РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 670/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 юли 2012 година
за изменение на Решение № 1639/2006/ЕО за създаване на Рамкова програма за конкурентоспособност и иновации (2007-2013 г.) и на Регламент (ЕО) № 680/2007 за установяване на общи правила за отпускане на финансова помощ от Общността в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 172 и член 173, параграф 3 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
С Решение № 1639/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (3) се създава Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации (РПКИ) с различни видове мерки за изпълнение, прилагани чрез специфични програми, сред които „Програмата за политическа подкрепа на информационните и комуникационните технологии (ИКТ)“, която осигурява подкрепа за засилване на вътрешния пазар за ИКТ продукти и услуги и за основани на ИКТ продукти и услуги, и цели стимулиране на иновациите чрез по-широко разпространение и инвестиране в ИКТ.
(2)
С Регламент (ЕО) № 680/2007 на Европейския парламент и на Съвета (4) се определят общите правила за отпускане на финансова помощ от Съюза в областта на трансевропейските транспортни и енергийни мрежи и също така се създава инструмент за поделяне на риска, наречен Инструмент за гарантиране на заеми за проекти по TEN-Транспорт („TEN-T“).
(3)
През следващото десетилетие, според оценки на Комисията, ще са нужни безпрецедентни като обем инвестиции в европейския транспорт, енергетика, информационни и комуникационните мрежи, за да се допринесе за постигането на целите на политиката на „Европа 2020“, най-вече целите в областта на климата и прехода към икономика с ниски емисии на въглерод и ефикасно използване на ресурсите, чрез разработване на интелигентни, усъвършенствани и изцяло свързани помежду си инфраструктури и насърчаване на доизграждането на вътрешния пазар.
(4)
Дълговото финансиране на капиталовия пазар не е непосредствено достъпно за инфраструктурни проекти в Съюза. Трудностите при осигуряване на достъп до дългосрочно частно или публично финансиране за инфраструктурни проекти не следва да водят до влошаване на ефективността на транспортната, телекомуникационна и енергийна система, нито до забавяне на разпространението на широколентовия достъп. Целесъобразно е този въпрос да бъде разгледан на равнището на Съюза поради фрагментацията на пазарите на облигации в Съюза, съчетана с неизвестността на търсенето, както и с размера и сложността на инфраструктурните проекти, които изискват продължителни срокове за подготовка.
(5)
Финансовите инструменти във вида, в който са установени от Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (5) могат, в определени случаи, да подобрят ефикасността на бюджетните разходи и да осигурят големи мултиплициращи ефекти по отношение на привличането на финансиране от частния сектор. Това важи в особена степен за трудния достъп до кредити, ограниченията в областта на публичните финанси и с оглед необходимостта от подкрепа за икономическото възстановяване на Европа.
(6)
В своята Резолюция от 8 юни 2011 г. относно Инвестиране в бъдещето: нова многогодишна финансова рамка (МФР) за конкурентоспособна, устойчива и приобщаваща Европа, Европейският парламент приветства инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, представляваща механизъм за поделяне на риска с ЕИБ, който предоставя подкрепа в определени граници от бюджета на Съюза, имаща за цел да засили ефекта от фондовете на Съюза и да привлече допълнителен интерес от частни инвеститори за участие в приоритетни проекти, които са в съответствие с целите на стратегията „Европа 2020“. В заключенията си от 12 юли 2011 г. относно Акта за единния пазар Съветът припомни, че финансовите инструменти трябва да бъдат оценявани по отношение на ефектите на лоста в сравнение със съществуващите инструменти, рисковете, които ще бъдат прибавени към баланса на държавните бюджети, и евентуалното отблъскване на частните институции. Съобщението на Комисията относно пилотния проект за инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и съответната оценка на въздействието, които се опират на обществено допитване, следва да бъдат разглеждани в този контекст.
(7)
Следва да бъде лансирана пилотна фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, чиято цел е да подпомогне финансирането на приоритетни проекти с ясна добавена стойност за ЕС и да улесни по-голямото участие от страна на частния сектор във финансирането на икономически изгодни проекти в областта на транспорта, енергията и сектора на ИКТ инфраструктурата чрез пазара за дългосрочен капитал. Инструментът ще бъде от полза за проекти със сходни финансови нужди и благодарение на взаимодействието между секторите следва да донесе по-големи ползи по отношение на въздействието върху пазара, административната ефективност и използването на ресурсите. Той следва да предостави на заинтересованите лица като инвеститори, публични органи, управители на инфраструктура, строителни дружества и оператори съгласуван инструмент, който да се ръководи от търсенето на пазара.
(8)
По време на пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ бюджетът на Съюза, заедно с финансиране от ЕИБ под формата на съвместен инструмент за поделяне на риска, ще бъде използван за облигации за проекти, издадени от дружествата за проектите. Посоченият инструмент се стреми да смекчи риска по обслужването на дълга на проекта и кредитния риск на притежателите на облигации до степен, при която участниците на капиталовия пазар като пенсионни фондове, застрахователни дружества и други заинтересовани лица да желаят да инвестират в по-голям обем облигации за инфраструктурни проекти, отколкото би било възможно без подкрепата на Съюза.
(9)
В светлината на дългогодишния опит на ЕИБ и като се има предвид, че банката е основната финансираща институция за инфраструктурни проекти, и е финансов орган на ЕС, създаден с Договора, Комисията следва да я привлече в осъществяването на тази пилотна фаза. Основните ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекта следва да се определят чрез настоящия регламент. Подробният ред и условия, включително споделянето на риска, заплащането, мониторинга и контрола, следва да се определят в споразумение за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Това споразумение за сътрудничество следва да бъде одобрено от Комисията и от ЕИБ в съответствие с техните съответни процедури.
(10)
Пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ следва да бъде започната през сегашната финансова рамка и да се приложи без необосновано забавяне с цел да се установи дали и до каква степен такива финансови инструменти за поделяне на риска предлагат добавена стойност в областта на финансирането на инфраструктурата и за развитието на капиталов пазар за финансиране чрез дълг на инфраструктурни проекти.
(11)
Пилотната фаза следва да бъде финансирана, като се използва преразпределение от бюджетите за 2012 г. и 2013 г. от съществуващи транспортни, телекомуникационни и енергийни програми. За тази цел следва да е възможно до 200 милиона евро да бъдат преразпределени за инициативата от бюджета за TEN-T, до 20 милиона евро от бюджета на Рамковата програма за конкурентоспособност и иновации и до 10 милиона евро от бюджета за TEN-Енергия („TEN-Е“). Наличните бюджетни средства ограничават обхвата на инициативата и броя на проектите, които могат да бъдат подкрепени.
(12)
Бюджетните средства следва да бъдат поискани от ЕИБ въз основа на набор от проекти, които ЕИБ и Комисията считат, че са подходящи, в съответствие с дългосрочните цели на политиката на Съюза и има вероятност да бъдат реализирани. Всички подобни искания и съответни бюджетни кредити следва да се направят не по-късно от 31 декември 2013 г. Поради сложността на големите инфраструктурни проекти следва да е възможно самото одобрение от Управителния съвет на ЕИБ да се даде на по-късна дата, но не по-късно от 31 декември 2014 г.
(13)
Заявлението за помощ, подборът и изпълнението на всички проекти следва да се извършват съгласно правото на Съюза, по-специално по отношение на държавната помощ и следва да се стремят да избягват създаването или добавянето на пазарни нарушения.
(14)
В допълнение към изискванията за докладване по точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (6) Комисията следва с подкрепата от ЕИБ по време на пилотната фаза да докладва на Европейския парламент и на Съвета на всеки шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество и да внесе междинен доклад до Европейския парламент и до Съвета през втората половина на 2013 г. Цялостна независима оценка следва да бъде осъществена през 2015 г.
(15)
Като се основава на посочената цялостна независима оценка Комисията следва да оцени целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, както и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза.
(16)
Пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ следва да започне в подготовка за Механизма за свързване на Европа, предложен от Комисията. Не се засягат решенията, отнасящи се до многогодишната финансова рамка (МФР) след 2013 г., и тези, които се отнасят до евентуално повторно използване на обратните постъпления от финансови инструменти в контекста на преговорите по предложението за регламент на Европейския парламент и Съвета относно финансовите правила, приложими спрямо годишния бюджет на Съюза.
(17)
С оглед да се осъществи пилотната фаза на инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“, Решение № 1639/2006/ЕО и Регламент (ЕО) № 680/2007 следва да бъдат съответно изменени.
(18)
За да бъдат ефективни предвидените в настоящия регламент мерки и с оглед ограничения срок на пилотната фаза, настоящият регламент следва да влезе в сила в деня след публикуването му,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения на Решение № 1639/2006/ЕО
Решение № 1639/2006/ЕО се изменя, както следва:
1)
В член 8 се добавя следният параграф:
„5а. Без да се засягат параграфи 1-5, за проектите, осъществявани в рамките на посочения в член 31, параграф 2 инструмент за поделяне на риска за облигации, Комисията и Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) внасят през втората половина на 2013 г. в Европейския парламент и в Съвета междинен доклад. Цялостна независима оценка се осъществява през 2015 г.
Като се основава на посочената оценка Комисията оценява целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза. Въз основа на посочената оценка, като вземе предвид всички варианти Комисията предлага подходящи регулаторни промени, включително законодателни промени, особено ако предвиденото прилагане на пазара не е задоволително или ако станат достатъчно налични алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.
Посоченият в първа алинея междинен доклад включва списък от проекти, които са получили финансова помощ от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в член 31, параграфи 2а-2д, придружен с информация относно условията по издаването на облигации и вида на настоящите и потенциални бъдещи инвеститори.“
2)
В член 26, параграф 2 буква б) се заменя със следното:
„б)
стимулиране на иновациите чрез по-широко разпространение и инвестиране в ИКТ и широколентов достъп;“.
3)
Член 31 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Проектите, посочени в параграф 1, буква а), имат за цел насърчаването на иновацията, трансфера на технологии и разпространяването на нови технологии, които са готови за прилагане на пазара.
Съюзът може да предоставя безвъзмездна помощ в принос към бюджета на проектите.
Освен това по време на пилотната фаза през 2012 и 2013 г. Съюзът може да предостави финансово участие на ЕИБ за провизиите и разпределянето на капитал за дългови инструменти или гаранции, които да се отпускат от ЕИБ от нейни собствени ресурси в рамките на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти.“;
б)
вмъкват се следните параграфи:
„2а. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в трета алинея от параграф 2, представлява съвместен инструмент на Комисията и ЕИБ, който предоставя добавена стойност като намеса на Съюза, занимава се с положение на недостатъчно оптимална инвестиция, когато проектите не получават адекватно финансиране от пазарите, и предоставя допълняемост. Инструментът избягва нарушаване на правилата на конкуренция, цели осигуряване на мултиплициращ ефект и привежда в съответствие интересите под формата на кредитно подобрение. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти:
а)
приема формата на дългов инструмент или гаранция, предоставена от ЕИБ, с подкрепата на принос от бюджета на Съюза, в полза на финансиране за проекти в областта на ИКТ и широколентовия достъп, като допълва или привлича финансиране от държавите членки или частния сектор;
б)
смекчава риска при обслужването на дълга за проект и кредитния риск за притежателите на облигациите;
в)
използва се само за проекти, чиято финансова жизнеспособност се основава на приходите по проекта.
2б. Експозицията на Съюза по отношение на инструмента за поделяне на риска, включително таксите за управление и другите допустими разходи, в никакъв случай не надвишава размера на финансовото участие на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, и не надхвърля срока до падежа на портфейла на основните инструменти за кредитно подобрение. Не води до никакви допълнителни задължения по общия бюджет на Съюза. Остатъчният риск, свързан с операции във връзка с облигации за проекти, винаги се поема от ЕИБ.
2в. Основните ред, условия и процедури за инструментите за поделяне на риска за облигации за проекти са установени в приложение IIIа. Подробният ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително поделянето на риска, възнаграждението, неговият мониторинг и контрол, се определят в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Споразумението за сътрудничество се одобрява от Комисията и от ЕИБ в съответствие с техните съответни процедури.
2г. През 2013 г. сума в размер до 20 милиона евро може да бъде използвана от бюджета, разпределен за изпълнение на политиката за ИКТ и широколентов достъп в съответствие с правилата, установени в приложение I, буква б). Предвид краткия срок на пилотната фаза, инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти може да използва повторно всички приходи, получени преди 31 декември 2013 г. за нови дългови инструменти и гаранции в рамките на същия механизъм за поделяне на риска и за проекти, изпълняващи същите условия за допустимост, с цел максимално увеличаване на обема на получили подпомагане инвестиции. В случай че инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти не бъде продължен за следващата многогодишна финансова рамка, всички остатъчни средства се връщат в приходната част на общия бюджет на Съюза.
2д. В допълнение към изискванията за докладване, посочени в точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление, и без да се засягат каквито и да е други регулаторни изисквания за докладване, Комисията докладва относно ефикасността на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, включително финансовите условия и позиционирането на всички облигации за проекта пред Европейския парламент и Съвета на всеки шест месеца по време на пилотната фаза.“
4)
Добавя се следното приложение:
„ПРИЛОЖЕНИЕ IIIа
Ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочени в член 31, параграф 2в
ЕИБ е партньор, който споделя риска и управлява финансовия принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти от името на Съюза. По-подробното изложение на реда и условията за прилагане на инструмента, включително мониторинга и контрола по него, се съдържа в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, предвидени в настоящото приложение.
а) Механизмът на ЕИБ
1.
Инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти ще бъде проектиран за всеки допустим проект като второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент или механизъм за условия (гаранция), или и двете, така че да улесни емисията на облигации за проекти.
2.
Ако ЕИБ стане кредитор на проекта, нейните права по инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са права, удовлетворяващи се по ред след обслужването на привилегирования дълг и пред финансиране, свързано със собствен капитал.
3.
Механизмът не надвишава 20 % от общия размер на емитирания главен дълг.
б) Бюджет
ИКТ:
2013 г.: до 20 милиона евро.
Искането за прехвърляне на суми над този размер се извършва до 31 декември 2012 г. и се придружава от прогноза за нуждите от предвидените по графика вноски на Съюза.
При необходимост тази прогноза може да послужи за основано на търсенето намаляване на сумите за 2013 г., за което се взема решение съгласно процедурата, посочена в член 46, параграф 2.
в) Доверителна сметка
1.
ЕИБ открива доверителна сметка за финансовия принос на Съюза и за приходите, получени в резултат на финансовия принос на Съюза.
2.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвата, начислена върху доверителните сметки, и другите приходи, получени в резултат на финансовия принос на Съюза, като гаранционни премии, лихви и рисков марж върху сумите, предоставени от ЕИБ, се прибавят към средствата от доверителната сметка. Независимо от това Комисията може да реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 46, параграф 2, че те трябва да бъдат върнати в бюджетните редове за РПКИ-ИКТ.
г) Използване на финансовото участие на Съюза
Финансовото участие на Съюза се използва от ЕИБ за:
1.
Обезпечаване на риска въз основа на първа загуба за второстепенните механизми от портфейла от проекти, отговарящи на критериите, в съответствие със съответните правила на ЕИБ и оценка на риска, извършена от ЕИБ съгласно прилаганата от нея политика.
2.
За покриване на несвързани с проекта допустими разходи, произтичащи от създаването и управлението на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително неговото оценяване.
д) Поделяне на риска и приходите
Схемата за поделяне на риска, произтичаща от буква г), се изразява в подходящо разпределяне между Съюза и ЕИБ на заплащането във връзка с риска, начислено от ЕИБ на партньора му във връзка с всеки инструмент в рамките на портфейла по проекта.
е) Ценообразуване
Ценообразуването на инструментите за облигации за проекти се основава на заплащането във връзка с риска в съответствие със съответните стандартни правила и критерии на ЕИБ.
ж) Процедура по заявленията
Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се отправят към ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.
з) Процедура за одобряване
ЕИБ извършва рисков, финансов, технически и правен анализ и решава за използването на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти и да избере подходящия вид второстепенен механизъм в съответствие със своите стандартни правила и критерии, по-специално насоките на ЕИБ за политика спрямо кредитния риск, и критериите за подбор на ЕИБ в областта на социалните въпроси, околната среда и климата.
и) Продължителност
1.
Ангажимент за финансов принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти се поема не по-късно от 31 декември 2013 г. Процедурата по одобряване на инструментите за облигации за проекти от Управителния съвет на ЕИБ се приключва до 31 декември 2014 г.
2.
В случай на прекратяване на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по време на текущата многогодишна финансова рамка всички баланси по доверителната сметка, без поетите задължения за предоставяне на бюджетни средства и средствата, необходими за покриването на други отговарящи на изискванията разходи, се връщат в бюджетната линия РПКИ-ИКТ.
3.
Средствата, разпределени за инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, се възстановяват в съответната доверителна сметка, когато срокът на инструментите изтече или се връщат, при условие че покриването на риска остава достатъчно.
й) Докладване
Редът и условията на ежегодното отчитане на прилагането на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се договарят между Комисията и ЕИБ.
В допълнение Комисията с подкрепата на ЕИБ докладва относно прилагането на всеки шест месеца на Европейския парламент и на Съвета, като началният момент е шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество, посочено в член 31, параграф 2в.
к) Мониторинг, контрол и оценка
Комисията осъществява мониторинг на прилагането на инструмента, включително чрез контрол на място, при целесъобразност, и осъществява проверка и контрол в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (7).
ЕИБ управлява второстепенните механизми в съответствие с нейните собствени правила и процедури, включително подходящи мерки за одит, контрол и мониторинг. Освен това Управителният съвет на ЕИБ, в който Комисията и държавите членки са представени, одобрява всеки второстепенен механизъм и контролира дали управлението на ЕИБ е в съответствие с нейния устав и с общите насоки, определени от Съвета на гуверньорите.
Комисията и ЕИБ представят междинен доклад относно функционирането на пилотния инструмент за поделяне на риска за облигациите за проекти на Европейския парламент и на Съвета през втората половина на 2013 г. с оглед оптимизиране на проекта на инструмента.
Цялостна независима оценка се извършва през 2015 г. след одобрение на окончателните операции по облигациите за проекти. Тя обхваща, наред с останалото, добавената стойност, допълняемостта спрямо други инструменти на Съюза или на държавите членки и други съществуващи форми на дългосрочно дългово финансиране, постигнатия мултиплициращ ефект, оценка на включените рискове, както и създаването или коригирането на нарушаващи ефекти, ако има такива. Оценката обхваща също така въздействието върху финансовата жизнеспособност на проекта, обема, сроковете и разходите на облигациите, които ще се издават, въздействието върху по-широките пазари на облигации, както и аспектите, свързани с контролиращия кредитор и обществените поръчки. Тя предоставя също така, по възможност, сравнение на разходите с алтернативни средства за финансиране на проекта, включително банкови заеми. По време на пилотната фаза всеки избран проект се оценява.
Член 2
Изменения на Регламент (ЕО) № 680/2007
Регламент (ЕО) № 680/2007 се изменя, както следва:
1)
В член 2 се добавят следните точки:
„14)
Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти означава съвместен инструмент на Комисията и ЕИБ, който предоставя добавена стойност като намеса на Съюза, отнася се до положение на недостатъчно оптимална инвестиция, когато проектите не получават адекватно финансиране от пазарите, и предоставя допълняемост като допълва или привлича финансиране от държавите членки или частния сектор. Инструментът избягва нарушаване на конкуренцията, цели осигуряване на мултиплициращ ефект и привежда в съответствие интересите. Инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти е под формата на кредитно подобрение на проекти от общ интерес, намалява риска при обслужването на дълга за проект и кредитния риск за притежателите на облигациите, и се използва само за проекти, чиято финансова жизнеспособност се основава на приходите по проекта.
15)
„Кредитно подобрение“ означава подобряване на кредитното качество на дълга по проект посредством второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент от ЕИБ или на гаранция от ЕИБ или и двете, подкрепена от принос от бюджета на Съюза.“
2)
В член 4, първа алинея добавя се следното изречение:
„Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по член 6, параграф 1, буква ж) се подават до ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.“
3)
Член 6, параграф 1 се изменя, както следва:
а)
в буква г) се добавя следното изречение:
„През 2012 г. и 2013 г. сума в размер до 200 милиона евро може да бъде преразпределена за пилотната фаза на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти в транспортния сектор.“;
б)
добавя се следната буква:
„ж)
по време на пилотната фаза през 2012 и 2013 г. финансово участие на ЕИБ за провизии и заделянето на капитал за дългови инструменти или гаранции, които да се отпускат от ЕИБ собствените ѝ ресурси в рамките на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти в областта на TEN-T и TEN-E. Експозицията на Съюза по отношение на инструмента за поделяне на риска, включително таксите за управление и другите допустими разходи, в никакъв случай не надвишава размера на финансовото участие на Съюза в инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, и не надхвърля срока до падежа на портфейла на основните инструменти за кредитно подобрение. Не води до никакви допълнителни задължения по общия бюджет на Съюза. Остатъчният риск, свързан с тези операции във връзка с облигации за проекти, винаги се поема от ЕИБ.
Основните ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са установени в приложение Iа. Подробният ред и условия за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително поделянето на риска, възнаграждението, мониторинга и контрола, се определят в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ. Споразумението за сътрудничество се одобрява от Комисията и от ЕИБ в съответствие със съответните им процедури.
През 2012 г. и 2013 г. сума в размер до 210 милиона евро, от които до 200 милиона евро за транспортни проекти и до 10 милиона евро за енергийни проекти, може да бъде преразпределена за инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти в съответствие с процедурата по член 15, параграф 2 съответно от бюджетните редове за инструмента за гарантиране на заеми по проекти TEN-T, посочен в приложение I, и съответно за TEN-E.
В допълнение към изискванията за докладване, посочени в точка 49 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. за бюджетната дисциплина и доброто финансово управление, и без да се засягат някакви други регулаторни изисквания за докладване, Комисията докладва относно ефикасността на инструмента за поделяне на риска, включително финансовите условия и позиционирането на всички издадени облигации пред Европейския парламент и Съвета на всеки шест месеца по време на пилотната фаза.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвите и другите приходи, генерирани от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, получени преди 31 декември 2013 г., могат да бъдат използвани за нови дългови инструменти и гаранции в рамките на същия механизъм за поделяне на риска и за проекти, изпълняващи същите условия за допустимост, с цел максимално увеличаване на обема на получили подпомагане инвестиции. В случай че инструментът за поделяне на риска за облигации за проекти не бъде продължен за следващата финансова рамка, всички остатъчни средства се връщат в приходната част на общия бюджет на Съюза.“
4)
В член 16 се добавя следният параграф:
„2а) Без да се засягат параграфи 1 и 2, за проектите, осъществявани в рамките на посочения в член 6, параграф 1, буква ж) инструмент за поделяне на риска за облигации, Комисията и ЕИБ внасят през втората половина на 2013 г. в Европейския парламент и в Съвета междинен доклад. Цялостна независима оценка се осъществява през 2015 г.
Въз основа на посочената оценка Комисията оценява целесъобразността на Инициативата „Облигации за проекти по стратегията „Европа 2020“ и ефективността ѝ по отношение на повишаването на обема на инвестициите в приоритетни проекти и в засилването на ефикасността на разходите на Съюза. Въз основа на посочената оценка, като вземе предвид всички варианти Комисията предлага подходящи регулаторни промени, включително законодателни промени, особено ако предвиденото прилагане на пазара не е задоволително или ако станат достатъчно налични алтернативни източници на дългосрочно дългово финансиране.“
5)
В член 17, параграф 1 се добавя следната алинея:
„Посоченият в член 16, параграф 2а междинен доклад съдържа списък от проекти, които са се възползвали от инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочен в параграфи член 6, параграф 1, буква ж), придружен с информация относно условията по издаването на облигации и вида на настоящите и потенциални бъдещи инвеститори.“
6)
Приложението е преномерирано приложение I, а думата „приложението“ в член 6, параграф 1, буква г) е съответно заменена с думата „приложение I“.
7)
Добавя се следното приложение:
„ПРИЛОЖЕНИЕ Ia
Основен ред, условия и процедури за прилагане на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти, посочени в член 6, параграф 1, буква ж)
ЕИБ е партньор, който споделя риска и управлява финансовия принос на Съюза към инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти от името на Съюза. По-подробното изложение на условията и реда за прилагане на инструмента, включително мониторинга и контрола по него, се съдържа в споразумението за сътрудничество между Комисията и ЕИБ, като се отчитат разпоредбите, установени в настоящото приложение.
а) Механизмът на ЕИБ
1.
Инструментът за поделяне на риска за облигациите за проекти ще бъде проектиран за всеки допустим проект като второстепенен механизъм под формата на дългов инструмент или механизъм за условия (гаранция), или и двете, с цел улесняване на издаването на облигации за проекти.
2.
Ако ЕИБ стане кредитор на проекта, нейните права по инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти са права, удовлетворяващи се по ред след обслужването на привилегирования дълг и пред финансиране, свързано със собствен капитал.
3.
Механизмът не надвишава 20 % от общия размер на емитирания главен дълг.
б) Бюджет
ТЕN-Т:
-
2012 г.: до 100 милиона евро
-
2013 г.: до общия размер от 200 милиона евро
трябва да бъдат преразпределени от бюджета за TEN-T, определен за инструмента за гарантиране на заеми по проекти по TEN-T, посочен в приложение I, но останал неизразходван.
TEN-E:
2013 г.: до 10 милиона евро.
Искането за прехвърляне на сумата за 2012 г. се подава незабавно след подписването на споразумението за сътрудничество.
Искането за прехвърляне на плащанията в следващи години се подава до 31 декември от предходната година.
Във всички случаи заявлението за прехвърляне се придружава от прогноза за нуждите от предвидените по графика вноски на Съюза.
При необходимост тази прогноза може да послужи за база за намаляване на сумите, основаващо се на нуждите, за което се взема решение съгласно процедурата, изложена в член 15, параграф 2.
в) Доверителна сметка
1.
ЕИБ открива две доверителни сметки (една за проектите в рамките на ТЕN-Т, другата за проектите в рамките на TEN-E), които съдържат финансовия принос на Съюза и приходите, получени в резултат на финансовия принос на Съюза. Доверителната сметка за проектите по ТЕN-Т може да бъде обединена с доверителната сметка, открита за инструмента за гарантиране на заеми за проекти по TEN-T, посочен в приложение I, при условие че тази мярка не препятства качеството на мониторинг и докладване, предвидено в букви й) и к).
2.
Предвид краткия срок на пилотната фаза, лихвата, начислена върху доверителните сметки, и другите приходи, получени в резултат на финансовия принос на Съюза, като гаранционни премии, лихви и рисков марж върху сумите, предоставени от ЕИБ, се прибавят към средствата от доверителната сметка. Независимо от това Комисията може да реши, в съответствие с процедурата, посочена в член 15, параграф 2, че те трябва да бъдат върнати в бюджетните редове за TEN-T или TEN-E.
г) Използване на финансовото участие на Съюза
Финансовото участие на Съюза се използва от ЕИБ за:
1.
обезпечаване на риска въз основа на първа загуба за второстепенните механизми от портфейла от проекти, отговарящи на критериите, в съответствие със съответните правила на ЕИБ и оценка на риска, извършена от ЕИБ съгласно прилаганата от нея политика,
2.
за покриване на несвързани с проекта допустими разходи, произтичащи от създаването и управлението на инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, включително неговото оценяване.
д) Споделяне на риска и приходите
Схемата за споделяне на риска, произтичаща от буква г), се отразява в подходящо разпределяне между Съюза и ЕИБ на заплащането във връзка с риска, начислено от ЕИБ на партньора му във връзка с всеки инструмент в рамките на портфейла.
Независимо от разпоредбите, които се прилагат за поделянето на риска за инструмента за гарантиране на заеми за проекти по TEN-T, посочен в приложение I, схемата за споделяне на риска за облигации за проекти се прилага също така за същия инструмент, включително за операциите от съществуващия ѝ портфейл.
е) Ценообразуване
Ценообразуването на инструментите за облигации за проекти се основава на заплащането във връзка с риска в съответствие със стандартните правила и критерии на ЕИБ.
ж) Процедура за заявления
Заявленията за покриване на риска по инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се отправят към ЕИБ съгласно обичайния ред за подаване на заявления в ЕИБ.
з) Процедура за одобряване
ЕИБ извършва рисков, финансов, технически и правен анализ и решава за използването инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти и избира подходящия вид второстепенен механизъм в съответствие със стандартните си правила и критерии, по-специално насоките на ЕИБ за политика спрямо кредитния риск, и критериите за подбор на ЕИБ в областта на социалните въпроси, околната среда и климата.
и) Продължителност
1.
Последният транш от финансовото участие на Съюза в инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти се предава не по-късно от 31 декември 2013 г. Процедурата по одобряване на инструментите за облигации за проекти от Управителния съвет на ЕИБ се приключва не по-късно от 31 декември 2014 г.
2.
В случай на прекратяване на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти по време на текущата многогодишна финансова рамка всички баланси по доверителните сметки, без поетите задължения за предоставяне на бюджетни средства и средствата, необходими за покриването на други отговарящи на изискванията разходи, се връщат в бюджетните редове за TEN-T и TEN-E.
3.
Средствата, определени за инструмента за поделяне на риска за облигациите за проекти, се възстановяват в съответната доверителна сметка, когато срокът на инструментите изтече или се изплащат, при условие че покриването на риска остава достатъчно.
й) Докладване
Редът и условията на ежегодното отчитане на прилагането на инструмента за поделяне на риска за облигации за проекти се договарят между Комисията и ЕИБ.
В допълнение Комисията с подкрепата на ЕИБ докладва относно прилагането на всеки шест месеца на Европейския парламент и на Съвета, като началният момент е шест месеца след подписването на споразумението за сътрудничество, посочено в член 6, параграф 1, буква ж).
к) Мониторинг, контрол и оценка
Комисията осъществява мониторинг на прилагането на инструмента, включително чрез контрол на място, при целесъобразност, и осъществява проверка и контрол в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002.
ЕИБ управлява второстепенните механизми в съответствие със своите собствени правила и процедури, включително подходящи мерки за одит, контрол и мониторинг. Освен това Управителният съвет на ЕИБ, в който Комисията и държавите членки са представени, одобрява всеки второстепенен механизъм и контролира дали управлението на ЕИБ е в съответствие с нейния устав и с общите насоки, определени от Съвета на гуверньорите.
Комисията и ЕИБ представят междинен доклад относно функционирането на пилотния инструмент за поделяне на риска за облигациите за проекти на Европейския парламент и на Съвета през втората половина на 2013 г. с оглед оптимизиране на проекта на инструмента.
Цялостна независима оценка се извършва през 2015 г. след одобрение на окончателните операции по облигациите за проекти. Тя обхваща, наред с останалото, добавената стойност, допълняемостта спрямо други инструменти на Съюза или на държавите членки и други съществуващи форми на дългосрочно дългово финансиране, постигнатия мултиплициращ ефект, оценка на включените рискове, както и създаването или коригирането на нарушаващи ефекти, ако има такива. Оценката обхваща също така въздействието върху финансовата жизнеспособност на проекта, обема, сроковете и разходите на облигациите, които ще се издават, въздействието върху по-широките пазари на облигации, както и аспектите, свързани с контролиращия кредитор и обществените поръчки. Тя предоставя също така, по възможност, сравнение на разходите с алтернативни средства за финансиране на проекта, включително банкови заеми. По време на пилотната фаза всеки избран проект се оценява.“
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 11 юли 2012 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 670/2012,
annettu 11 päivänä heinäkuuta 2012,
kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007-2013) perustamisesta tehdyn päätöksen N:o 1639/2006/EY sekä yleisistä säännöistä yhteisön rahoitustuelle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla annetun asetuksen (EY) N:o 680/2007 muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 172 artiklan ja 173 artiklan 3 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1639/2006/EY (3) säädetään kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmasta, johon sisältyy erilaisia erityisohjelmilla toteutettavia täytäntöönpanotoimenpiteitä; näistä erityisohjelmista tieto- ja viestintätekniikkapolitiikan tukiohjelmalla tuetaan tieto- ja viestintätekniikan tuotteiden ja -palvelujen sekä tieto- ja viestintätekniikoihin perustuvien tuotteiden ja palvelujen sisämarkkinoiden lujittamista, ja sen tavoitteena on edistää innovointia laajentamalla tieto- ja viestintätekniikoiden käyttöä ja investoimalla niihin.
(2)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 680/2007 (4) vahvistetaan yleiset säännöt unionin rahoitustuelle Euroopan laajuisten liikenne- ja energiaverkkojen alalla ja luodaan lisäksi riskinjakoväline nimeltään Euroopan laajuisia verkkoja koskevien liikennehankkeiden lainavakuusväline.
(3)
Kymmenen seuraavan vuoden aikana tarvitaan komission arvion mukaan ennen näkemättömän paljon investointeja Euroopan liikenne-, energia- sekä tieto- ja viestintäverkkoihin, jotta voitaisiin edistää Eurooppa 2020 -strategian toimintapoliittisten tavoitteiden ja erityisesti ilmastotavoitteiden saavuttamista ja siirtymistä resurssitehokkaaseen, vähähiiliseen talouteen kehittämällä älykkäitä, tasokkaampia ja täysin yhteenliitettyjä infrastruktuureja ja edistää näin sisämarkkinoiden toteuttamista.
(4)
Unionissa toteutettavia infrastruktuurihankkeita varten ei ole helposti saatavilla rahoitusta vieraan pääoman markkinoilta. Vaikeudet saada infrastruktuurihankkeille pitkäaikaista yksityistä tai julkista rahoitusta eivät saisi johtaa liikenne-, televiestintä- ja energiajärjestelmien toimivuuden huononemiseen eivätkä hidastaa laajakaistan yleistymistä. Koska joukkolainamarkkinat ovat unionissa pirstoutuneet, kysyntä ei ole tiedossa ja infrastruktuurihankkeiden valmisteluajat ovat pitkiä hankkeiden koon ja monimutkaisuuden vuoksi, ongelman käsittely unionin tasolla on tarkoituksenmukaista.
(5)
Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) piiriin kuuluvilla rahoitusvälineillä pystytään joissain tapauksissa tehostamaan talousarviovarojen käyttöä ja saavuttamaan suuria kerrannaisvaikutuksia, kun yksityiseltä sektorilta saadaan houkuteltua rahoitusta. Tämä pitää erityisesti paikkansa tilanteessa, jossa luotonsaanti on vaikeaa, julkiseen talouteen kohdistuu rajoitteita ja Euroopan talouden elpymistä on tuettava.
(6)
Euroopan parlamentti piti 8 päivänä kesäkuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa ”Sijoittaminen tulevaisuuteen: uusi monivuotinen rahoituskehys kilpailukykyistä, kestävää ja osallistavaa Euroopan unionia varten” myönteisenä Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevaa aloitetta, joka on Euroopan investointipankin, jäljempänä ’EIP’, kanssa toteutettava riskinjakomekanismi, jonka kautta tarjotaan rajoitettua tukea unionin talousarviosta tarkoituksena lisätä unionin varojen vipuvaikutusta ja houkutella lisää yksityisiä sijoittajia osallistumaan Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden mukaisiin ensisijaisiin hankkeisiin. Neuvosto muistutti 12 päivänä heinäkuuta 2011 antamissaan päätelmissä sisämarkkinoiden toimenpidepaketista, että rahoitusvälineisiin liittyviä vipuvaikutuksia on arvioitava verrattuna olemassa oleviin välineisiin, niistä julkisen talouden taseisiin aiheutuviin lisäriskeihin ja yksityisten laitosten mahdolliseen syrjäytymiseen. Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen pilottivaiheesta laadittua komission tiedonantoa ja siihen liittyvää vaikutusten arviointia, jotka perustuvat julkiseen kuulemiseen, olisi tarkasteltava tätä taustaa vasten.
(7)
Olisi käynnistettävä Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen pilottivaihe, jossa päämääränä on auttaa rahoittamaan ensisijaisia hankkeita, joista saadaan selkeää unionin tason lisäarvoa, ja edesauttaa yksityisen sektorin osallistumista taloudellisesti elinkelpoisten liikenteen, energian sekä tieto- ja viestintätekniikan alan infrastruktuurihankkeiden pidempiaikaiseen pääomamarkkinarahoitukseen. Välineestä on hyötyä rahoitustarpeiltaan samankaltaisille hankkeille, ja alojen synergiavaikutusten ansiosta sen oletetaan tehostavan markkinavaikutuksia, hallintoa ja resurssien käyttöä. Sen on määrä tarjota infrastruktuurialan sidosryhmien, kuten rahoittajien, viranomaisten, infrastruktuurin hallinnon, rakennusyhtiöiden ja toimijoiden, käyttöön yhtenäinen väline, jota ohjaa markkinoiden kysyntä.
(8)
Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen pilottivaiheessa unionin talousarviota käytetään yhdessä EIP:n myöntämän rahoituksen kanssa yhteisenä riskinjakovälineenä hankkeita toteuttavien yritysten liikkeeseen laskemille hankejoukkolainoille. Tällä välineellä pyritään pienentämään hankkeen velanhoitoriskiä ja joukkovelkakirjojen haltijoiden luottoriskiä siinä määrin, että pääomamarkkinoiden toimijat, kuten eläkerahastot, vakuutusyhtiöt ja muut asianosaiset, ovat halukkaita sijoittamaan infrastruktuurihankkeiden joukkolainoihin suuremmassa määrin, kuin olisi mahdollista ilman unionin tukea.
(9)
Koska EIP:llä on pitkäaikainen kokemus alalta ja koska se on infrastruktuurihankkeiden merkittävä rahoittaja ja perussopimuksella luotu unionin rahoituselin, komission olisi otettava EIP mukaan pilottivaiheen toteuttamiseen. Hankejoukkolainojen riskinjakovälineen keskeiset ehdot ja menettelyt olisi vahvistettava tässä asetuksessa. Yksityiskohtaisemmat, muun muassa riskinjakoa, korvausta sekä seurantaa ja valvontaa koskevat ehdot olisi vahvistettava komission ja EIP:n yhteistyösopimuksessa. Komission ja EIP:n olisi kummankin hyväksyttävä yhteistyösopimus omia menettelyjään noudattaen.
(10)
Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen pilottivaihe olisi käynnistettävä mahdollisimman pian nykyisen rahoituskehyksen aikana ja toteutettava ilman aiheettomia viivytyksiä, jotta voitaisiin todeta, missä määrin tällaiset riskien jakamiseen tarkoitetut rahoitusvälineet tuottavat lisäarvoa infrastruktuurirahoituksen alalla sekä kehitettäessä infrastruktuurihankkeiden rahoituksen saantia vieraan pääoman markkinoilta.
(11)
Pilottivaihe olisi rahoitettava kohdentamalla uudelleen vuosien 2012 ja 2013 talousarviovaroja nykyisistä liikenteen, televiestinnän ja energian ohjelmista. Tässä tarkoituksessa aloitteeseen pitäisi olla mahdollista kohdentaa uudelleen enintään 200 miljoonaa euroa Euroopan laajuisen liikenneverkon talousarviosta, enintään 20 miljoonaa euroa kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman talousarviosta ja enintään 10 miljoonaa euroa Euroopan laajuisen energiaverkon talousarviosta. Saatavilla olevat talousarviomäärärahat rajoittavat sekä aloitteen soveltamisalaa että tuettavien hankkeiden määrää.
(12)
EIP:n olisi pyydettävä talousarviovaroja siltä perustalta, millaisia sen ja komission soveltuvina, unionin pitkän aikavälin toimintapoliittisten tavoitteiden mukaisina ja todennäköisesti toteutuvina pitämiä hankkeita on vireillä. Tällaiset pyynnöt ja vastaavat talousarviositoumukset olisi tehtävä ennen 31 päivää joulukuuta 2013. Koska suuret infrastruktuurihankkeet ovat monimutkaisia, EIP:n hallintoneuvoston olisi voitava varsinaisesti hyväksyä ne myöhempänä ajankohtana, mutta kuitenkin viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014.
(13)
Tuen hakemiseen ja kaikkien hankkeiden valintaan ja täytäntöönpanoon olisi sovellettava unionin oikeutta, erityisesti valtiontukien osalta, ja markkinavääristymien aiheuttamista tai lisäämistä olisi pyrittävä välttämään.
(14)
Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (6) 49 kohdan mukaisten raportointivaatimusten lisäksi komission olisi yhteistyösopimuksen allekirjoittamisen jälkeen EIP:n tuella raportoitava Euroopan parlamentille ja neuvostolle pilottivaiheen aikana joka kuudes kuukausi ja annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle välikertomus vuoden 2013 jälkipuoliskolla. Täysimittainen riippumaton arviointi olisi toteutettava vuonna 2015.
(15)
Komission olisi täysimittaisen riippumattoman arvioinnin pohjalta määritettävä, onko Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskeva aloite aiheellinen ja voidaanko sillä tehokkaasti lisätä investointeja ensisijaisiin hankkeisiin ja parantaa unionin varainkäytön tehokkuutta.
(16)
Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen pilottivaihe olisi käynnistettävä komission ehdottaman Verkkojen Eurooppa -välineen valmistelemiseksi. Se ei estä tekemästä päätöksiä vuoden 2013 jälkeen sovellettavasta unionin monivuotisesta rahoituskehyksestä eikä myöskään rahoitusvälineistä takaisin saatujen varojen mahdollisesta uudelleen käytöstä neuvoteltaessa ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi unionin vuotuiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä.
(17)
Jotta Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskevan aloitteen pilottivaihe voidaan toteuttaa, päätöstä N:o 1639/2006/EY ja asetusta (EY) N:o 680/2007 olisi muutettava.
(18)
Jotta tässä asetuksessa säädetyillä toimenpiteillä olisi tavoiteltu vaikutus, kun otetaan huomioon pilottivaiheen rajoitettu kesto, asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Päätökseen N:o 1639/2006/EY tehtävät muutokset
Muutetaan päätös N:o 1639/2006/EY seuraavasti:
1)
Lisätään 8 artiklaan kohta seuraavasti:
”5 a. Rajoittamatta 1-5 kohdan soveltamista komissio ja Euroopan investointipankki, jäljempänä ’EIP’, antavat 31 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hankejoukkolainojen riskinjakovälineen kautta toteutettavista hankkeista Euroopan parlamentille ja neuvostolle välikertomuksen vuoden 2013 toisella puoliskolla. Täysimittainen riippumaton arviointi toteutetaan vuonna 2015.
Komissio määrittää kyseisen arvioinnin pohjalta, onko Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskeva aloite aiheellinen ja voidaanko sillä tehokkaasti lisätä investointeja ensisijaisiin hankkeisiin ja parantaa unionin varainkäytön tehokkuutta. Päätelmiensä perusteella ja kaikki vaihtoehdot huomioon ottaen komissio harkitsee aiheellisten muutosten esittämistä sääntelyyn, myös lainsäädäntöön, etenkin jos markkinoille pääsy ei vastaa odotuksia tai jos saataville tulee riittävästi vaihtoehtoisia pitkän aikavälin vieraan pääoman ehtoisen rahoituksen lähteitä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun välikertomukseen sisällytetään luettelo hankkeista, jotka ovat saaneet rahoitusta 31 artiklan 2 a-2 e kohdassa tarkoitetun hankejoukkolainojen riskinjakovälineen kautta, sekä tiedot liikkeeseen laskettujen joukkolainojen ehdoista ja nykyisten ja potentiaalisten sijoittajien tyypeistä.”
2)
Korvataan 26 artiklan 2 kohdan b alakohta seuraavasti:
”b)
edistetään innovointia laajentamalla tieto- ja viestintätekniikoiden ja laajakaistayhteyksien käyttöä ja investoimalla niihin;”
3)
Muutetaan 31 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen hankkeiden tavoitteena on edistää innovointia, teknologian siirtoa sekä sellaisten uusien teknologioiden levittämistä, jotka ovat valmiita otettaviksi käyttöön markkinoilla.
Unioni voi myöntää kyseisten hankkeiden budjettiin avustuksen.
Vaihtoehtoisesti unioni voi vuosina 2012 ja 2013 toteutettavan pilottivaiheen aikana myöntää EIP:lle rahoitustukea EIP:n omista varoistaan hankejoukkolainojen riskinjakovälineen kautta myöntämiä velkainstrumentteja tai takauksia koskeviin varauksiin ja kohdennettaviin pääomiin.”
b)
Lisätään kohdat seuraavasti:
”2 a. Edellä 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettu hankejoukkolainojen riskinjakoväline on komission ja EIP:n yhteinen väline, jolla unioni voi tuottaa toiminnallaan lisäarvoa ja korjata tilanteita, joissa investointien määrä on toivottua vähäisempi eikä hankkeille saada riittävästi rahoitusta markkinoilta, sekä täydentää muita välineitä. Se ei vääristä kilpailua, ja sillä pyritään varmistamaan kerrannaisvaikutus ja sovitetaan intressejä yhteen luottoriskiä vähentävin järjestelyin. Hankejoukkolainojen riskinjakovälineen on täytettävä seuraavat perusteet:
a)
sen muotona on oltava velkainstrumentti tai takaus, jonka EIP myöntää unionin talousarviosta maksettavan osuuden tuella tieto- ja viestintätekniikan ja laajakaistayhteyksien alan hankkeiden rahoitukselle ja jolla täydennetään jäsenvaltioiden tai yksityisen sektorin rahoitusta tai hankitaan sitä;
b)
sen on pienennettävä hankkeen velanhoitoriskiä ja joukkovelkakirjojen haltijoiden luottoriskiä;
c)
sitä on käytettävä vain hankkeisiin, joiden taloudellinen elinkelpoisuus perustuu hankkeesta saataviin tuloihin.
2 b. Hankejoukkolainojen riskinjakovälineeseen liittyvä unionin taloudellinen riski, hallinnolliset maksut ja muut tukikelpoiset kustannukset mukaan lukien, ei missään tapauksessa saa ylittää unionin osuutta hankejoukkolainojen riskinjakovälineen rahoituksesta eikä jatkua välineeseen liittyvien luottoriskiä vähentävien järjestelyjen eräännyttyä. Unionin yleiseen talousarvioon ei saa kohdistua muita vastuuvaateita. Hankejoukkolainoihin liittyvien toimien muut riskit jäävät aina EIP:n vastuulle.
2 c. Hankejoukkolainojen riskinjakovälineen keskeiset ehdot ja menettelyt vahvistetaan liitteessä III a. Hankejoukkolainojen riskinjakovälineen yksityiskohtaiset täytäntöönpanoehdot, myös sen riskinjako, korvaus sekä seurantaa ja valvontaa koskevat ehdot, vahvistetaan komission ja EIP:n välisessä yhteistyösopimuksessa. Komissio ja EIP hyväksyvät yhteistyösopimuksen kukin omia menettelyjään noudattaen.
2 d. Vuonna 2013 voidaan käyttää enintään 20 miljoonaa euroa talousarviosta, joka on myönnetty tieto- ja viestintätekniikka- ja laajakaistapolitiikan harjoittamiseen liitteessä I olevassa b alakohdassa esitetyn säännön mukaisesti. Koska pilottivaiheen kesto on rajoitettu, hankejoukkolainojen riskinjakovälineessä voidaan käyttää uudelleen kaikki ennen 31 päivää joulukuuta 2013 saadut mahdolliset tulot saman riskinjakojärjestelyn uusiin velkainstrumentteihin ja takauksiin ja samat kelpoisuusperusteet täyttäviin hankkeisiin, jotta voidaan maksimoida tuettujen investointien määrä. Jos hankejoukkolainojen riskinjakovälineen soveltamista ei jatketa seuraavan monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloaikana, jäljellä olevat varat palautetaan unionin yleisen talousarvion tulopuolelle.
2 e. Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen 49 kohdassa asetettujen raportointivaatimusten lisäksi ja rajoittamatta muita sääntelyyn perustuvia raportointivaatimuksia komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle pilottivaiheen aikana joka kuudes kuukausi kertomuksen hankejoukkolainojen riskinjakovälineellä saavutetuista tuloksista, mukaan lukien tiedot mahdollisten liikkeeseen laskettujen hankejoukkolainojen ehdoista ja myynnistä.”
4)
Lisätään liite seuraavasti:
”LIITE III a
31 artiklan 2 c kohdassa tarkoitettua hankejoukkolainojen riskinjakovälinettä koskevat keskeiset ehdot ja menettelyt
EIP on riskinjakokumppani ja hallinnoi unionin puolesta unionin rahoitusosuutta hankejoukkolainojen riskinjakovälineeseen. Välineen yksityiskohtaisemmat täytäntöönpanoehdot, myös sen seurantaa ja valvontaa koskevat ehdot, vahvistetaan komission ja EIP:n välisessä yhteistyösopimuksessa ottaen huomioon tässä liitteessä olevat säännökset.
a) EIP:n rahoitusmekanismi
1.
Hankejoukkolainan liikkeeseen laskemisen helpottamiseksi hankejoukkolainojen riskinjakoväline laaditaan kutakin tukikelpoista hanketta varten etuoikeudettomaksi järjestelyksi, joka muodostuu velkainstrumentista tai ehdollisesta järjestelystä (takaus) tai molemmista.
2.
Jos EIP on tai jos siitä tulee hankkeen velkoja, EIP:n hankejoukkolainojen riskinjakovälineen mukaiset oikeudet ovat alisteisia etuoikeutetun saatavan velanhoidolle mutta etuoikeutettuja pääomarahoitukseen ja pääomarahoitukseen liittyvään rahoitukseen nähden.
3.
Järjestely saa olla enintään 20 prosenttia etuoikeutetun saatavan kokonaismäärästä.
b) Määrärahat
Tieto- ja viestintätekniikka:
2013: Enintään 20 miljoonaa euroa.
Siirtopyyntö edellä mainitun määrän maksamista varten on esitettävä 31 päivään joulukuuta 2012 mennessä, ja sen tueksi on esitettävä ennuste sovitun unionin rahoitusosuuden tarpeesta.
Ennusteen pohjalta voidaan tarvittaessa toteuttaa vuoden 2013 määrärahojen kysyntäperusteinen vähentäminen, josta päätetään 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
c) Varainhoitotili
1.
EIP avaa varainhoitotilin, jolla unionin rahoitusosuutta ja siitä saatavia tuloja pidetään.
2.
Koska pilottivaiheen kesto on rajoitettu, varainhoitotileistä saatavat korot ja unionin rahoitusosuudesta saatavat muut tulot, kuten EIP:n maksamista määristä saadut vakuuspalkkiot, korot ja riskimarginaalit, lisätään varainhoitotilin varoihin. Komissio voi kuitenkin päättää 46 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, että ne on palautettava kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman tieto- ja viestintätekniikkaa koskevaan budjettikohtaan.
d) Unionin rahoitusosuuden käyttö
EIP käyttää unionin rahoitusosuutta seuraaviin tarkoituksiin:
1.
tukikelpoisen hankesalkun sisältämiin etuoikeudettomiin järjestelyihin liittyvien riskien varalta tehtäviin suuririskisimpään osaan perustuviin varauksiin, joissa noudatetaan soveltuvia EIP:n sääntöjä sekä riskinarviointia, jonka EIP toteuttaa toimintatapojensa mukaisesti,
2.
kattamaan muut kuin hankkeeseen liittyvät tukikelpoiset kustannukset, joita aiheutuu hankejoukkolainojen riskinjakovälineen perustamisesta ja hallinnosta, sen arviointi mukaan lukien.
e) Riskin ja tulojen jako
Edellä olevan d kohdan mukaista riskinjakomallia sovelletaan siten, että riskikorvaus, jonka EIP veloittaa vastapuolelta kunkin salkun sisältämän instrumentin osalta, jaetaan asianmukaisesti unionin ja EIP:n kesken.
f) Hinnoittelu
Hankejoukkolainajärjestelyiden hinnoittelu perustuu riskikorvaukseen EIP:n asiaan liittyvien tavanomaisten sääntöjen ja perusteiden mukaisesti.
g) Hakumenettely
Hakemukset, jotka koskevat riskien kattamista hankejoukkolainojen riskinjakovälineen kautta, osoitetaan EIP:lle sen tavanomaisen hakumenettelyn mukaisesti.
h) Hyväksymismenettely
EIP suorittaa taloudelliset, tekniset, oikeudelliset ja riskiä koskevat due diligence -tarkastukset ja päättää hankejoukkolainojen riskinjakovälineen käytöstä sekä valitsee asianmukaisen etuoikeudettoman järjestelyn lajin noudattaen tavanomaisia sääntöjään ja perusteitaan, erityisesti EIP:n luottoriskien arvioinnin ja hallinnon suuntaviivoja sekä sosiaali-, ympäristö- ja ilmastoalalla sovellettavia valintaperusteita.
i) Kesto
1.
Unionin rahoitusosuus hankejoukkolainojen riskinjakovälineeseen on sidottava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013. EIP:n hallintoneuvoston on varsinaisesti hyväksyttävä hankejoukkolainajärjestelyt viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014.
2.
Jos hankejoukkolainojen riskinjakoväline lakkautetaan nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloaikana, varainhoitotilillä olevat mahdolliset varat, joita ei ole sidottu tai joita ei tarvita muiden tukikelpoisten kustannusten ja menojen kattamiseen, on palautettava kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman tieto- ja viestintätekniikkaa koskevaan budjettikohtaan.
3.
Hankejoukkolainojen riskinjakovälineeseen osoitetut varat maksetaan takaisin asianomaiselle varainhoitotilille, kun järjestelyt erääntyvät tai ne maksetaan takaisin, edellyttäen, että riskit on edelleen katettu riittävästi.
j) Kertomukset
Komissio ja EIP sopivat hankejoukkolainojen riskinjakovälineen täytäntöönpanoa koskevien vuosikertomusten laatimismenettelystä.
Lisäksi komissio esittää EIP:n tuella Euroopan parlamentille ja neuvostolle täytäntöönpanokertomuksen kuuden kuukauden välein ja ensimmäistä kertaa kuuden kuukauden kuluttua 31 artiklan 2 c kohdassa tarkoitetun yhteistyösopimuksen allekirjoittamisesta.
k) Seuranta, valvonta ja arviointi
Komissio seuraa välineen täytäntöönpanoa ja tekee myös tarvittaessa tarkastuksia paikan päällä; se toteuttaa tarkastukset ja valvonnan Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyn neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (7) mukaisesti.
EIP hallinnoi etuoikeudettomia järjestelyitä noudattaen omia sääntöjään ja menettelyjään, joihin sisältyvät asianmukaiset tarkastus-, valvonta- ja seurantamenettelyt. Lisäksi EIP:n hallintoneuvosto, jossa komissio ja jäsenvaltiot ovat edustettuina, hyväksyy kunkin etuoikeudettoman järjestelyn ja seuraa, että EIP:tä johdetaan sen perussäännön ja valtuuston antamien yleisten ohjeiden mukaisesti.
Komissio ja EIP esittävät Euroopan parlamentille ja neuvostolle välikertomuksen hankejoukkolainojen riskinjakovälineen pilottivaiheen toiminnasta vuoden 2013 toisella puoliskolla, jotta välineen rakenne saadaan optimoitua.
Täysimittainen riippumaton arviointi toteutetaan vuonna 2015, kun lopulliset hankejoukkolainoihin liittyvät toimet on hyväksytty. Siinä on tarkasteltava muun muassa lisäarvoa, täydentävyyttä suhteessa muihin unionin tai jäsenvaltioiden välineisiin sekä muihin pitkän aikavälin vieraan pääoman ehtoisen rahoituksen muotoihin, saavutettua kerrannaisvaikutusta, asiaan liittyviä riskejä sekä mahdollisten vääristävien vaikutusten syntymistä tai korjaamista. Arvioinnissa on käsiteltävä myös vaikutusta hankkeen taloudelliseen elinkelpoisuuteen, joukkolainojen liikkeeseenlaskun määrää, ehtoja ja kustannuksia, vaikutusta laajempiin joukkolainamarkkinoihin sekä määräävässä asemassa olevaan velkojaan ja julkisiin hankintoihin liittyviä näkökohtia. Siinä on mahdollisuuksien mukaan esitettävä kustannusvertailu vaihtoehtoisten hankerahoitustapojen, muun muassa pankkilainojen, kanssa. Pilottivaiheen aikana jokainen valittu hanke on arvioitava.
2 artikla
Asetuksen (EY) N:o 680/2007 muuttaminen
Muutetaan asetus (EY) N:o 680/2007 seuraavasti:
1)
Lisätään 2 artiklaan kohdat seuraavasti:
”14)
’hankejoukkolainojen riskinjakovälineellä’ komission ja EIP:n yhteistä välinettä, josta saadaan unionin toiminnan tuottama lisäarvo ja jolla korjataan tilanteita, joissa investointien määrä on toivottua vähäisempi eikä hankkeille saada riittävästi rahoitusta markkinoilta, ja täydennetään jäsenvaltioilta tai yksityiseltä sektorilta saatavaa rahoitusta tai hankitaan sitä. Se ei vääristä kilpailua, ja sillä pyritään varmistamaan kerrannaisvaikutus ja sovitetaan intressejä yhteen. Hankejoukkolainojen riskinjakovälineen muotona on luottoriskiä vähentävä järjestely yhteisen edun mukaisissa hankkeissa, se pienentää hankkeen velanhoitoriskiä ja joukkovelkakirjojen haltijoiden luottoriskiä ja sitä käytetään vain hankkeisiin, joiden taloudellinen elinkelpoisuus perustuu hankkeesta saataviin tuloihin;
15)
’luottoriskiä vähentävillä järjestelyillä’ hankelainan luottokelpoisuuden parantamista etuoikeudettomalla järjestelyllä, joka muodostuu EIP:n velkainstrumentista tai EIP:n vakuudesta tai molemmista, jota tuetaan unionin talousarviosta maksettavalla rahoitusosuudella.”
2)
Lisätään 4 artiklan ensimmäiseen kohtaan virke seuraavasti:
”Hakemukset, jotka koskevat riskien kattamista hankejoukkolainojen riskinjakovälineen kautta 6 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisesti, osoitetaan EIP:lle sen tavanomaisen hakumenettelyn mukaisesti.”
3)
Muutetaan 6 artiklan 1 kohta seuraavasti:
a)
Lisätään d alakohtaan virke seuraavasti:
”Vuosina 2012 ja 2013 voidaan kohdentaa uudelleen enintään 200 miljoonaa euroa liikennealan hankejoukkolainojen riskinjakovälineen pilottivaiheeseen.”
b)
Lisätään alakohta seuraavasti:
”g)
vuosina 2012 ja 2013 toteutettavan pilottivaiheen aikana EIP:lle myönnettävä rahoitustuki EIP:n omista varoistaan Euroopan laajuisen liikenneverkon ja Euroopan laajuisen energiaverkon alojen hankejoukkolainojen riskinjakovälineen kautta myöntämiä velkainstrumentteja tai vakuuksia koskeviin varauksiin ja kohdennettaviin pääomiin. Hankejoukkolainojen riskinjakovälineeseen liittyvä unionin taloudellinen riski, hallinnolliset maksut ja muut tukikelpoiset kustannukset mukaan lukien, ei missään tapauksessa saa ylittää unionin osuutta hankejoukkolainojen riskinjakovälineen rahoituksesta eikä jatkua välineeseen liittyvien luottoriskiä vähentävien järjestelyjen eräännyttyä. Unionin yleiseen talousarvioon ei voi kohdistua muita vastuuvaateita. Hankejoukkolainoihin liittyvien toimien muut riskit jäävät aina EIP:n vastuulle.
Hankejoukkolainojen riskinjakovälineen keskeisistä ehdoista ja menettelyistä säädetään liitteessä I a. Hankejoukkolainojen riskinjakovälineen yksityiskohtaiset täytäntöönpanoehdot, myös sen riskinjako, palkkio sekä seurantaa ja valvontaa koskevat ehdot, vahvistetaan komission ja EIP:n välisessä yhteistyösopimuksessa. Komissio ja EIP hyväksyvät yhteistyösopimuksen kukin omia menettelyjään noudattaen.
Vuosina 2012 ja 2013 voidaan kohdentaa uudelleen enintään 210 miljoonaa euroa hankejoukkolainojen riskinjakovälineeseen noudattaen 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä; tästä summasta enintään 200 miljoonaa euroa kohdennetaan uudelleen liikennehankkeisiin liitteessä I tarkoitettujen Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden lainavakuusvälineen budjettikohdasta ja enintään 10 miljoonaa euroa energiahankkeisiin Euroopan laajuisen energiaverkon budjettikohdasta.
Talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn toimielinten sopimuksen 49 kohdassa asetettujen raportointivaatimusten lisäksi ja rajoittamatta muita sääntelyyn perustuvia raportointivaatimuksia komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle pilottivaiheen aikana joka kuudes kuukausi kertomuksen hankejoukkolainojen riskinjakovälineellä saavutetuista tuloksista, mukaan lukien tiedot mahdollisten liikkeeseen laskettujen hankejoukkolainojen ehdoista ja myynnistä.
Koska pilottivaiheen kesto on rajoitettu, hankejoukkolainojen riskinjakovälineen ennen 31 päivää joulukuuta 2013 tuottamat korko- ja muut tulot voidaan käyttää uudelleen uusiin velkainstrumentteihin ja vakuuksiin saman riskinjakojärjestelyn puitteissa ja samat kelpoisuusperusteet täyttäville hankkeille, jotta voidaan maksimoida tuettujen investointien määrä. Jos hankejoukkolainojen riskinjakovälineen soveltamista ei jatketa seuraavan rahoituskehyksen voimassaoloaikana, jäljellä olevat varat palautetaan unionin yleisen talousarvion tulopuolelle.”
4)
Lisätään 16 artiklaan kohta seuraavasti:
”2 a. Rajoittamatta 1 ja 2 kohdan soveltamista komissio ja EIP antavat 6 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetun hankejoukkolainojen riskinjakovälineen kautta toteutettavista hankkeista Euroopan parlamentille ja neuvostolle välikertomuksen vuoden 2013 toisella puoliskolla. Täysimittainen riippumaton arviointi toteutetaan vuonna 2015.
Komissio määrittää kyseisen arvioinnin pohjalta, onko Eurooppa 2020 -hankejoukkolainoja koskeva aloite aiheellinen ja voidaanko sillä tehokkaasti lisätä investointeja ensisijaisiin hankkeisiin ja parantaa unionin varainkäytön tehokkuutta. Päätelmiensä perusteella ja kaikki vaihtoehdot huomioon ottaen komissio harkitsee aiheellisten muutosten esittämistä sääntelyyn, myös lainsäädäntöön, etenkin jos markkinoille pääsy ei vastaa odotuksia tai jos saataville tulee riittävästi vaihtoehtoisia pitkän aikavälin vieraan pääoman ehtoisen rahoituksen lähteitä.”
5)
Lisätään 17 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Edellä 16 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettuun välikertomukseen sisällytetään myös luettelo hankkeista, joille on myönnetty tukea 6 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetun hankejoukkolainojen riskinjakovälineen kautta, sekä tiedot liikkeeseen laskettujen joukkolainojen ehdoista ja nykyisten ja potentiaalisten sijoittajien tyypeistä.”
6)
Numeroidaan liite uudelleen liitteeksi I ja korvataan 6 artiklan 1 kohdan d alakohdassa oleva ilmaisu ”liitteessä” ilmaisulla ”liitteessä I”.
7)
Lisätään liite seuraavasti:
”LIITE I a
6 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettua hankejoukkolainojen riskinjakovälinettä koskevat keskeiset ehdot ja menettelyt
EIP on riskinjakokumppani ja hallinnoi unionin puolesta unionin rahoitusosuutta hankejoukkolainojen riskinjakovälineeseen. Välineen yksityiskohtaisemmat täytäntöönpanoehdot, myös sen seurantaa ja valvontaa koskevat ehdot, vahvistetaan komission ja EIP:n välisessä yhteistyösopimuksessa ottaen huomioon tässä liitteessä olevat säännökset.
a) EIP:n rahoitusmekanismi
1.
Hankejoukkolainan liikkeeseen laskemisen helpottamiseksi hankejoukkolainojen riskinjakoväline laaditaan kutakin tukikelpoista hanketta varten etuoikeudettomaksi järjestelyksi, joka muodostuu velkainstrumentista tai ehdollisesta järjestelystä (takaus) tai molemmista.
2.
Jos EIP on tai jos siitä tulee hankkeen velkoja, EIP:n hankejoukkolainojen riskinjakovälineen mukaiset oikeudet ovat alisteisia etuoikeutetun saatavan velanhoidolle mutta etuoikeutettuja pääomarahoitukseen ja pääomarahoitukseen liittyvään rahoitukseen nähden.
3.
Järjestely saa olla enintään 20 prosenttia etuoikeutetun saatavan kokonaismäärästä.
b) Määrärahat
Euroopan laajuinen liikenneverkko:
-
2012: Enintään 100 miljoonaa euroa
-
2013: Enintään 200 miljoonan euron kumulatiivinen määrä
kohdennetaan uudelleen liitteessä I tarkoitettujen Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden lainavakuusvälineeseen osoitetuista Euroopan laajuisen liikenneverkon talousarvion käyttämättä jääneistä määrärahoista.
Euroopan laajuinen energiaverkko:
2013: Enintään 10 miljoonaa euroa.
Vuoden 2012 määrärahojen siirtopyyntö on esitettävä ilman aiheettomia viivytyksiä yhteistyösopimuksen allekirjoittamisen jälkeen.
Siirtopyynnöt seuraavien vuosien maksuja varten on esitettävä edellisen vuoden joulukuun 31 päivään mennessä.
Kaikissa tapauksissa siirtopyynnön tueksi on esitettävä ennuste sovitun unionin rahoitusosuuden tarpeesta.
Ennusteen pohjalta voidaan tarvittaessa toteuttaa määrärahojen kysyntäperusteinen vähentäminen, josta päätetään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
c) Varainhoitotili
1.
EIP avaa kaksi varainhoitotiliä (yhden Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeita ja toisen Euroopan laajuisen energiaverkon hankkeita varten), joilla unionin rahoitusosuuksia ja niistä saatavia tuloja pidetään. Euroopan laajuisen liikenneverkon varainhoitotili voidaan yhdistää varainhoitotiliin, joka on avattu liitteessä I tarkoitettujen Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden lainavakuusvälinettä varten, edellyttäen, ettei tällainen toimenpide heikennä j alakohdan mukaisen kertomusten antamisen ja k alakohdan mukaisen seurannan laatua.
2.
Koska pilottivaiheen kesto on rajoitettu, varainhoitotileistä saatavat korot ja unionin rahoitusosuudesta saatavat muut tulot, kuten EIP:n maksamista määristä saadut vakuuspalkkiot, korot ja riskimarginaalit, lisätään varainhoitotilin varoihin. Komissio voi kuitenkin päättää 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, että ne on palautettava Euroopan laajuisen liikenneverkon ja Euroopan laajuisen energiaverkon budjettikohtiin.
d) Unionin rahoitusosuuden käyttö
EIP käyttää unionin rahoitusosuutta seuraaviin tarkoituksiin:
1.
tukikelpoisen hankesalkun sisältämiin etuoikeudettomiin järjestelyihin liittyvien riskien varalta tehtäviin suuririskisimpään osaan perustuviin varauksiin, joissa noudatetaan soveltuvia EIP:n sääntöjä sekä riskinarviointia, jonka EIP toteuttaa toimintatapojensa mukaisesti,
2.
kattamaan muut kuin hankkeeseen liittyvät tukikelpoiset kustannukset, joita aiheutuu hankejoukkolainojen riskinjakovälineen perustamisesta ja hallinnosta, sen arviointi mukaan lukien.
e) Riskin ja tulojen jako
Edellä olevan d kohdan mukaista riskinjakomallia sovelletaan siten, että riskikorvaus, jonka EIP veloittaa vastapuolelta kunkin salkun sisältämän instrumentin osalta, jaetaan asianmukaisesti unionin ja EIP:n kesken.
Sen estämättä, mitä liitteessä I tarkoitettujen Euroopan laajuisen liikenneverkon hankkeiden lainavakuusvälineen riskinjakoon sovellettavissa säännöksissä säädetään, hankejoukkolainojen riskinjakomallia sovelletaan myös kyseiseen välineeseen, sen olemassa olevan salkun toimet mukaan lukien.
f) Hinnoittelu
Hankejoukkolainajärjestelyiden hinnoittelu perustuu riskikorvaukseen EIP:n asiaan liittyvien tavanomaisten sääntöjen ja perusteiden mukaisesti.
g) Hakumenettely
Hakemukset, jotka koskevat riskien kattamista hankejoukkolainojen riskinjakovälineen kautta, osoitetaan EIP:lle sen tavanomaisen hakumenettelyn mukaisesti.
h) Hyväksymismenettely
EIP suorittaa taloudelliset, tekniset, oikeudelliset ja riskiä koskevat due diligence -tarkastukset ja päättää hankejoukkolainojen riskinjakovälineen käytöstä sekä valitsee asianmukaisen etuoikeudettoman järjestelyn lajin noudattaen tavanomaisia sääntöjään ja perusteitaan, erityisesti EIP:n luottoriskien arvioinnin ja hallinnon suuntaviivoja sekä sosiaali-, ympäristö- ja ilmastoalalla sovellettavia valintaperusteita.
i) Kesto
1.
Hankejoukkolainojen riskinjakovälineeseen osoitettavan unionin rahoitusosuuden viimeinen erä on sidottava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013. EIP:n hallintoneuvoston on varsinaisesti hyväksyttävä hankejoukkolainajärjestelyt viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014.
2.
Jos hankejoukkolainojen riskinjakoväline lakkautetaan nykyisen monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloaikana, varainhoitotileillä olevat mahdolliset varat, joita ei ole sidottu tai joita ei tarvita muiden tukikelpoisten kustannusten ja menojen kattamiseen, on palautettava Euroopan laajuisen liikenneverkon ja Euroopan laajuisen energiaverkon budjettikohtiin.
3.
Hankejoukkolainojen riskinjakovälineeseen osoitetut varat maksetaan takaisin asianomaiselle varainhoitotilille, kun järjestelyt erääntyvät tai ne maksetaan takaisin, edellyttäen, että riskit on edelleen katettu riittävästi.
j) Kertomukset
Komissio ja EIP sopivat hankejoukkolainojen riskinjakovälineen täytäntöönpanoa koskevien vuosikertomusten laatimismenettelystä.
Lisäksi komissio esittää EIP:n tuella Euroopan parlamentille ja neuvostolle täytäntöönpanokertomuksen kuuden kuukauden välein ja ensimmäistä kertaa kuuden kuukauden kuluttua 6 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetun yhteistyösopimuksen allekirjoittamisesta.
k) Seuranta, valvonta ja arviointi
Komissio seuraa välineen täytäntöönpanoa ja tekee myös tarvittaessa tarkastuksia paikan päällä; se toteuttaa tarkastukset ja valvonnan asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 mukaisesti.
EIP hallinnoi etuoikeudettomia järjestelyitä noudattaen omia sääntöjään ja menettelyjään, joihin sisältyvät asianmukaiset tarkastus-, valvonta- ja seurantamenettelyt. Lisäksi EIP:n hallintoneuvosto, jossa komissio ja jäsenvaltiot ovat edustettuina, hyväksyy kunkin etuoikeudettoman järjestelyn ja seuraa, että EIP:tä johdetaan sen perussäännön ja valtuuston antamien yleisten ohjeiden mukaisesti.
Komissio ja EIP esittävät Euroopan parlamentille ja neuvostolle välikertomuksen hankejoukkolainojen riskinjakovälineen pilottivaiheen toiminnasta vuoden 2013 toisella puoliskolla, jotta välineen rakenne saadaan optimoitua.
Täysimittainen riippumaton arviointi toteutetaan vuonna 2015, kun lopulliset hankejoukkolainoihin liittyvät toimet on hyväksytty. Siinä on tarkasteltava muun muassa lisäarvoa, täydentävyyttä suhteessa muihin unionin tai jäsenvaltioiden välineisiin sekä muihin pitkän aikavälin vieraan pääoman ehtoisen rahoituksen muotoihin, saavutettua kerrannaisvaikutusta, asiaan liittyviä riskejä sekä mahdollisten vääristävien vaikutusten syntymistä tai korjaamista. Arvioinnissa on käsiteltävä myös vaikutusta hankkeiden taloudelliseen elinkelpoisuuteen, joukkolainojen liikkeeseenlaskun määrää, ehtoja ja kustannuksia, vaikutusta laajempiin joukkolainamarkkinoihin sekä määräävässä asemassa olevaan velkojaan ja julkisiin hankintoihin liittyviä näkökohtia. Siinä on mahdollisuuksien mukaan esitettävä kustannusvertailu vaihtoehtoisten hankerahoitustapojen, muun muassa pankkilainojen, kanssa. Pilottivaiheen aikana jokainen valittu hanke on arvioitava.”
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2012.