatusvelvoitteita.
Selityksen teksti on tämän päätöksen liitteessä I olevassa B kohdassa.
2. Tallettaessaan yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan unioni antaa yksipuolisen julistuksen, jonka teksti on tämän päätökseen liitteessä IV.
5 artikla
Unioni tekee yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä yleissopimuksen 44 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun varauman, joka koskee niitä jäsenvaltioita, jotka vastustavat joko ranskan tai englannin kielen käyttämistä keskusviranomaisten välisissä tiedonannoissa.
Varauman teksti on tämän päätöksen liitteessä II.
6 artikla
Unioni antaa yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan tallettamisen yhteydessä yleissopimuksen 11 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisen selityksen jäsenvaltioiden vaatimista tiedoista tai asiakirjoista ja yleissopimuksen 44 artiklan 1 kohdan mukaisen selityksen kielistä, jotka jäsenvaltiot hyväksyvät virallisten kieltensä lisäksi, sekä yleissopimuksen 44 artiklan 2 kohdan mukaisen selityksen.
Selitysten teksti on tämän päätöksen liitteessä III.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle 10 päivään joulukuuta 2012 mennessä:
a)
yleissopimuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti nimeämiensä keskusviranomaisten yhteystiedot; ja
b)
yleissopimuksen 57 artiklassa tarkoitetut lainsäädäntöä, menettelyjä ja palveluja koskevat tiedot.
2. Toimittaessaan 1 kohdassa mainitut tiedot komissiolle jäsenvaltioiden on käytettävä Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin suosittelemaa ja julkaisemaa maaprofiililomaketta, mahdollisuuksien mukaan sähköisessä muodossa.
3. Komissio toimittaa jäsenvaltioiden täyttämät maaprofiililomakkeet Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin pysyvälle toimistolle, jäljempänä ’pysyvä toimisto’, unionin tallettaessa yleissopimuksen 58 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun asiakirjan.
8 artikla
Jäsenvaltion, joka haluaa osaltaan peruuttaa liitteessä II olevan varauman tai osaltaan muuttaa tai peruuttaa liitteessä III olevan selityksen taikka lisätä osaltaan selityksen liitteeseen III, on ilmoitettava haluamastaan muutoksesta, peruutuksesta tai lisäyksestä neuvostolle ja komissiolle.
Tämän jälkeen unioni ilmoittaa muutoksesta, peruutuksesta tai lisäyksestä tallettajalle yleissopimuksen 63 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
9 artikla
Jäsenvaltion, joka haluaa muuttaa itseään koskevan maaprofiililomakkeen sisältämiä tietoja sen jälkeen, kun komissio on välittänyt kyseisen lomakkeen eteenpäin, on ilmoitettava asiasta suoraan pysyvälle toimistolle tai, jos käytetään sähköisessä muodossa olevaa maaprofiililomaketta, tehtävä tarvittavat muutokset suoraan. Sen on ilmoitettava niistä samanaikaisesti komissiolle.
10 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Luxemburgissa 9 päivänä kesäkuuta 2011.