РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 389/2012 НА СЪВЕТА
от 2 май 2012 година
относно административното сътрудничество в областта на акцизите и за отмяна на Регламент (ЕO) № 2073/2004
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взе предвид становището на Европейския парламент (1),
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 2073/2004 на Съвета от 16 ноември 2004 г. относно административното сътрудничество в областта на акцизите (3) се предвижда обща система, в която, за да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство и като мярка в борбата срещу избягване на заплащането на акцизи и произтичащите нарушения на вътрешния пазар, държавите членки си оказват взаимна помощ и си сътрудничат с Комисията. С оглед на натрупания опит и последните тенденции се налага внасянето на някои промени в този регламент. Като се има предвид броят на необходимите промени, регламентът следва да бъде заменен от съображения за яснота.
(2)
Завършването на вътрешния пазар продължава да изисква система за административно сътрудничество в областта на акцизите, обхващащо всички аспекти на законодателството, свързани с прилагането на акцизите по отношение на стоките, посочени в член 1 от Директива 2008/118/ЕО на Съвета от 16 декември 2008 г. относно общия режим на облагане с акциз (4).
(3)
С оглед на ефективността и бързината и от съображения, свързани с разходите, е изключително важно да се засили ролята на електронните средства при обмена на информация. Предвид повторяемостта на някои искания и езиковото многообразие в Съюза е важно да се гарантира по-широкото използване на стандартни формуляри при обмена на информация с оглед на по-бързата обработка на исканията за информация. Тези изисквания могат да се постигнат най-добре чрез системното използване на компютризираната система, създадена с Решение № 1152/2003/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за компютризиране на движението и контрола върху акцизните стоки (5). Тази система сега предлага по-големи възможности, отколкото по времето на влизане в сила на Регламент (ЕО) № 2073/2004, и нейното разработване ще продължи. Поради това от държавите членки следва да се изисква да я използват винаги когато това е възможно.
(4)
Обменът на информация по въпроси, свързани с акцизите, е до голяма степен необходим, за да се добие точна представа за акцизните задължения на определени лица, като в същото време държавите членки не могат се ангажират с опити за извличане на информация, нито да искат информация, която няма връзка с акцизните задължения на дадено лице, установима група или категория от лица.
(5)
За целите на правилното координиране на информационните потоци е необходимо да се запазят разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004 по отношение на централно звено за връзка във всяка държава членка. Тъй като от съображения за ефикасност може да са необходими по-преки контакти между органите и длъжностните лица на държавите членки, разпоредбите за делегиране и определяне на компетентни длъжностни лица също следва да се запазят.
(6)
С цел необходимата информация да бъде налична своевременно, разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004, изискващи запитаният орган да действа възможно най-бързо и най-малкото в рамките на определен срок, следва да се запазят. Въпреки това крайният срок за предоставяне на информация, с която запитаната държава членка вече разполага, следва да бъде по-кратък от стандартния срок.
(7)
За ефективното наблюдение на акцизните процедури при трансгранично движение е необходимо в рамките на административното сътрудничество да продължи да се предвижда възможността за паралелен контрол от държавите членки и за присъствието на длъжностни лица на една държава членка на територията на друга държава членка.
(8)
Трудностите, свързани с трансграничното уведомяване за административни решения и мерки, следва да продължават да бъдат разрешавани, като се запазят разпоредбите от Регламент (ЕО) № 2073/2004 по тези въпроси.
(9)
С оглед на ефективната борба с измамите следва да се запазят разпоредбите относно обмена на информация без предварително искане. За да се улесни този обмен, следва да се определят категориите информация, които ще се обменят задължително.
(10)
Държавите членки следва да продължат да могат да обменят по свой избор информация, необходима за правилното прилагане на акцизното законодателство, когато тази информация попада извън категориите информация, които се обменят автоматично.
(11)
Обратната информация е подходящо средство да се гарантира непрекъснатото подобряване на качеството на обменяната информация. Поради тази причина следва да се въведе рамка за предоставяне на обратна информация.
(12)
Електронното съхраняване от държавите членки на някои конкретни данни относно разрешенията на икономическите оператори и данъчните складове е изключително важно за правилното функциониране на системата за акцизи и за борбата срещу измамите. То позволява бърз обмен на тези данни между държавите членки и автоматичен достъп до информацията. Това може да се постигне чрез използване на информацията, която вече се съдържа в националните компютризирани системи за акцизи, чрез разработване на анализ на риска, който подобрява съхраняваната на национално равнище информация относно икономически оператори с акцизни задължения и движението на техните акцизни стоки в рамките на Съюза, и чрез включването на определена информация във връзка с данъчно задължени лица и техните сделки. Тъй като процедурите за определяне или възстановяване на акцизи, както и давностните срокове и други срокове са различни в отделните държави членки, за да се гарантира ефективна взаимопомощ за прилагането на акцизното законодателство при случаи с трансграничен характер, е необходимо да се предвиди минимален срок, по време на който всяка държава членка следва да съхранява тази информация.
(13)
За да бъде надеждна информацията, съхранявана в електронните бази данни, следва да се предвиди тези бази данни да бъдат редовно актуализирани.
(14)
Икономическите оператори следва да могат да извършат бързо проверките, необходими за движенията на акцизни стоки. Следва да им се предостави възможност да потвърждават валидността на акцизните номера по електронен път посредством централен регистър, поддържан от Комисията и захранван от информацията, която се съдържа в националните бази данни.
(15)
Националните правила по отношение на банковата тайна биха могли да попречат на ефикасността на механизмите, предвидени в настоящия регламент. Във връзка с това държавите членки следва да нямат правото да отказват предоставяне на информация единствено въз основа на тези правила.
(16)
Настоящият регламент следва да не засяга, а да допълва другите приети на равнището на Съюза мерки, които допринасят за борбата срещу нередностите и измамите в областта на акцизите.
(17)
По съображения за яснота е целесъобразно в настоящия регламент да се потвърди, че когато информацията или документите се получават с разрешение или по искане на съдебен орган, предоставянето на информацията или на документите на компетентния орган на друга държава членка е предмет на получаване на разрешение от съдебния орган, ако това разрешение се изисква съгласно законодателството на съобщаващата държава членка.
(18)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) регламентира обработването на лични данни, извършвано от държавите членки в рамките на настоящия регламент. Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7) регламентира обработването на лични данни, извършвано от Комисията съгласно настоящия регламент.
(19)
Обменът на информация с трети държави доказа ползата си за правилното прилагане на акцизното законодателство и по тази причина следва да се запази. В Директива 95/46/ЕО са установени специфични условия за съобщаването на информация за трети държави, които трябва да се спазват от държавите членки.
(20)
С оглед на ефективното прилагане на настоящия регламент може да бъде необходимо да се ограничи обхватът на някои права и задължения, предвидени в Директива 95/46/ЕО, по-специално правата, определени в член 10, член 11, параграф 1 и членове 12 и 21 от нея, за да се защитят важни икономически и финансови интереси на държавите членки, като се имат предвид потенциалната загуба на приходи за държавите членки и изключителното значение на информацията, обхваната от настоящия регламент, за ефективността на борбата с измамите. Като се има предвид необходимостта от запазване на доказателства в случаите на предполагаеми данъчни нередности или измама, както и за да се предотврати намеса по отношение на правилната оценка относно спазването на акцизното законодателство, в хода на обмена на лични данни съгласно настоящия регламент може да е необходимо да се ограничат задълженията на администратора на данните и правата на субекта на данните, отнасящи се до предоставяне на информация, достъп до данни и публичност на операциите по обработка. Държавите членки следва да бъдат задължени да прилагат тези ограничения, доколкото те са необходими и пропорционални.
(21)
За да се гарантират еднакви условия за изпълнението на някои членове от настоящия регламент и да се опишат основните категории данни, които могат да се обменят от държавите членки съгласно настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 година за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите държавите-членки упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(22)
За приемането на тези актове за изпълнение следва да се използва процедурата по разглеждане, като се има предвид, че тези актове са мерки от общ характер по смисъла на член 2, параграф 2, буква а) от Регламент (ЕС) № 182/2011.
(23)
Необходимо е да се наблюдава и оценява действието на настоящия регламент. С оглед на това следва да се предвиди разпоредба за събирането на статистическа и друга информация от държавите членки и за изготвянето на редовни доклади от Комисията.
(24)
Доколкото целта на настоящия регламент, а именно опростяването и укрепването на административното сътрудничество между държавите членки, което изисква хармонизиран подход, не може да бъде постигната в достатъчна степен само от държавите членки, а предвид необходимото единство и ефикасност може да бъде по-добре постигната на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(25)
Настоящият регламент зачита основните права и спазва принципите, признати в Хартата на основните права на Европейския съюз, по-специално правото на защита на личните данни (член 8). С оглед на ограниченията, установени с настоящия регламент, обработването на такива данни, извършвано в рамките на настоящия регламент, не излиза извън рамките на необходимото и пропорционалното за целите на защита на законните фискални интереси на държавите членки.
(26)
Регламент (ЕО) № 2073/2004 следва да бъде отменен.
(27)
Беше проведена консултация с Европейския надзорен орган по защита на данните, който прие становище (9),
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и обхват
1. С настоящия регламент се определят условията, при които компетентните органи в държавите членки, отговорни за прилагането на акцизното законодателство, ще си сътрудничат и ще сътрудничат на Комисията, за да се гарантира спазването на това законодателство. За тази цел регламентът определя правила и процедури, които предоставят възможност на компетентните органи на държавите членки да си сътрудничат и да обменят по електронен път или по друг начин информацията, която е необходима, за да се осигури правилното прилагане на акцизното законодателство.
2. Настоящият регламент не засяга прилагането в държавите членки на правилата за взаимопомощ по наказателноправни въпроси.
3. Той не засяга изпълнението на по-широки задължения във връзка с взаимопомощта, произтичащи от други правни инструменти, включително двустранни и многостранни споразумения.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент:
1)
„компетентен орган“ означава органът, определен в съответствие с член 3, параграф 1;
2)
„запитващ орган“ означава централното звено за връзка за акцизите или всеки отдел за връзка, или компетентно длъжностно лице на държава членка, отправящи искане за съдействие от името на компетентния орган;
3)
„запитан орган“ означава централното звено за връзка за акцизите или всеки отдел за връзка, или компетентно длъжностно лице на държава членка, получаващи искането за съдействие от името на компетентния орган;
4)
„акцизна служба“ означава всяка служба, в която могат да се изпълняват формалностите, предвидени в акцизното законодателство;
5)
„автоматичен обмен, предизвикан от възникнало събитие“ означава систематичното съобщаване на информация без предварително отправено искане за предоставянето ѝ, с предварително определена структура, свързана със събитие, представляващо интерес, както и когато информацията стане налична, различно от обмена на информация, предвиден в член 21 от Директива 2008/118/ЕО;
6)
„редовен автоматичен обмен“ означава систематичното съобщаване на информация без предварително отправено искане за предоставянето ѝ, с предварително определена структура, на предварително установени редовни интервали;
7)
„спонтанен обмен“ означава съобщаването на информация без предварително отправено искане на друга държава членка, което не e обхванато от точка 5 или 6, или от член 21 от Директива 2008/118/ЕО;
8)
„компютризирана система“ означава компютризираната система за движението и контрола върху акцизните стоки, установена с Решение № 1152/2003/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 юни 2003 г. за компютризиране на движението и контрола върху акцизните стоки (10);
9)
„лице“ означава физическо лице, юридическо лице, всяко сдружение на лица, което не е юридическо лице, но е с призната правоспособност да извършва правни действия съгласно правото на Съюза или националното право, и всякакво друго правно образувание от каквото и да е естество и форма, без значение дали има правосубектност;
10)
„икономически оператор“ означава лице, което в рамките на своята стопанска дейност участва в дейности, попадащи в обхвата на акцизното законодателство, независимо дали има право за това или не;
11)
„по електронен път“ означава чрез използване на електронно оборудване от всякакъв тип, което може да обработва, включително да изпраща и да компресира, и да съхранява данни и включва компютризираната система, определена в точка 8;
12)
„акцизен номер“ означава идентификационният номер, предоставен от държавите членки за акцизни цели в данните за икономическите оператори и помещенията, посочени в член 19, параграф 1, букви а) и б);
13)
„движение на акцизни стоки в рамките на Съюза“ означава движението между две или повече държави членки на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз по смисъла на глава IV от Директива 2008/118/ЕО или на акцизни стоки след освобождаване за потребление по смисъла на глава V, раздел 2 от Директива 2008/118/ЕО;
14)
„административен контрол“ означава всякакъв вид контрол, проверки и други действия, предприети от органите, които са компетентни във връзка с прилагането на акцизното законодателство, при изпълнение на задълженията им, за да се гарантира правилното прилагане на това законодателство;
15)
„мрежа CCN/CSI“ означава общата платформа, базирана на обща комуникационна мрежа (CCN) и общ системен интерфейс (CSI), разработена от Съюза за осигуряване на обмена по електронен път между компетентните органи в областта на митата и данъчното облагане;
16)
„акцизи“ означава данъците, посочени в член 1, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО;
17)
„документ за административна взаимопомощ“ означава документ, установен в рамките на компютризираната система и използван за обмен на информация съгласно член 8, 15 или 16, и използван за последващ обмен съгласно член 8 или 16;
18)
„документ за административна взаимопомощ при аварийна процедура“ е документ на хартиен носител, използван за обмен на информация съгласно член 8 или 15, в случай че компютризираната система не е на разположение;
19)
„паралелен контрол“ означава свързани с акцизното законодателство съгласувани проверки по отношение на състоянието на икономически оператор или на свързани лица, организирани от две или повече участващи държави членки, които имат общи или допълващи се интереси.
Член 3
Компетентни органи
1. Всяка държава членка определя компетентния орган, от чието име ще се прилага настоящият регламент. Тя своевременно информира Комисията за определения орган и за всяка последваща промяна.
2. Комисията предоставя списък с компетентните органи и публикува тази информация в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Централни звена за връзка за акцизите и отдели за връзка
1. Компетентният орган на всяка държава членка определя централно звено за връзка за акцизите, на което се делегира главната отговорност за контакти с другите държави членки в областта на административното сътрудничество във връзка с акцизното законодателство. Той информира за това Комисията и компетентните органи на другите държави членки.
На централното звено за връзка за акцизите може да се възложи също отговорността за осъществяване на контактите с Комисията за целите на настоящия регламент.
2. За пряк обмен на информация съгласно настоящия регламент компетентните органи на всяка държава членка могат да посочат отдели за връзка, различни от централното звено за връзка за акцизите, които разполагат с компетентност, определена в съответствие с националното законодателство или политика.
Централното звено за връзка за акцизите осигурява актуализирането на списъка на тези отдели и го предоставя на централните звена за връзка за акцизите на другите заинтересовани държави членки.
Член 5
Компетентни длъжностни лица
1. Компетентният орган на всяка държава членка може също да определи, при установени от съответната държава членка условия, компетентни длъжностни лица, които могат пряко да обменят информация по настоящия регламент.
Компетентният орган може да ограничи обхвата на това определяне.
Централното звено за връзка за акцизите отговаря за актуализацията на списъка на компетентните длъжностни лица и за предоставянето му на централните звена за връзка за акцизите на другите заинтересовани държави членки.
2. Длъжностните лица, обменящи информация по членове 12 и 13, се считат за компетентни длъжностни лица за целта на тези членове в съответствие с условията, определени от компетентните органи.
Член 6
Задължения на централните звена за връзка за акцизите, отделите за връзка и компетентните длъжностни лица
1. Централното звено за връзка за акцизите носи главната отговорност за обмена на информация за движението на акцизни стоки между държавите членки, и по-специално носи главната отговорност за:
а)
обмена на информация по член 8;
б)
изпращането на уведомления за административни решения и мерки, поискани от държавите членки по член 14;
в)
задължителния обмен на информация по член 15;
г)
незадължителния спонтанен обмен на информация по член 16;
д)
предоставянето на обратна информация при последващите действия по член 8, параграф 5 и член 16, параграф 2;
е)
обмена на информация, съхранявана в електронната база данни, предвидена в член 19;
ж)
предоставянето на статистическа и друга информация по член 34.
2. Когато отдели за връзка или компетентни длъжностни лица изпращат или получават молби за съдействие или отговори на такива молби за съдействие, те информират централното звено за връзка за акцизите на своята държава членка при определените от нея условия.
3. Когато отдел за връзка или компетентно длъжностно лице получи искане за съдействие, изискващо действия извън неговата териториална или оперативна компетентност, те го изпращат незабавно на централното звено за връзка за акцизите на своята държава членка и до компетентното длъжностно лице в съответния отдел за връзка и информират за това запитващия орган. В такъв случай срокът, установен в член 11, започва да тече от деня след датата, на която искането за съдействие е изпратено до централното звено за връзка за акцизите и до компетентното длъжностно лице в съответния отдел за връзка, но не по-късно от една седмица след получаването на искането съгласно посоченото в първото изречение на настоящия параграф.
Член 7
Информация или документи, получени с разрешение или по искане на съдебния орган
1. Предоставянето на компетентния орган на друга държава членка на информация или документи, получени от компетентен орган с разрешение или по искане на съдебен орган, е предмет на получаване на предварително разрешение на съдебния орган, ако такова разрешение се изисква съгласно националното право.
2. Когато при искане на информация съдебният орган откаже да даде такова разрешение на запитания орган, последният информира запитващия орган за това в съответствие с член 25, параграф 5.
ГЛАВА II
СЪТРУДНИЧЕСТВО ПРИ ПОИСКВАНЕ
Член 8
Общи задължения на запитания орган
1. По искане на запитващия орган запитаният орган съобщава информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, включително всяка информация, отнасяща се до конкретен случай или случаи, по-специално по отношение на движенията на акцизни стоки в рамките на Съюза.
2. За целите на съобщаването на информацията, посочена в параграф 1, запитаният орган организира извършването на всякакъв административен контрол, необходим за получаването на тази информация.
3. Искането, посочено в параграф 1, може да включва мотивирано искане за конкретен административен контрол. Ако запитаният орган реши, че извършването на административен контрол не е необходимо, той незабавно съобщава на запитващия орган мотивите за своето решение.
4. За да получи исканата информация или извърши искания административен контрол, запитаният орган или всеки административен орган, към който запитаният орган се обръща за помощ, действа така, както би действал за своя сметка или по искане на друг орган в неговата държава членка.
5. Запитаният орган може да поиска запитващият орган да предостави обратна информация за последващите действия, предприети от запитващата държава членка въз основа на предоставената информация. Ако има отправено такова искане, запитващият орган изпраща обратна информация възможно най-бързо, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, при условие че това не му налага непропорционална тежест.
Член 9
Форма на искането и отговора
1. Исканията за информация и за административен контрол съгласно член 8 и отговорите на тези искания се обменят, като се използва документът за административна взаимопомощ при условията на параграф 4 от настоящия член.
Когато компютризираната система не е на разположение, се използва документ за административна взаимопомощ при аварийна процедура вместо документа за административна взаимопомощ.
2. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
a)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ;
б)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи за административна взаимопомощ;
в)
образеца, формата и съдържанието на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура;
г)
правилата и процедурите, свързани с използването на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура.
Комисията може също да приеме актове за изпълнение, за да определи структурата и съдържанието на обратната информация, посочена в член 8, параграф 5.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
3. Всяка държава членка определя ситуациите, при които се счита, че компютризираната система не е на разположение.
4. Когато използването на документ за административна взаимопомощ не е практично, обменът на съобщения може по изключение да се извършва частично или изцяло по друг начин. При такива случаи съобщението се придружава от обяснение на причините, поради които използването на документа за административна взаимопомощ е счетено за непрактично.
Член 10
Предоставяне на документи
1. Документи с всякакво съдържание, предоставяни съгласно член 8, се прилагат към документа за административна взаимопомощ, посочен в член 9, параграф 1.
Въпреки това, когато това е невъзможно или непрактично, документите се предоставят по електронен път или по друг начин.
2. Запитаният орган е задължен да предостави оригинални документи само в случаите, когато тези документи са необходими за постигане на целта на запитващия орган и когато тяхното предоставяне не противоречи на разпоредбите, приложими в държавата членка на запитания орган.
Член 11
Срок
1. Запитаният орган предоставя информацията по член 8 във възможно най-кратък срок и не по-късно от три месеца след датата на получаване на искането.
Въпреки това, ако запитаният орган вече разполага с тази информация, срокът е един месец.
2. В някои случаи, попадащи в специална категория, запитващият и запитаният орган могат да договорят помежду си срокове, различни от предвидените в параграф 1.
3. Когато запитаният орган не може да отговори на искането в рамките на посочения в параграф 1 срок, той информира запитващия орган в рамките на един месец за причините, поради които не е могъл да го направи, като използва документа за административна взаимопомощ и посочва кога очаква, че ще може да отговори.
Член 12
Участие на длъжностни лица от други държави членки в административния контрол
1. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, упълномощени от запитващия орган, могат да присъстват в служебните помещения на административните органи на запитаната държава членка или всяко друго място, където тези органи изпълняват своите задължения, с цел да обменят информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство.
Когато исканата информация се съдържа в документи, до които длъжностните лица на запитания орган имат достъп, на длъжностните лица на запитващия орган се предоставят копия от тях.
2. По споразумение между запитващия орган и запитания орган и в съответствие с реда и условията, определени от последния, длъжностни лица, посочени от запитващия орган, могат да присъстват по време на административния контрол, провеждан на територията на запитаната държава членка, с цел да обменят информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство.
Когато се постигне такова споразумение, длъжностните лица от запитващия орган могат да имат достъп до същите помещения и документи като длъжностните лица от запитания орган чрез посредничеството на тези длъжностни лица и единствено за целите на осъществяването на административен контрол. Длъжностните лица на запитващия орган провеждат контрол или задават въпроси единствено със съгласието и под надзора на длъжностни лица на запитания орган. Те не упражняват правомощията по извършване на проверка, предоставени на длъжностните лица на запитания орган.
3. Длъжностните лица на запитващия орган, намиращи се в друга държава членка в съответствие с параграфи 1 и 2, трябва да могат по всяко време да представят оправомощаващ ги писмен документ, удостоверяващ тяхната самоличност и качеството им на длъжностни лица.
Член 13
Паралелен контрол
1. С оглед обмена на информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, две или повече държави членки могат да се споразумеят, въз основа на анализ на риска, за извършването на паралелен контрол на собствената си територия относно акцизните задължения на един или повече икономически оператори или други лица, които са от общ или допълващ се интерес, в случаите, когато те считат, че този контрол би бил по-ефективен от контрола, осъществяван само от една държава членка.
2. С цел въвеждането на паралелен контрол, в съответствие с параграф 1, компетентният орган на държавата членка представя предложение на компетентните органи на другите заинтересовани държави членки.
В предложението:
a)
се уточнява случаят или случаите, предложени за паралелен контрол;
б)
се идентифицира индивидуално всяко лице, което ще бъде обект на планирания контрол;
в)
се посочват причините, обосноваващи необходимостта от общ контрол;
г)
се посочва периодът от време, когато се планира осъществяването на този контрол.
3. Компетентните органи, които са получили посоченото в параграф 2 предложение, потвърждават своето съгласие относно участието си в паралелния контрол или съобщават своя мотивиран отказ на предлагащия компетентен орган възможно най-скоро, но не по-късно от един месец след получаването на предложението.
4. Всеки компетентен орган, който участва в паралелен контрол, посочва представител, който отговаря за надзора и координирането на работата по паралелния контрол.
5. След провеждането на паралелния контрол компетентните органи информират своевременно централното звено за връзка за акцизите на другите държави членки за всички установени по време на паралелния контрол методи или практики, които са били използвани или се предполага, че са били използвани за нарушаване на акцизното законодателство, когато такава информация може да бъде от особен интерес за другите държави членки.
Член 14
Искане за уведомяване за административни решения и мерки
1. По искане на запитващия орган запитаният орган, в съответствие с приложимите правила за извършване на такова уведомяване в неговата държава членка, уведомява адресата за всички решения и мерки, взети от административните органи на запитващата държава членка във връзка с прилагането на акцизното законодателство.
2. Исканията за уведомяване, посочени в параграф 1, уточняват предмета на решението или мярката, за които се отнася уведомяването, както и името, адреса и всяка друга информация, която има отношение за идентифициране на адресата.
3. Запитаният орган информира незабавно запитващия орган за своите действия по искането за уведомяване, посочено в параграф 1, и го уведомява за датата на изпращане на решението или мярката до адресата.
4. Когато запитаният орган не може да предприеме действия по искането за уведомяване, посочено в параграф 1, той информира за това запитващия орган в писмена форма в рамките на един месец след получаване на искането.
Запитаният орган не може да откаже да предприеме действия по такова искане поради съдържанието на решението или мярката, за които се отнася уведомяването.
5. Запитващият орган отправя искане за уведомяване съгласно настоящия член само когато не е в състояние да уведоми адресата в съответствие с правилата, уреждащи уведомяването за съответните инструменти в запитващата държава членка, или когато такова уведомяване би породило непропорционални трудности.
6. Настоящият член не се прилагат за документите, посочени в член 8 от Директива 2010/24/ЕС на Съвета от 16 март 2010 г. относно взаимната помощ при събиране на вземания, свързани с данъци, такси и други мерки (11).
ГЛАВА III
ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ БЕЗ ПРЕДВАРИТЕЛНО ИСКАНЕ
Член 15
Задължителен обмен на информация
1. Компетентните органи на всяка държава членка изпращат до компетентните органи на всички други заинтересовани държави членки, без предварително искане и посредством редовен автоматичен обмен или автоматичен обмен, предизвикан от възникнало събитие, информацията, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, в следните случаи:
a)
при наличие или съмнения за нередност или нарушение на акцизното законодателство в друга държава членка;
б)
когато възникнала или предполагаема нередност или нарушение на акцизното законодателство на територията на една държава членка може да има последствия в друга държава членка;
в)
при наличие на риск от измама или загуба на акциз в друга държава членка;
г)
в случай на пълно унищожаване или безвъзвратна загуба на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз;
д)
при възникване на изключително събитие по време на движение на акцизни стоки в рамките на Съюза, което не е предвидено в разпоредбите на Директива 2008/118/ЕО и което може да окаже влияние върху изчисляванията на задълженията за акциз на даден икономически оператор.
2. Орган, изпратил информация до друг орган съгласно параграф 1, може да поиска другият орган да представи обратна информация за последващи действия, предприети от него въз основа на предоставената информация. Ако се отправи такова искане, другият орган, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, изпраща такава обратна информация във възможно най-кратък срок, освен ако това не би му наложило непропорционална административна тежест.
3. Когато информацията, посочена в параграф 1, е свързана с движение на акцизни стоки в рамките на Съюза, информацията се изпраща чрез използване на документ за административна взаимопомощ при условията на параграф 4.
Въпреки това, когато използването на този документ не е практично, обменът на информация може по изключение да се осъществи изцяло или частично по друг начин. В такива случаи съобщението се придружава от обяснение на причините, поради които използването на документа за административна взаимопомощ е счетено за непрактично.
4. Когато компютризираната система не е на разположение, вместо документа, посочен в параграф 3, се използва документът за административна взаимопомощ при аварийна процедура.
5. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
a)
точните категории информация, която се обменя съгласно параграф 1, включваща за физически лица данни, като име, фамилия, наименование и номер на улицата, пощенски код, град, държава членка, данъчен или друг идентификационен номер, код или описание на продукта и други свързани лични данни, когато са налице;
б)
честотата на редовния обмен и срока за обмена по параграф 1, предизвикан от възникнало събитие, за всяка категория информация;
в)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ;
г)
формата и съдържанието на документа за административна взаимопомощ при аварийна процедура;
д)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи, посочени в букви в) и г).
Комисията може да приеме също актове за изпълнение, за да определи случаите, в които компетентните органи могат да смятат, че компютризираната система не е на разположение за целите на разпоредбите на параграф 4 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 16
Незадължителен обмен на информация
1. Компетентните органи на държавите членки могат да си изпращат без предварително искане чрез спонтанен обмен всяка информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, която им е известна и чийто обмен не е обхванат от член 15.
За тази цел те могат да използват компютризираната система, когато системата може да обработи такава информация.
2. Орган, изпратил информация до друг орган съгласно параграф 1, може да поиска другият орган да представи обратна информация за последващи действия, предприети от него въз основа на предоставената информация. Ако се отправи такова искане, другият орган, без да се засягат правилата за опазване на поверителност и защита на данните, приложими в неговата държава членка, изпраща тази обратна информация във възможно най-кратък срок, освен ако това не би му наложило непропорционална административна тежест.
3. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи:
а)
структурата и съдържанието на документите за административна взаимопомощ, така че да се обхванат най-разпространените видове информация, посочена в параграф 1;
б)
правилата и процедурите, свързани с обмена на документи за административна взаимопомощ.
Комисията може също така да приеме актове за изпълнение, за да определи структурата и съдържанието на обратната информация, посочена в параграф 2.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 17
Задължение на държавите членки да улесняват обмена на информация без предварително искане
Държавите членки вземат необходимите административни и организационни мерки, за да улеснят обмена, предвиден в настоящата глава.
Член 18
Ограничаване на задълженията
Държавите членки не са задължени да налагат за целите на прилагането на настоящата глава нови задължения за лицата във връзка със събирането на информация, нито да поемат непропорционална административна тежест.
ГЛАВА IV
СЪХРАНЕНИЕ И ОБМЕН НА ЕЛЕКТРОННАТА ИНФОРМАЦИЯ ЗА ИКОНОМИЧЕСКИТЕ ОПЕРАТОРИ
Член 19
Съхранение и обмен на информация относно разрешенията за икономически оператори и данъчни складове
1. Всяка държава членка поддържа електронна база данни, съдържаща следните регистри:
a)
регистър на икономическите оператори в една от следните категории:
i)
лицензираните складодържатели по смисъла на член 4, точка 1 от Директива 2008/118/ЕО;
ii)
регистрираните получатели по смисъла на член 4, точка 9 от Директива 2008/118/ЕО;
iii)
регистрираните изпращачи по смисъла на член 4, точка 10 от Директива 2008/118/ЕО;
б)
регистър на помещенията, лицензирани за данъчни складове по смисъла на член 4, точка 11 от Директива 2008/118/ЕО.
2. Регистрите, посочени в параграф 1, съдържат следната информация:
a)
уникалния акцизен номер, издаден от компетентния орган на икономически оператори или помещения;
б)
името и адреса на икономическия оператор или помещенията;
в)
категорията на акцизния продукт (CAT) и/или кода на акцизния продукт (EPC) на продуктите, за които се отнася разрешението, посочени в приложение II, списък на кодове 11 от Регламент (ЕО) № 684/2009 на Комисията от 24 юли 2009 г. за прилагане на Директива 2008/118/ЕО на Съвета по отношение на компютризираните процедури за движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз (12);
г)
идентификацията на централното звено за връзка за акцизи или акцизната служба, от която може да се получи допълнителна информация;
д)
датата, от която разрешението е валидно, от която се изменя и, ако е приложимо, от която престава да бъде валидно;
е)
за лицензирани складодържатели - данъчния склад или списъка с данъчни складове, за които се прилага разрешението, и ако е приложимо съгласно националното законодателство, указание, че му е позволено да не отразява данните на получателя при изпращане, да раздели движението в съответствие с член 23 от Директива 2008/118/ЕО или да премести акцизните стоки до мястото на директна доставка в съответствие с член 17, параграф 2 от същата директива;
ж)
за регистрирани получатели, ако е приложимо съгласно националното законодателство - указание, че му е разрешено да премести акцизните стоки до мястото на директна доставка в съответствие с член 17, параграф 2 от Директива 2008/118/ЕО;
з)
за регистрирани получатели, посочени в член 19, параграф 3 от Директива 2008/118/ЕО, различни от посочените в буква и) от настоящия параграф - съдържанието на разрешенията по отношение на количеството акцизни стоки, самоличността на изпращача в държавата членка на изпращане и срока на валидност на разрешението;
и)
за регистрирани получатели, посочени в член 19, параграф 3 от Директива 2008/118/ЕО, които имат разрешение да получават вино от изпращачите, които се ползват от дерогацията, предвидена в член 40 от Директива 2008/118/ЕО, съдържанието на разрешението по отношение на количеството акцизни стоки и срока на валидност на разрешението. В записа се посочва дерогацията по член 40 от Директива 2008/118/ЕО;
й)
за данъчни складове - лицензирания складодържател или списък с лицензирани складодържатели, които имат разрешение за ползване на съответния данъчен склад.
3. Централното звено за връзка за акцизите или отделът за връзка във всяка държава членка гарантира, че информацията, която се съдържа в националните регистри, е пълна, точна и актуална.
4. Информацията, която се съдържа в съответните национални регистри, посочени в параграф 2, и която се отнася за икономически оператори, участващи в движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз между държави членки, се обменя автоматично чрез централен регистър.
Комисията управлява регистъра като част от компютризираната система по начин, който да гарантира по всяко време вярно и актуализирано представяне на всички данни от националните регистри, предоставени от всички държави членки.
Централното звено за връзка за акцизите или отделите за връзка в държавите членки своевременно изпращат на Комисията съдържанието на националния регистър, както и всички изменения в него.
Член 20
Достъп до информация и коригиране на информацията
1. Комисията гарантира, че лицата, участващи в движението на акцизни стоки под режим отложено плащане на акциз между държавите членки, могат да получат потвърждение по електронен път на валидността на акцизните номера, съхранявани в централния регистър, посочен в член 19, параграф 4. Комисията препраща всички искания от икономически оператор за коригиране на тази информация до централното звено за връзка за акцизите или отдела за връзка, който отговаря за разрешението на въпросния икономически оператор.
2. Централните звена за връзка за акцизите или отделите за връзка в държавите членки гарантират, че икономическите оператори могат да получат потвърждение за касаещата ги информация, която се съхранява съгласно член 19, параграф 2, и да поискат и постигнат коригиране на евентуалните неточности в нея.
3. Компетентният орган на дадена държава членка може да разреши, съгласно условията, определени от тази държава членка, на централното звено за връзка за акцизите или на определени отдели за връзка да изпратят потвърждение на информацията, съхранявана съгласно член 19, параграф 2.
Член 21
Запазване на данните
1. Всяка държава членка пази информацията за движенията на акцизни стоки в рамките на Съюза и данните, които се съдържат в националните регистри, посочени в член 19, за най-малко пет години, считано от края на календарната година, в която е започнало движението, за да се използва тази информация за процедурите, предвидени в настоящия регламент. Този срок може да се ограничи до три години по отношение на информацията, въведена в националните регистри преди 1 юли 2012 г.
2. Събраната чрез компютризираната система информация се пази в системата по начин, който позволява нейното възстановяване и допълнително обработване в рамките на системата в отговор на искане за информация по член 8.
Член 22
Изпълнение
Комисията приема актове за изпълнение:
a)
за определяне на техническите подробности относно автоматичното актуализиране на базите данни, посочени в член 19, параграф 1, и на централния регистър, посочен в член 19, параграф 4;
б)
за определяне на правилата и процедурите по отношение на достъпа до информацията и нейното коригиране съгласно член 20, параграф 1.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
ГЛАВА V
ОБЩИ УСЛОВИЯ, КОИТО УРЕЖДАТ СЪДЕЙСТВИЕТО
Член 23
Езиков режим
Молбите за съдействие, включително исканията за уведомяване и приложените документи, могат да бъдат изготвени на всеки език, договорен между запитания и запитващия орган. Придружаващ искането превод на официалния език или на един от официалните езици на държавата членка, в която е установен запитаният орган, се изисква, само ако запитаният орган предостави обосновано обяснение на необходимостта от превод.
Член 24
Качество на услугата
1. Комисията и държавите членки гарантират, че частите от компютризираната система, необходими за обмена на информация, описан в настоящия регламент, са оперативни, поддържат се по подходящ начин и се усъвършенстват.
2. Комисията и държавите членки сключват споразумение за нивото на обслужване и постигат съгласие относно политиката за сигурност на компютризираната система. Споразумението за нивото на обслужване определя техническото качество и количеството на услугите, които се предоставят от Комисията и от държавите членки, с цел да се гарантира сигурното функциониране на всички части от компютризираната система и на електронната комуникация и разпределението на отговорностите за усъвършенстване на тази система.
Член 25
Общи граници на задълженията на запитания орган
1. Запитаният орган предоставя на запитващия орган информацията, поискана съгласно настоящия регламент, при условие че:
a)
запитващият орган е изчерпал обичайните източници на информация, които е можел да използва при дадените обстоятелства, за да получи исканата информация, без да поема риска да застраши постигането на преследваната цел; както и
б)
броят и характерът на изпратените искания за информация за определен период от време от един запитващ орган не създават прекомерна административна тежест за запитания орган.
2. Настоящият регламент не налага задължение на компетентен орган на държава членка да извършва контрол или да предоставя информация, ако законодателството или административните практики на тази държава членка не дават правомощия на нейните органи да извършват такъв контрол или да събират или да използват такава информация за собствените цели на държавата членка.
3. Компетентният орган на държава членка може да откаже да предостави информация, ако запитващата държава членка не е в състояние да предостави подобна информация по причини от правен характер.
4. Предоставянето на информация може да бъде отказано, когато това ще доведе до разкриване на търговска, промишлена или професионална тайна или на търговски процес, или когато разкриването на информацията е в противоречие с обществения ред.
5. Запитаният орган уведомява запитващия орган за основанията за отказа в отговор на искането за съдействие. За целите на статистиката компетентните органи ежегодно информират Комисията за категориите основания за откази.
6. При никакви обстоятелства параграф 2, 3 или 4 не се тълкува като разрешение запитаният орган да откаже да предостави информация единствено защото тази информация се държи от банка, друга финансова институция, лице, посочено или действащо като представител или доверено лице, или защото се отнася до капиталови дялове на лице.
Член 26
Разходи
Държавите членки се отказват на взаимна основа от всякакви претенции за възстановяването на разходите, възникнали при прилагане на настоящия регламент, с изключение на претенции, свързани с хонорари на експерти.
Член 27
Минимална сума
1. Искането за съдействие може да бъде обвързано с минимален праг въз основа на евентуално дължимия акциз.
2. Комисията може да приеме актове за изпълнение, за да определи прага, посочен в параграф 1 от настоящия член.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 28
Служебна тайна, защита на данните и използване на информацията, предоставена съгласно настоящия регламент
1. Информацията, предоставена или събрана от държавите членки съгласно настоящия регламент, или всяка информация, до която длъжностно лице или друг служител, или изпълнител е имал достъп при изпълнение на своите задължения, представлява служебна тайна и се ползва от защитата, предоставена на подобна информация съгласно правото на държавата членка, която получава тази информация.
2. Информацията, посочена в параграф 1, може да се използва за следните цели:
a)
определяне на данъчна основа за акцизи;
б)
събиране или административен контрол на акцизи;
в)
наблюдение на движения на акцизни стоки;
г)
анализ на риска в областта на акцизите;
д)
контрол в областта на акцизите;
е)
установяване на други данъци, мита и такси, които са обхванати от разпоредбите на член 2 от Директива 2010/24/ЕС.
Въпреки това компетентният орган на държавата членка, предоставяща информацията, разрешава нейното използване за други цели в държавата членка на запитващия орган, ако законодателството на държавата членка на запитания орган допуска използването на информацията за подобни цели в посочената държава членка.
Доколкото се позволява от националното законодателство и без да се засягат разпоредбите на член 1, параграф 2, информацията, посочена в параграф 1 от настоящия член, може да се използва във връзка със съдебни или административни производства, които могат да доведат до налагане на наказания в резултат на нарушения на данъчното законодателство, без да се засягат правилата, регламентиращи правата на ответниците и свидетелите в такива производства.
3. Когато запитващият орган смята, че информацията, получена от запитания орган, може да бъде полезна за компетентния орган на друга държава членка, той може да я изпрати на този орган. Той предварително информира за това запитания орган.
Запитаният орган може да изпрати съобщението за информацията на друга държава членка с предварителното съгласие на същата.
4. По отношение на всякакво обработване на лични данни от страна на държавите членки, посочено в настоящия регламент, се прилагат националните разпоредби за изпълнение на Директива 95/46/ЕО.
За целите на правилното прилагане на настоящия регламент държавите членки ограничават обхвата на задълженията и правата по член 10, член 11, параграф 1 и членове 12 и 21 от Директива 95/46/ЕО до степента, необходима за защита на интересите по член 13, параграф 1, буква д) от посочената директива. Ограниченията са пропорционални на въпросния интерес.
Член 29
Достъп до информация с разрешение на Комисията
Лица, надлежно упълномощени от Комисията, могат да получат достъп до информацията, посочена в член 28, параграф 4, само доколкото е необходимо за обслужването, поддръжката и разработването на мрежата CCN/CSI и работата на централния регистър.
Тези лица имат задължението за опазване на служебна тайна. Информацията, до която се предоставя достъп, е защитена съгласно Регламент (ЕО) № 45/2001 като лични данни.
Член 30
Доказателствена стойност на получената информация
Доклади, отчети и други документи или заверени копия или извадки от тях, предоставени от компетентния орган на държава членка на компетентния орган на друга държава членка в съответствие с настоящия регламент, могат да бъдат използвани като доказателство от компетентните органи на другата държава членка по същия начин както подобни документи, предоставени от друг орган на въпросната друга държава членка.
Член 31
Задължение за сътрудничество
1. За целите на прилагането на настоящия регламент държавите членки вземат всички необходими мерки за:
a)
осигуряване на ефективна вътрешна координация между органите, посочени в членове 3-5;
б)
установяване на пряко сътрудничество между органите, упълномощени за координацията, посочена в буква а) от настоящия параграф;
в)
осигуряване на нормалното функциониране на системата за обмен на информация, предвидена в настоящия регламент.
2. Комисията съобщава незабавно на компетентния орган на всяка държава членка всяка информация, необходима да се гарантира правилното прилагане на акцизното законодателство, която тя получава и може да предостави.
Член 32
Отношения с трети държави
1. Компетентен орган на държава членка, получил информация от трета държава, може да предаде информацията на компетентните органи на всяка държава членка, която би могла да бъде заинтересована от нея, и по-специално на компетентните органи, които я поискат, доколкото това е позволено от договореностите за взаимопомощ с конкретната трета държава. Такава информация може също да се предостави на Комисията, когато това е в интерес на Съюза за целите на настоящия регламент.
2. Когато заинтересованата трета държава е поела правно задължение да предостави поисканото съдействие при събирането на доказателства за транзакции от неправомерен характер, за които се предполага, че нарушават акцизното законодателство, информацията, получена съгласно настоящия регламент, може да се изпрати от компетентния орган на държава членка на тази трета държава в съответствие с националното право на въпросната държава членка, уреждащо предаването на лични данни на трети държави за целите на правилното прилагане на акцизи или подобни такси и данъци, приложими в третата държава, със съгласието на компетентните органи, които са доставили информацията в съответствие със своето национално право.
Член 33
Съдействие за икономическите оператори
1. Органите на държава членка, където е установен изпращачът на акцизните стоки, могат да предоставят съдействие на този изпращач, ако той не успее да получи съобщение за получаване, посочено в член 24, параграф 4 от Директива 2008/118/ЕО, съобщение за износ, посочено в член 25, параграф 3 от същата директива, или в ситуациите, предвидени в член 33, параграф 1 от същата директива, копие от придружителния документ, предвиден в член 34 от нея.
Оказването на това съдействие не засяга данъчните задължения на изпращача, на който се оказва съдействието.
2. Когато държава членка оказва съдействие съгласно параграф 1 от настоящия член и смята, че е необходимо да получи информация от друга държава членка, тя отправя искане за тази информация в съответствие с член 8. Другата държава членка може да откаже да получи поисканата информация, ако изпращачът не е изчерпал всички достъпни за него средства за получаване на доказателство, че движението на акцизните стоки между държавите членки е приключило.
ГЛАВА VI
ОЦЕНЯВАНЕ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 34
Оценяване на договореностите, събиране на оперативни статистически данни и докладване
1. Държавите членки и Комисията разглеждат и оценяват прилагането на настоящия регламент. За тази цел Комисията редовно прави обобщен преглед на опита на държавите членки, за да се подобри работата на системата, установена с настоящия регламент.
2. Държавите членки съобщават на Комисията следното:
a)
всяка налична информация, свързана с техния опит в прилагането на настоящия регламент, включително всички статистически данни, необходими за неговото оценяване;
б)
всяка налична информация относно методи или практики, които се използват или за които се предполага, че се използват за нарушаване на акцизното законодателство, и които са разкрили недостатъци или пропуски в действието на процедурите, предвидени в настоящия регламент.
С оглед на оценяването на ефективността на тази система за административно сътрудничество при ефективното прилагане на акцизното законодателство и борбата срещу избягването на плащане и измамите с акцизи държавите членки съобщават на Комисията всяка налична информация, различна от информацията, посочена в първата алинея.
Комисията препраща информацията, съобщена от държавите членки, до останалите заинтересовани държави членки.
Задължението да се съобщават информация и статистически данни не включва необосновано увеличаване на административната тежест.
3. За диагностични и статистически цели Комисията може директно да извлича информация от съобщенията, генерирани в компютризираната система, при условията на член 28.
4. Информацията, която се съобщава от държавите членки или се извлича от Комисията за целите на параграфи 1-3, не съдържа индивидуални или лични данни.
5. Комисията приема актове за изпълнение, за да определи за целите на изпълнението на настоящия член съответните статистически данни, които държавите членки съобщават, информацията, която Комисията извлича, и статистическите доклади, които Комисията и държавите членки трябва да изготвят.
Тези актове за изпълнение се приемат в съответствие с процедурата по разглеждане, посочена в член 35, параграф 2.
Член 35
Комитет по акцизите
1. Комисията се подпомага от Комитета по акцизите, учреден по член 43, параграф 1 от Директива 2008/118/ЕО. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 36
Отмяна на Регламент (ЕО) № 2073/2004
Регламент (ЕО) № 2073/2004 се отменя.
Позоваванията на отменения регламент се тълкуват като позовавания на настоящия регламент в съответствие с таблицата на съответствието в приложението към настоящия регламент.
Член 37
Доклад до Европейския парламент и до Съвета
На всеки пет години, считано от датата на влизане в сила на настоящия регламент, и въз основа по-конкретно на информацията, предоставена от държавите членки, Комисията докладва на Европейския парламент и на Съвета за прилагането на настоящия регламент.
Член 38
Двустранни споразумения
Когато компетентните органи сключат спогодби по двустранни въпроси, предмет на настоящия регламент, които не се отнасят до единични случаи, те информират незабавно Комисията. Комисията на свой ред информира компетентните органи на останалите държави членки.
Член 39
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 юли 2012 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
Съставено в Брюксел на 2 май 2012 година.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 389/2012,
annettu 2 päivänä toukokuuta 2012,
hallinnollisesta yhteistyöstä valmisteverotuksen alalla ja asetuksen (EY) N:o 2073/2004 kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Hallinnollisesta yhteistyöstä valmisteverotuksen alalla 16 päivänä marraskuuta 2004 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2073/2004 (3) säädetään yhteisestä järjestelmästä, jossa jäsenvaltiot auttavat toisiaan ja tekevät yhteistyötä komission kanssa valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi sekä valmisteveron kiertämisen ja tästä johtuvien sisämarkkinoiden vääristymisten torjumiseksi. Mainittuun asetukseen on tehtävä useita muutoksia saadun kokemuksen ja viimeaikaisen kehityksen perusteella. Tarvittavien muutosten lukumäärän vuoksi asetus olisi selkeyssyistä korvattava uudella.
(2)
Valmisteverotuksen alalla toteutettava hallinnollisen yhteistyön järjestelmä, joka kattaa kaikki valmisteverotuksen soveltamista valmisteveroja koskevasta yhteisestä järjestelmästä 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/118/EY (4) 1 artiklassa tarkoitettuihin tavaroihin koskevan lainsäädännön näkökohdat, on edelleen tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamista varten.
(3)
Tehokkuuden ja joutuisuuden vuoksi ja kustannusten johdosta on erityisen tärkeää, että sähköisten keinojen asemaa tietojenvaihdossa parannetaan. Ottaen huomioon tiettyjen pyyntöjen toistuvuus ja unionin kielellinen monimuotoisuus on tärkeää varmistaa, että tietojenvaihdossa käytetään entistä laajemmin vakioformaatteja, jotta tietoja koskevat pyynnöt voidaan käsitellä nopeammin. Nämä vaatimukset voidaan täyttää parhaiten käyttämällä järjestelmällisemmin valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisen ja valvonnan tietokoneistamisesta 16 päivänä kesäkuuta 2003 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1152/2003/EY (5) perustettua tietokoneistettua järjestelmää. Tämä järjestelmä tarjoaa nykyisin laajempia mahdollisuuksia kuin asetuksen (EY) N:o 2073/2004 tullessa voimaan, ja sen kehittämistä jatketaan. Jäsenvaltioita olisi sen vuoksi vaadittava käyttämään sitä aina kun mahdollista.
(4)
Valmisteverotuksen alan tietojen vaihto on välttämätöntä suurelta osin sen vuoksi, että tiettyjen henkilöiden valmisteveron alaisista toimista voidaan saada oikea käsitys, mutta samalla estetään se, että jäsenvaltiot voisivat vapaasti ”onkia tietoja” tai pyytää tietoja, joilla ei todennäköisesti ole merkitystä tietyn henkilön tai todettavissa olevan henkilöryhmän tai -luokan valmisteveron alaisten toimien kannalta.
(5)
Tietovirtojen moitteettoman yhteensovittamisen vuoksi on tarpeen säilyttää asetuksessa (EY) N:o 2073/2004 olevat kunkin jäsenvaltion yhtä yhteyspistettä koskevat säännökset. Koska jäsenvaltioiden viranomaisten ja virkamiesten välillä voidaan tehokkuuden vuoksi tarvita suorempia yhteyksiä, myös toimivallan siirtoa sekä toimivaltaisten virkamiesten nimeämistä koskevat säännökset olisi säilytettävä.
(6)
Jotta tarvittavat tiedot olisivat saatavissa oikea-aikaisesti, asetuksen (EY) N:o 2073/2004 säännökset, joissa pyynnön vastaanottavaa viranomaista vaaditaan toimimaan mahdollisimman nopeasti ja viimeistään tietyssä määräajassa, olisi säilytettävä. Tietojen antamisen määräajan olisi kuitenkin oltava normaalia määräaikaa lyhyempi sellaisen tiedon osalta, joka jo on pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion hallussa.
(7)
Rajatylittäviä siirtoja koskevien valmisteveromenettelyjen tehokkaan valvonnan vuoksi on tarpeen säätää edelleen jäsenvaltioiden mahdollisuudesta tehdä samanaikaisia tarkastuksia ja siitä, että yhden jäsenvaltion virkamiehet voivat olla läsnä toisen jäsenvaltion alueella osana hallinnollista yhteistyötä.
(8)
Jotta hallinnollisten päätösten ja toimenpiteiden tiedoksi antamiseen rajojen yli liittyvät ongelmat voitaisiin edelleen ratkaista, tätä koskevat asetuksen (EY) N:o 2073/2004 säännökset olisi säilytettävä.
(9)
Jotta petoksia voitaisiin torjua tehokkaasti, ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa tietojenvaihtoa koskevat säännökset olisi säilytettävä. Tällaisen vaihdon helpottamiseksi olisi pakollisesti vaihdettavien tietojen luokat eriteltävä.
(10)
Jäsenvaltioiden olisi edelleen voitava vaihtaa vapaaehtoisuuden pohjalta tietoja, jotka ovat tarpeen valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen kannalta, jos nämä tiedot eivät kuulu niihin tietoluokkiin, joita on määrä vaihtaa automaattisesti.
(11)
Palaute on asianmukainen tapa varmistaa, että vaihdettavien tietojen laatu paranee jatkuvasti. Sen vuoksi olisi säädettävä puitteet palautteen antamiselle.
(12)
Jäsenvaltioiden suorittama talouden toimijoiden ja verottomien varastojen lupia koskevien tiettyjen erityistietojen sähköinen tallentaminen on välttämätöntä valmisteverojärjestelmän moitteettoman toiminnan ja petosten torjunnan kannalta. Sen ansiosta jäsenvaltioiden välinen näiden tietojen nopea vaihto ja tietojen automaattinen saatavuus ovat mahdollisia. Tämä voidaan saavuttaa hyödyntämällä kansallisissa tietokoneistetuissa valmisteverojärjestelmissä jo olevia tietoja, kehittämällä riskianalyysiä, jolla parannetaan niiden kansallisesti säilytettävien tietojen käyttökelpoisuutta, jotka koskevat valmisteveron alaisia talouden toimijoita ja niiden suorittamia valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoja unionissa, ja sisällyttämällä analyysin piiriin verovelvollisia ja heidän liiketoimiaan koskevia monenlaisia tietoja. Koska valmisteverojen määräämis- ja perimismenettelyt sekä vanhentumisajat ja muut määräajat vaihtelevat jäsenvaltioittain, tehokkaan vastavuoroisen tuen varmistaminen valmisteverolainsäädännön soveltamisessa rajatylittävissä tilanteissa edellyttää sellaisen vähimmäisajan määrittelemistä, jonka kuluessa kunkin jäsenvaltion olisi tallennettava nämä tiedot.
(13)
Jotta sähköisiin tietokantoihin talletetut tiedot olisivat luotettavia, olisi säädettävä niiden säännöllisestä ajan tasalle saattamisesta.
(14)
Talouden toimijoiden olisi voitava toteuttaa nopeasti valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoja varten tarvittavat varmennukset. Toimijoille olisi annettava mahdollisuus saada vahvistus valmisteveronumeroiden voimassaolosta sähköisesti komission ylläpitämän keskusrekisterin kautta, johon on syötetty kansallisissa tietokannoissa olevat tiedot.
(15)
Pankkisalaisuutta koskevat kansalliset säännöt voivat heikentää tässä asetuksessa säädettyjen mekanismien tehokkuutta. Sen vuoksi jäsenvaltioille ei olisi annettava mahdollisuutta kieltäytyä tietojen antamisesta pelkästään näihin sääntöihin vetoamalla.
(16)
Tällä asetuksella ei saisi olla vaikutusta muihin unionin tasolla hyväksyttyihin toimenpiteisiin, joilla torjutaan valmisteverolainsäädäntöä koskevia sääntöjenvastaisuuksia ja petoksia, vaan sillä olisi ennemminkin täydennettävä niitä.
(17)
Selkeyden vuoksi tässä asetuksessa on syytä vahvistaa, että jos tiedot tai asiakirjat saadaan oikeusviranomaisen luvalla tai sen pyynnöstä, tietojen tai asiakirjojen toimittaminen toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle edellyttää oikeusviranomaisen lupaa, jos tällainen lupa vaaditaan tiedot tai asiakirjat toimittavan jäsenvaltion lainsäädännössä.
(18)
Jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti suorittamaa henkilötietojen käsittelyä säännellään yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY (6). Komission tämän asetuksen nojalla suorittamaa henkilötietojen käsittelyä säännellään yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 45/2001 (7).
(19)
Kolmansien maiden kanssa suoritettava tietojen vaihto on osoitettu olevan hyödyllistä valmisteverolainsäädännön moitteetonta soveltamista varten, ja se olisi pidettävä edelleen voimassa. Direktiivissä 95/46/EY asetetaan erityisiä ehtoja tietojen toimittamiselle kolmansille maille, ja jäsenvaltioiden on noudatettava niitä.
(20)
Tämän asetuksen tehokkaan soveltamisen vuoksi voi olla tarpeen rajoittaa tiettyjen direktiivissä 95/46/EY säädettyjen oikeuksien ja velvoitteiden ja erityisesti sen 10 artiklassa, 11 artiklan 1 kohdassa sekä 12 ja 21 artiklassa määriteltyjen oikeuksien soveltamisalaa, jotta jäsenvaltioiden taloudelliset ja rahoitukselliset edut voitaisiin suojata, samalla kun otetaan huomioon jäsenvaltioille mahdollisesti aiheutuva tulojen menetys ja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tietojen ratkaiseva merkitys petosten torjunnan tehokkuudelle. Koska on tarpeen säilyttää todisteet tapauksissa, joissa epäillään verotusta koskevia sääntöjenvastaisuuksia tai veropetoksia, ja estää valmisteverolainsäädännön noudattamisen asianmukaiseen valvontaan kohdistuvat häiriöt, tässä asetuksessa tarkoitetun henkilötietojen vaihdon aikana voi olla tarpeen rajoittaa niitä rekisterinpitäjän velvoitteita ja tietojen keruun kohteen oikeuksia, jotka koskevat tietojen toimittamista, pääsyä tietoihin ja käsittelyjen julkistamista. Jäsenvaltiot olisi velvoitettava soveltamaan tällaisia rajoituksia siinä määrin, kuin ne ovat tarpeellisia ja oikeasuhteisia.
(21)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen tiettyjen artiklojen täytäntöönpanon yhdenmukaiset edellytykset ja kuvata niiden tietojen pääluokat, joita jäsenvaltiot voivat vaihtaa tämän asetuksen nojalla, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (8) mukaisesti.
(22)
Näiden täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen olisi sovellettava tarkastelumenettelyä, koska nämä säädökset ovat asetuksen (EU) N:o 182/2011 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja yleisluonteisia toimenpiteitä.
(23)
Tämän asetuksen toimivuutta on tarpeen seurata ja arvioida. Sen vuoksi olisi säädettävä jäsenvaltioiden suorittamasta tilastojen ja muiden tietojen keräämisestä ja komission säännöllisesti antamien kertomusten valmistelusta.
(24)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on yhdenmukaista lähestymistapaa edellyttävä jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön yksinkertaistaminen ja lujittaminen, vaan se voidaan tarvittavan yhtenäisyyden ja tehokkuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(25)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla). Tässä asetuksessa säädettyjen rajoitusten vuoksi tämän asetuksen mukaisesti suoritettava henkilötietojen käsittely ei ylitä sitä, mikä on tarpeen ja oikeasuhteista jäsenvaltioiden oikeutettujen verotukseen liittyvien etujen suojaamiseksi.
(26)
Asetus (EY) N:o 2073/2004 olisi kumottava.
(27)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu, ja hän on antanut lausunnon (9),
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa säädetään edellytykset, joilla jäsenvaltioiden valmisteverolainsäädännön soveltamisen osalta toimivaltaisten viranomaisten on määrä tehdä yhteistyötä keskenään ja komission kanssa mainitun lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi. Tätä varten siinä säädetään säännöt ja menettelyt, joita noudattaen jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat tehdä yhteistyötä ja vaihtaa valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi tarvittavia tietoja joko sähköisin keinoin tai muulla tavoin.
2. Tällä asetuksella ei ole vaikutusta keskinäistä apua rikosasioissa koskevien sääntöjen soveltamiseen jäsenvaltioissa.
3. Tällä asetuksella ei ole vaikutusta muista oikeudellisista välineistä, mukaan lukien kahden- tai monenväliset sopimukset, johtuvien sitä laajempien keskinäistä apua koskevien velvoitteiden noudattamiseen.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’toimivaltaisella viranomaisella’ 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimettyä viranomaista;
2)
’pyynnön esittävällä viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön esittävää jäsenvaltion valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;
3)
’pyynnön vastaanottavalla viranomaisella’ toimivaltaisen viranomaisen puolesta avunpyynnön vastaanottavaa jäsenvaltion valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistoa, yhteysviranomaista tai toimivaltaista virkamiestä;
4)
’valmisteverotoimistolla’ toimistoa, jossa voidaan täyttää valmisteverosäännöksissä määrättyjä muodollisuuksia;
5)
’automaattisella tapahtumaohjatulla tietojenvaihdolla’ johonkin asiaan liittyvää tapahtumaa koskevien ennalta määritellyssä muodossa olevien tietojen järjestelmällistä toimittamista ilman edeltävää pyyntöä heti, kun nämä tiedot ovat saatavissa, lukuun ottamatta direktiivin 2008/118/EY 21 artiklassa säädettyä tietojen vaihtoa;
6)
’säännöllisellä automaattisella tietojenvaihdolla’ ennalta määritellyssä muodossa olevien tietojen järjestelmällistä toimittamista ilman edeltävää pyyntöä toiselle jäsenvaltiolle ennalta vahvistetuin säännöllisin väliajoin;
7)
’oma-aloitteisella tietojenvaihdolla’ muuta kuin 5 tai 6 kohdassa tai direktiivin 2008/118/EY 21 artiklassa säädettyä tietojen toimittamista ilman edeltävää pyyntöä toiselle jäsenvaltiolle;
8)
’tietokoneistetulla järjestelmällä’ valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoa ja valvontaa koskevaa tietokoneistettua järjestelmää, joka on perustettu valmisteveron alaisten tuotteiden liikkumisen ja valvonnan tietokoneistamisesta 16 päivänä kesäkuuta 2003 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1152/2003/EY (10);
9)
’henkilöllä’ luonnollista henkilöä, oikeushenkilöä, henkilöiden yhteenliittymää, joka ei ole oikeushenkilö mutta joka tunnustetaan unionin lainsäädännössä tai kansallisessa lainsäädännössä oikeustoimikelpoiseksi, ja muuta minkä tahansa luonteista ja muotoista oikeudellista järjestelyä riippumatta siitä, onko sillä oikeushenkilön asema vai ei;
10)
’talouden toimijalla’ henkilöä, joka liiketoimintaa harjoittaessaan osallistuu valmisteverolainsäädännön piiriin kuuluviin toimiin riippumatta siitä, onko sillä valtuutusta siihen;
11)
’sähköisillä keinoilla’ kaikenlaisten sellaisten sähköisten laitteiden käyttöä, joilla pystytään käsittelemään, mukaan lukien siirto ja pakkaaminen, ja tallentamaan tietoja, 8 kohdassa määritelty tietokoneistettu järjestelmä mukaan luettuna;
12)
’valmisteveronumerolla’ tunnusnumeroa, jonka jäsenvaltiot antavat valmisteverotarkoituksia varten 19 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuille talouden toimijoille ja toimitiloille;
13)
’valmisteveron alaisten tavaroiden siirrolla unionissa’ valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoa kahden tai useamman jäsenvaltion välillä väliaikaisesti valmisteverottomina direktiivin 2008/118/EY IV luvun mukaisesti tai valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoa sen jälkeen, kun ne on luovutettu kulutukseen direktiivin 2008/118/EY V luvun 2 jaksossa tarkoitetuin tavoin;
14)
’hallinnollisella tutkimuksella’ mitä hyvänsä tarkastuksia, tarkistuksia ja muita toimia, joita valmisteverolainsäädännön soveltamisen osalta toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat hoitaessaan tehtäviään tuon lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi;
15)
’CCN/CSI-verkolla’ yhteiseen tietoliikenneverkkoon (common communication network, CCN) ja yhteiseen järjestelmien rajapintaan (common system interface, CSI) perustuvaa yhteistä alustaa, jonka unioni on kehittänyt kaiken toimivaltaisten tulli- ja veroviranomaisten välisen sähköisillä välineillä tapahtuvan tiedonsiirron varmistamiseksi;
16)
’valmisteveroilla’ direktiivin 2008/118/EY 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja veroja;
17)
’keskinäistä virka-apua koskevalla asiakirjalla’ asiakirjaa, joka on laadittu tietokoneistetulla järjestelmällä ja jota käytetään 8, 15 tai 16 artiklan mukaiseen tietojen vaihtoon sekä 8 tai 16 artiklan mukaiseen seurantaan;
18)
’keskinäistä virka-apua koskevalla vara-asiakirjalla’ paperista asiakirjaa, jota käytetään 8 tai 15 artiklan mukaiseen tietojenvaihtoon, jos tietokoneistettu järjestelmä ei ole käytettävissä;
19)
’samanaikaisella tarkastuksella’ talouden toimijan tai toimijaan sidoksissa olevien henkilöiden tilanteeseen kohdistettavia, valmisteverolainsäädäntöä koskevia yhteensovitettuja tarkastuksia, jotka tekee vähintään kaksi yhteisen tai toisiaan täydentävän edun omaavaa niihin osallistuvaa jäsenvaltiota.
3 artikla
Toimivaltaiset viranomaiset
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä toimivaltainen viranomainen, jonka nimissä tätä asetusta on määrä soveltaa. Jäsenvaltion on viipymättä ilmoitettava komissiolle tästä nimeämisestä ja siihen mahdollisesti myöhemmin tehtävistä muutoksista.
2. Komissio asettaa toimivaltaisia viranomaisia koskevan luettelon saataville ja julkaisee nämä tiedot Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Valmisteverotuksen alan keskusyhteistoimistot ja yhteysviranomaiset
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on nimettävä valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimisto, jolle siirretään pääasiallinen vastuu yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin valmisteverolainsäädäntöä koskevan hallinnollisen yhteistyön alalla. Jäsenvaltion on ilmoitettava tästä komissiolle ja muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
Valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimisto voidaan myös nimetä vastaamaan tämän asetuksen soveltamiseksi tarvittavasta yhteydenpidosta komissioon.
2. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimiston lisäksi nimetä yhteysviranomaisia, joilla on jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön tai käytännön mukaisesti annettu toimivalta vaihtaa tietoja suoraan tämän asetuksen nojalla.
Valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimiston on varmistettava, että näitä viranomaisia koskeva luettelo pidetään ajan tasalla ja asetetaan muiden asianomaisten jäsenvaltioiden valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistojen saataville.
5 artikla
Toimivaltaiset virkamiehet
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi jäsenvaltion määrittelemien edellytysten mukaisesti nimetä toimivaltaisia virkamiehiä, jotka voivat vaihtaa tietoja suoraan tämän asetuksen nojalla.
Toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa tällaisen nimeämisen soveltamisalaa.
Valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimisto vastaa toimivaltaisia virkamiehiä koskevan luettelon pitämisestä ajan tasalla ja sen asettamisesta muiden asianomaisten jäsenvaltioiden valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistojen saataville.
2. Virkamiehiä, jotka vaihtavat tietoja 12 ja 13 artiklan nojalla, on toimivaltaisten viranomaisten vahvistamien edellytysten mukaisesti pidettävä mainituissa artikloissa tarkoitettuina toimivaltaisina virkamiehinä.
6 artikla
Valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimiston, yhteysviranomaisten ja toimivaltaisten virkamiesten velvoitteet
1. Valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistolla on pääasiallinen vastuu valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoja jäsenvaltioiden välillä koskevien tietojen vaihdosta, ja sillä on erityisesti pääasiallinen vastuu varmistaa
a)
8 artiklan mukainen tietojen vaihto;
b)
jäsenvaltioiden 14 artiklan nojalla pyytämien hallinnollisia päätöksiä ja toimenpiteitä koskevien tiedoksiantojen välittäminen;
c)
15 artiklan mukainen pakollinen tietojen vaihto;
d)
16 artiklan mukainen vapaaehtoinen oma-aloitteinen tietojen vaihto;
e)
8 artiklan 5 kohdan ja 16 artiklan 2 kohdan mukainen seurantatoimia koskevan palautteen antaminen;
f)
19 artiklassa säädettyyn sähköiseen rekisteriin talletettujen tietojen vaihto;
g)
34 artiklan mukainen tilastotietojen ja muiden tietojen antaminen.
2. Jos yhteysviranomaiset tai toimivaltaiset virkamiehet lähettävät tai vastaanottavat avunpyyntöjä tai vastauksia tällaisiin pyyntöihin, niiden on ilmoitettava tästä jäsenvaltionsa valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistolle tämän jäsenvaltion määrittelemien edellytysten mukaisesti.
3. Jos yhteysviranomainen tai toimivaltainen virkamies vastaanottaa avunpyynnön, joka edellyttää toimia sen tai hänen maantieteellisen tai toiminnallisen alueensa ulkopuolella, sen tai hänen on välitettävä se viipymättä jäsenvaltionsa valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistolle ja asiasta vastaavan yhteysviranomaisen toimivaltaiselle virkamiehelle ja ilmoitettava tästä pyynnön esittävälle viranomaiselle. Tällöin 11 artiklassa säädetyt määräajat alkavat sitä päivää seuraavana päivänä, jona avunpyyntö välitettiin valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistolle ja asiasta vastaavan yhteysviranomaisen toimivaltaiselle virkamiehelle, mutta viimeistään viikon kuluttua tämän kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetun pyynnön vastaanottamisesta.
7 artikla
Oikeusviranomaisen luvalla tai sen pyynnöstä saatavat tiedot tai asiakirjat
1. Oikeusviranomaisen luvalla tai sen pyynnöstä saatavien tietojen tai asiakirjojen toimittamiseksi toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle vaaditaan oikeusviranomaisen ennakkolupa, jos tällainen lupa vaaditaan kansallisessa lainsäädännössä.
2. Jos oikeusviranomainen epää pyydettyjen tietojen toimittamista koskevan luvan pyynnön vastaanottavalta viranomaiselta, tämän on ilmoitettava siitä pyynnön esittäneelle viranomaiselle 25 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
II LUKU
PYYNNÖSTÄ TEHTÄVÄ YHTEISTYÖ
8 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen yleiset tehtävät
1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava pyynnön esittävän viranomaisen pyynnöstä valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi tarvittavat tiedot, mukaan lukien mitkä hyvänsä yhteen tai useampaan yksittäiseen tapaukseen liittyvät tiedot, erityisesti ne, jotka koskevat valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoja unionissa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen toimittamiseksi on pyynnön vastaanottavan viranomaisen huolehdittava siitä, että mahdolliset tietojen saamiseksi tarvittavat hallinnolliset tutkimukset tehdään.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu pyyntö voi sisältää tiettyä hallinnollista tutkimusta koskevan perustellun pyynnön. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen päättää, että hallinnollista tutkimusta ei tarvita, sen on ilmoitettava viipymättä pyynnön esittävälle viranomaiselle päätöksensä perusteet.
4. Pyydettyjen tietojen saamiseksi tai pyydettyjen hallinnollisten tutkimusten tekemiseksi pyynnön vastaanottavan viranomaisen tai jonkin hallintoviranomaisen, jonka apuun se on turvautunut, on toimittava samalla tavoin, kuin jos se toimisi omaan lukuunsa tai oman jäsenvaltionsa jonkin toisen viranomaisen pyynnöstä.
5. Pyynnön vastaanottava viranomainen voi pyytää pyynnön esittävää viranomaista antamaan palautetta seurantatoimista, jotka pyynnön esittävä jäsenvaltio on toteuttanut annettujen tietojen perusteella. Jos tällainen pyyntö esitetään, pyynnön esittävän viranomaisen on toimitettava tällainen palaute mahdollisimman pian, edellyttäen ettei tästä aiheudu sille kohtuutonta rasitetta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisen viranomaisen jäsenvaltiossa sovellettavien salassapitovelvollisuutta ja tietosuojaa koskevien sääntöjen soveltamista.
9 artikla
Pyynnön ja vastauksen muoto
1. Edellä olevan 8 artiklan mukaiset tietoja ja hallinnollisia tutkimuksia koskevat pyynnöt sekä tällaisiin pyyntöihin annettavat vastaukset on vaihdettava keskinäistä virka-apua koskevaa asiakirjaa käyttäen, jollei tämän artiklan 4 kohdasta muuta johdu.
Jos tietokoneistettu järjestelmä ei ole käytettävissä, on käytettävä keskinäistä virka-apua koskevaa vara-asiakirjaa keskinäistä virka-apua koskevan asiakirjan sijasta.
2. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä määrittääkseen
a)
keskinäistä virka-apua koskevien asiakirjojen rakenteen ja sisällön;
b)
keskinäistä virka-apua koskevien asiakirjojen vaihtoon liittyvät säännöt ja menettelyt;
c)
keskinäistä virka-apua koskevan vara-asiakirjan mallin, muodon ja sisällön;
d)
keskinäistä virka-apua koskevan vara-asiakirjan käyttöön liittyvät säännöt ja menettelyt.
Komissio voi myös antaa täytäntöönpanosäädöksiä määrittääkseen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun palautteen rakenteen ja sisällön.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Kunkin jäsenvaltion on määritettävä tilanteet, joissa voidaan katsoa, ettei tietokoneistettu järjestelmä ole käytettävissä.
4. Jos keskinäistä virka-apua koskevan asiakirjan käyttö on mahdotonta, sanomat voidaan vaihtaa poikkeuksellisesti kokonaan tai osittain muilla keinoin. Tällöin sanomien mukana on oltava selvitys siitä, miksi keskinäistä virka-apua koskevan asiakirjan käyttö oli mahdotonta.
10 artikla
Asiakirjojen antaminen
1. Edellä olevan 8 artiklan mukaisesti toimitettavat asiakirjat on niiden sisällöstä riippumatta liitettävä 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun keskinäistä virka-apua koskevaan asiakirjaan.
Jos tämä on kuitenkin mahdotonta tai käytännössä toteuttamiskelvotonta, asiakirjat on annettava sähköisin keinoin tai muulla tavalla.
2. Pyynnön vastaanottavalla viranomaisella on velvollisuus antaa alkuperäiset asiakirjat ainoastaan, jos tällaiset asiakirjat ovat tarpeen pyynnön esittävän viranomaisen tavoitteleman tavoitteen kannalta ja jos niiden antaminen ei ole vastoin pyynnön vastaanottavan viranomaisen kotijäsenvaltiossa voimassa olevia määräyksiä.
11 artikla
Määräajat
1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava 8 artiklassa tarkoitetut tiedot mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua pyynnön vastaanottamispäivästä.
Jos kyseiset tiedot ovat jo pyynnön vastaanottavan viranomaisen hallussa, määräaika on kuitenkin yksi kuukausi.
2. Pyynnön vastaanottavat viranomaiset ja pyynnön esittävät viranomaiset voivat sopia 1 kohdasta poikkeavista määräajoista tiettyjä erityistapausten luokkia varten.
3. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen ei kykene vastaamaan pyyntöön 1 kohdassa säädetyssä määräajassa, sen on keskinäistä virka-apua koskevaa asiakirjaa käyttäen ilmoitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle kuukauden kuluessa syyt siihen, miksi se ei voi vastata, ja milloin se odottaa kykenevänsä vastaamaan.
12 artikla
Muiden jäsenvaltioiden virkamiesten osallistuminen hallinnollisiin tutkimuksiin
1. Pyynnön esittävän viranomaisen valtuuttamat virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja jälkimmäisen viranomaisen vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseen tarvittavien tietojen vaihtamiseksi läsnä pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion hallintoviranomaisten toimistotiloissa tai muussa paikassa, jossa nämä viranomaiset suorittavat tehtäviään.
Jos pyydettävät tiedot sisältyvät asiakirja-aineistoon, joka on pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiesten saatavilla, pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehille on annettava niistä jäljennökset.
2. Pyynnön esittävän viranomaisen nimeämät toimivaltaiset virkamiehet voivat kyseisen viranomaisen sekä pyynnön vastaanottavan viranomaisen sopimuksesta ja jälkimmäisen viranomaisen vahvistamien järjestelyjen mukaisesti olla valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseen tarvittavien tietojen vaihtamiseksi läsnä pyynnön vastaanottavan jäsenvaltion alueella tehtävissä hallinnollisissa tutkimuksissa.
Jos tällaiseen sopimukseen päästään, pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehillä voi olla pääsy samoihin tiloihin ja asiakirjoihin kuin pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehillä, jälkimmäisten virkamiesten välityksellä ja ainoastaan hallinnollisten tutkimusten tekemiseksi. Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiehet saavat suorittaa tutkimuksia tai esittää kysymyksiä ainoastaan pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiesten suostumuksella ja valvonnassa. He eivät saa käyttää pyynnön vastaanottavan viranomaisen virkamiehille myönnettyjä tarkastusvaltuuksia.
3. Pyynnön esittävän viranomaisen virkamiesten, jotka 1 ja 2 kohdan mukaisesti ovat läsnä toisessa jäsenvaltiossa, on milloin tahansa voitava esittää kirjallinen valtuutus, josta ilmenee heidän henkilöllisyytensä ja virka-asemansa.
13 artikla
Samanaikaiset tarkastukset
1. Vaihtaakseen valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi tarvittavia tietoja kaksi tai useampi jäsenvaltio voi riskianalyysin perusteella sopia, että ne tekevät omilla alueillaan yhden tai useamman talouden toimijan tai muun henkilön valmisteverotusta koskevan tilanteen samanaikaiset tarkastukset, jos niillä on asiassa yhteinen tai toisiaan täydentävä etu, aina kun ne katsovat tällaisten tarkastusten olevan tehokkaampia kuin vain yhden jäsenvaltion tekemät tarkastukset.
2. Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on 1 kohdassa tarkoitetun tarkastuksen aikaan saamiseksi tehtävä ehdotus asianomaisen toisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille.
Ehdotuksessa on
a)
eriteltävä yksi tai useampi tapaus, josta samanaikaiset tarkastukset ehdotetaan tehtäviksi;
b)
yksilöitävä kukin henkilö, josta tällainen tarkastus on aikomus tehdä;
c)
ilmoitettava syyt, joilla perustellaan yhteisen tarkastuksen tarpeellisuutta;
d)
eriteltävä ajanjakso, jona tällaiset tarkastukset on aikomus tehdä.
3. Toimivaltaiset viranomaisten, jotka ovat vastaanottaneet 2 kohdassa tarkoitetun ehdotuksen, on vahvistettava suostumuksensa osallistua samanaikaiseen tarkastukseen tai niiden on ilmoitettava perusteltu kieltäytymisensä ehdotuksen tehneelle toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisimman pian, mutta viimeistään kuukauden kuluttua ehdotuksen vastaanottamisesta.
4. Kunkin samanaikaiseen tarkastukseen osallistuvan toimivaltaisen viranomaisen on nimettävä edustaja, joka vastaa samanaikaisen tarkastustoimen valvonnasta ja yhteensovittamisesta.
5. Kun toimivaltaiset viranomaiset ovat tehneet samanaikaisen tarkastuksen, niiden on viipymättä ilmoitettava muiden jäsenvaltioiden valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistoille samanaikaisten tarkastusten kuluessa mahdollisesti havaituista menetelmistä tai käytänteistä, joita on käytetty tai joita epäillään käytetyn valmisteverolainsäädännön kiertämisessä, jos näillä tiedoilla voi olla muille jäsenvaltioille erityistä merkitystä.
14 artikla
Hallinnollisten päätösten ja toimenpiteiden tiedoksiantoa koskeva pyyntö
1. Pyynnön esittävän viranomaisen pyynnöstä pyynnön vastaanottavan viranomaisen on jäsenvaltiossaan sovellettavien samanlaisia tiedoksiantoja koskevien sääntöjen mukaisesti annettava vastaanottajalle tiedoksi kaikki valmisteverolainsäädännön soveltamista koskevat päätökset ja toimenpiteet, jotka pyynnön esittävän jäsenvaltion hallintoviranomaiset ovat toteuttaneet.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa tiedoksiantoa koskevissa pyynnöissä on mainittava tiedoksi annettavan päätöksen tai toimenpiteen aihe sekä vastaanottajan nimi, osoite ja kaikki muut vastaanottajan yksilöimiseksi tarvittavat asiaankuuluvat tiedot.
3. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava viipymättä pyynnön esittävälle viranomaiselle 1 kohdassa tarkoitetun tiedoksiantoa koskevan pyynnön perusteella toteuttamistaan toimista ja annettava sille tiedoksi päivä, jona päätös tai toimenpide on toimitettu vastaanottajalle.
4. Jos pyynnön vastaanottava viranomainen ei kykene toteuttamaan toimia 1 kohdassa tarkoitetun tiedoksiantoa koskevan pyynnön perusteella, sen on ilmoitettava siitä pyynnön esittävälle viranomaiselle kirjallisesti kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
Pyynnön esittävä viranomainen ei saa kieltäytyä toteuttamasta toimia tällaisen pyynnön perusteella vetoamalla tiedoksi annettavan päätöksen tai toimenpiteen sisältöön.
5. Pyynnön esittävä viranomainen saa tehdä tiedoksiantoa koskevan pyynnön tämän artiklan nojalla vain silloin, kun se ei niiden sääntöjen mukaan, jotka pyynnön esittävässä jäsenvaltiossa koskevat kyseisten asiakirjojen tiedoksi antamista, voi antaa niitä vastaanottajalle tiedoksi tai jos tällainen tiedoksi antaminen aiheuttaisi kohtuuttomia vaikeuksia.
6. Tätä artiklaa ei sovelleta keskinäisestä avunannosta veroihin, maksuihin ja muihin toimenpiteisiin liittyvien saatavien perinnässä 16 päivänä maaliskuuta 2010 annetun neuvoston direktiivin 2010/24/EU (11) 8 artiklassa tarkoitettuihin asiakirjoihin.
III LUKU
ILMAN EDELTÄVÄÄ PYYNTÖÄ TAPAHTUVA TIETOJEN VAIHTO
15 artikla
Pakollinen tietojen vaihto
1. Kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on välitettävä kaikkien muiden asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ilman edeltävää pyyntöä ja joko säännöllisellä automaattisella tietojenvaihdolla tai automaattisella tapahtumaohjatulla tietojenvaihdolla valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi tarvittavat tiedot seuraavissa tapauksissa:
a)
toisessa jäsenvaltiossa on tapahtunut tai epäillään tapahtuneen valmisteverolainsäädäntöä koskeva sääntöjenvastaisuus tai siihen kohdistuva rikkominen;
b)
jonkin jäsenvaltion alueella on tapahtunut tai epäillään tapahtuneen valmisteverolainsäädäntöä koskeva sääntöjenvastaisuus tai siihen kohdistuva rikkominen, jolla voi olla vaikutuksia toisessa jäsenvaltiossa;
c)
toisessa jäsenvaltiossa on petoksen tai valmisteveron menetyksen vaara;
d)
väliaikaisen verottomuuden järjestelmässä olevat valmisteveron alaiset tavarat ovat tuhoutuneet täydellisesti tai ne on menetetty lopullisesti;
e)
valmisteveron alaisten tavaroiden siirrossa unionissa on syntynyt poikkeuksellinen tilanne, josta ei ole säädetty direktiivissä 2008/118/EY ja joka voi vaikuttaa talouden toimijan valmisteverovelvollisuuden laskemiseen.
2. Toiselle viranomaiselle 1 kohdan nojalla tiedot välittänyt viranomainen voi pyytää kyseistä toista viranomaista antamaan palautetta seurantatoimista, jotka se on toteuttanut annettujen tietojen perusteella. Jos tällainen pyyntö esitetään, tämän toisen viranomaisen on lähetettävä tällainen palaute mahdollisimman pian, jollei tästä aiheudu sille kohtuutonta hallinnollista rasitusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tuon viranomaisen jäsenvaltiossa sovellettavien salassapitovelvollisuutta ja tietosuojaa koskevien sääntöjen soveltamista.
3. Jos 1 kohdassa tarkoitetut tiedot liittyvät valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoon unionissa, tiedot on välitettävä keskinäistä virka-apua koskevaa asiakirjaa käyttäen, jollei 4 kohdasta muuta johdu.
Jos tuon asiakirjan käyttö on mahdotonta, tiedot voidaan kuitenkin poikkeuksellisesti vaihtaa kokonaan tai osittain muilla keinoin. Tällöin viestin mukana on oltava selvitys siitä, miksi keskinäistä virka-apua koskevan asiakirjan käyttö oli mahdotonta.
4. Jos tietokoneistettu järjestelmä ei ole käytettävissä, on 3 kohdassa tarkoitetun asiakirjan sijasta käytettävä keskinäistä hallinnollista avunantoa koskevaa vara-asiakirjaa.
5. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä määrittääkseen
a)
1 kohdan nojalla vaihdettavien tietojen täsmälliset luokat, joihin luonnollisten henkilöiden osalta sisältyvät etu- ja sukunimi, kadunnimi, talon numero, postinumero, postitoimipaikka, jäsenvaltio, vero- tai muu tunnistenumero, tuotteen koodi tai kuvaus sekä muut asiaan liittyvät henkilötiedot, jos sellaisia on saatavissa;
b)
säännöllisen tietojenvaihdon tiheyden ja 1 kohdan mukaisen tapahtumaohjatun tietojenvaihdon määräajat kunkin tietoluokan osalta;
c)
keskinäistä virka-apua koskevien asiakirjojen rakenteen ja sisällön;
d)
keskinäistä virka-apua koskevan vara-asiakirjan mallin ja sisällön;
e)
c ja d alakohdassa tarkoitettujen asiakirjojen vaihtoa koskevat säännöt ja menettelyt.
Komissio voi myös antaa täytäntöönpanosäädöksiä määrittääkseen tilanteet, joissa toimivaltaiset viranomaiset voivat katsoa, ettei tietokoneistettu järjestelmä ole käytettävissä tämän artiklan 4 kohdan soveltamiseksi.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
16 artikla
Vapaaehtoinen tietojen vaihto
1. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat oma-aloitteisella tietojen vaihdolla ilman edeltävää pyyntöä välittää toisilleen mitä hyvänsä tiedossaan olevia tietoja, joita tarvitaan valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi ja joiden vaihto ei kuulu 15 artiklan soveltamisalaan.
Tätä varten ne voivat käyttää tietokoneistettua järjestelmää, jos järjestelmällä pystytään käsittelemään tällaisia tietoja.
2. Toiselle viranomaiselle 1 kohdan mukaisesti tiedot välittänyt viranomainen voi pyytää tuota toista viranomaista antamaan palautetta seurantatoimista, jotka se on toteuttanut annettujen tietojen perusteella. Jos tällainen pyyntö esitetään, tämän toisen viranomaisen on lähetettävä tällainen palaute mahdollisimman pian, jollei tästä aiheudu sille kohtuutonta hallinnollista rasitusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tuon viranomaisen jäsenvaltiossa sovellettavien salassapitovelvollisuutta ja tietosuojaa koskevien sääntöjen soveltamista.
3. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä määrittääkseen:
a)
keskinäistä virka-apua koskevien asiakirjojen rakenteen ja sisällön, jota niihin voidaan sisällyttää yleisimmät 1 kohdassa tarkoitetut tietotyypit;
b)
keskinäistä virka-apua koskevan asiakirjan vaihtoon liittyvät säännöt ja menettelyt.
Komissio voi myös antaa täytäntöönpanosäädöksiä määrittääkseen 2 kohdassa tarkoitetun palautteen rakenteen ja sisällön.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
17 artikla
Jäsenvaltioiden velvoite helpottaa ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa tietojen vaihtoa
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat hallinnolliset ja organisatoriset toimenpiteet tässä luvussa säädetyn tietojen vaihdon helpottamiseksi.
18 artikla
Velvoitteiden rajaaminen
Jäsenvaltioilla ei ole velvollisuutta asettaa tämän luvun täytäntöönpanemiseksi mitään tietojen keräämistä koskevia uusia velvoitteita henkilöille eikä kantaa suhteetonta hallinnollista rasitusta.
IV LUKU
TALOUDEN TOIMIJOITA KOSKEVIEN SÄHKÖISTEN TIETOJEN TALLENNUS JA VAIHTO
19 artikla
Talouden toimijoiden ja verottomien varastojen lupia koskevien tietojen tallennus ja vaihto
1. Kunkin jäsenvaltion on pidettävä sähköistä tietokantaa, jossa on seuraavat rekisterit:
a)
rekisteri talouden toimijoista, jotka kuuluvat johonkin seuraavista luokista:
i)
direktiivin 2008/118/EY 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut valtuutetut varastonpitäjät;
ii)
direktiivin 2008/118/EY 4 artiklan 9 kohdassa tarkoitetut rekisteröidyt vastaanottajat;
iii)
direktiivin 2008/118/EY 4 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut rekisteröidyt lähettäjät;
b)
rekisteri tiloista, jotka ovat saaneet luvan toimia direktiivin 2008/118/EY 4 artiklan 11 kohdassa tarkoitettuina verottomina varastoina.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen rekisterien on sisällettävä seuraavat tiedot:
a)
toimivaltaisen viranomaisen talouden toimijalle tai tiloille antama ainutkertainen valmisteveronumero;
b)
talouden toimijan tai tilojen nimi ja osoite;
c)
neuvoston direktiivin 2008/118/EY täytäntöön panemisesta valmisteveron alaisten tavaroiden väliaikaisesti verottomia siirtoja koskevien tietokoneistettujen menettelyjen osalta 24 päivänä heinäkuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 684/2009 (12) liitteessä II olevassa koodiluettelossa 11 tarkoitetun luvan piiriin kuuluvia tuotteita koskeva valmisteveron alaisten tuotteiden luokka (CAT) ja/tai kyseisessä koodiluettelossa tarkoitettu valmisteveron alaisten tuotteiden koodi (EPC);
d)
sen valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimiston tai valmisteverotoimiston tunnistetiedot, josta voi saada lisätietoja;
e)
päivämäärä, jona luvan voimassaolo alkaa, jona lupaa muutetaan ja jona lupa mahdollisesti lakkaa olevasta voimassa;
f)
valtuutettujen varastonpitäjien osalta veroton varasto tai luettelo verottomista varastoista, joita varastonpitäjän saama lupa koskee, ja, jos tästä säädetään kansallisessa lainsäädännössä, maininta siitä, että varastonpitäjällä on lupa jättää pois vastaanottajaa koskevat tiedot lähetyshetkellä, jakaa siirron direktiivin 2008/118/EY 23 artiklan mukaisesti tai siirtää valmisteveron alaiset tavarat suoran luovutuksen paikkaan mainitun direktiivin 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
g)
rekisteröityjen vastaanottajien osalta, jos tästä säädetään kansallisessa lainsäädännössä, maininta siitä, että vastaanottaja on valtuutettu siirrättämään valmisteveron alaiset tavarat suoran luovutuksen paikkaan direktiivin 2008/118/EY 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
h)
muiden direktiivin 2008/118/EY 19 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen rekisteröityjen vastaanottajien, joita ei tarkoiteta tämän kohdan i alakohdassa, osalta valmisteveron alaisten tavaroiden määrää koskeva luvan sisältö, lähettäjän henkilöllisyys lähetysjäsenvaltiossa ja luvan voimassaoloaika;
i)
sellaisten direktiivin 2008/118/EY 19 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen rekisteröityjen vastaanottajien osalta, jotka on valtuutettu vastaanottamaan viiniä direktiivin 2008/118/EY 40 artiklassa säädetyn poikkeuksen saaneilta lähettäjiltä, valmisteveron alaisten tuotteiden määrää koskeva luvan sisältö ja luvan voimassaoloaika. Maininta direktiivin 2008/118/EY 40 artiklan mukaisesta poikkeuksesta on merkittävä rekisteriin;
j)
verottomien varastojen osalta valtuutettu varastonpitäjä tai luettelo valtuutetuista varastonpitäjistä, joiden käyttöön veroton varasto on saanut luvan.
3. Kunkin jäsenvaltion valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimiston tai yhteysviranomaisen on varmistettava, että kansallisissa rekistereissä olevat tiedot ovat täydelliset, tarkat ja ajantasaiset.
4. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuissa kansallisissa rekistereissä olevat tiedot, jotka koskevat valmisteveron alaisia tavaroita jäsenvaltioiden välisessä väliaikaisen verottomuuden järjestelmässä siirtäviä talouden toimijoita, on vaihdettava automaattisesti keskusrekisterin kautta.
Komissio käyttää rekisteriä osana tietokoneistettua järjestelmää tavalla, jolla varmistetaan, että kaikkina aikoina saadaan oikea ja ajantasainen käsitys kaikista kunkin jäsenvaltion antamista kansallisen rekisterin tiedoista.
Jäsenvaltioiden valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistojen tai yhteysviranomaisten on toimitettava kansallisen rekisterin sisältö ja niihin mahdollisesti tehdyt muutokset komissiolle kohtuullisessa ajassa.
20 artikla
Tietojen saatavuus ja niiden korjaaminen
1. Komissio varmistaa, että valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoon jäsenvaltioiden välisessä väliaikaisen verottomuuden järjestelmässä osallistuvat henkilöt voivat saada sähköisillä välineillä vahvistuksen 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa keskusrekisterissä pidettävien valmisteveronumeroiden voimassaolosta. Komissio välittää talouden toimijalta saatavat näiden tietojen korjaamista koskevat pyynnöt valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistolle tai yhteysviranomaiselle, joka vastaa kyseisen talouden toimijan valtuutuksesta.
2. Jäsenvaltioiden valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimistojen tai yhteysviranomaisten on varmistettava, että talouden toimijat voivat saada vahvistuksen niitä koskevista 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti pidetyistä tiedoista ja saada niissä olevat epätarkkuudet korjatuiksi.
3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi kyseisen jäsenvaltion vahvistamien edellytysten mukaisesti sallia, että valmisteverotuksen alan keskusyhteystoimisto tai nimetyt yhteysviranomaiset antavat vahvistuksen 19 artiklan 2 kohdan mukaisesti pidetyistä tiedoista.
21 artikla
Tietojen säilyttäminen
1. Kunkin jäsenvaltion on pidettävä valmisteveron alaisten tavaroiden siirtoja unionissa koskevat tiedot ja 19 artiklassa tarkoitetuissa kansallisissa rekistereissä olevat tiedot vähintään viiden vuoden ajan sen kalenterivuoden päättymisestä, jona siirto alkoi, jotta tällaisia tietoja voidaan käyttää tässä asetuksessa säädetyissä menettelyissä. Tätä määräaikaa voidaan lyhentää kolmeen vuoteen kansallisiin rekistereihin ennen 1 päivää heinäkuuta 2012 vietyjen tietojen osalta.
2. Tietokoneistetulla järjestelmällä kerätyt tiedot on pidettävä tuossa järjestelmässä tavalla, joka mahdollistaa niiden poimimisen ja jatkokäsittelyn järjestelmässä 8 artiklassa tarkoitettuun tietoja koskevaan pyyntöön vastaamiseksi.
22 artikla
Täytäntöönpano
Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä
a)
eritelläkseen 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tietokantojen ja 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun keskusrekisterin automaattista ajan tasalle saattamista koskevat tekniset yksityiskohdat;
b)
eritelläkseen 20 artiklan 1 kohdan mukaisen tietojen saatavuutta ja niiden korjaamista koskevat säännöt ja menettelyt.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
V LUKU
APUA KOSKEVAT YHTEISET EDELLYTYKSET
23 artikla
Kielijärjestely
Avunpyynnöt, mukaan lukien tiedoksiantopyynnöt, ja niihin liitetyt asiakirjat voidaan laatia millä tahansa pyynnön vastaanottavan ja pyynnön esittävän viranomaisen kesken sovitulla kielellä. Pyyntöihin on liitettävä käännös pyynnön vastaanottavan viranomaisen kotijäsenvaltion viralliselle kielelle tai jollekin sen viralliselle kielelle ainoastaan, jos pyynnön vastaanottava viranomainen perustelee käännöksen tarpeellisuuden.
24 artikla
Palvelun laatu
1. Komissio ja jäsenvaltio varmistavat, että tässä asetuksessa kuvattuun tietojenvaihtoon tarvittavan tietokoneistetun järjestelmän osat ovat toimivia ja että niitä ylläpidetään asianmukaisella tavalla ja kehitetään edelleen.
2. Komissio ja jäsenvaltiot tekevät palvelutasoa koskevan sopimuksen ja sopivat tietokoneistetun järjestelmän tietoturvasta. Palvelutasoa koskevassa sopimuksessa on määriteltävä komission ja jäsenvaltioiden tarjoamien palvelujen tekninen laatu ja määrä, jotta varmistetaan tietokoneistetun järjestelmän kaikkien osien ja sähköisen viestinnän turvattu toiminta ja järjestelmän edelleen kehittämiseksi tarvittava vastuunjako.
25 artikla
Pyynnön vastaanottavan viranomaisen velvoitteita koskevat yleiset rajoitukset
1. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on toimitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle tämän asetuksen mukaisesti vaadittavat tiedot edellyttäen, että
a)
pyynnön esittävä viranomainen on käyttänyt kaikki kyseisissä olosuhteissa sen käytettävissä olleet tavanomaiset tietolähteet pyydettyjen tietojen saamiseksi vaarantamatta halutun tavoitteen saavuttamista; ja
b)
pyynnön esittävän viranomaisen tietoja koskevien pyyntöjen määrä ja luonne tiettynä ajanjaksona eivät aiheuta pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle kohtuutonta hallinnollista rasitusta.
2. Tällä asetuksella ei aseteta jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle velvoitetta tehdä tutkimuksia tai antaa tietoja, jos kyseisen jäsenvaltion viranomaiset eivät sen lainsäädännön tai hallinnollisten käytänteiden mukaan saa tehdä tällaisia tutkimuksia taikka kerätä tai käyttää tällaisia tietoja tuon jäsenvaltion omiin tarkoituksiin.
3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi kieltäytyä antamasta tietoja, jos pyynnön esittävä jäsenvaltio ei voi oikeudellisista syistä antaa samanlaisia tietoja.
4. Tietojen antamisesta voidaan kieltäytyä, jos se johtaisi liike-, elinkeino- tai ammattisalaisuuden tai kaupallisen menettelyn paljastamiseen tai jos tietojen paljastaminen olisi yleisen järjestyksen vastaista.
5. Pyynnön vastaanottavan viranomaisen on ilmoitettava pyynnön esittävälle viranomaiselle syyt, joiden vuoksi avunpyynnön täyttämisestä kieltäydytään. Toimivaltaisten viranomaisten on myös vuosittain ilmoitettava komissiolle kieltäytymisten perusteiden luokat tilastointia varten.
6. Edellä olevia 2, 3 ja 4 kohtaa ei missään tapauksessa saa tulkita siten, että tämä antaisi pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle mahdollisuuden kieltäytyä toimittamasta tietoja ainoastaan sillä perusteella, että nämä tiedot ovat pankin, muun rahoituslaitoksen, nimetyn henkilön taikka asiamiehenä tai uskottuna miehenä toimivan henkilön hallussa, tai siksi, että ne liittyvät jonkin henkilön omistusoikeuteen.
26 artikla
Kulut
Jäsenvaltioiden on luovuttava vastavuoroisesti kaikista tämän asetuksen soveltamisesta johtuvia kuluja koskevista korvausvaatimuksista, lukuun ottamatta niitä, jotka koskevat asiantuntijoille maksettuja palkkioita.
27 artikla
Vähimmäismäärä
1. Avunpyyntöön voidaan soveltaa mahdollisesti kannettavaan valmisteveroon perustuvaa vähimmäismäärää.
2. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksiä määritelläkseen tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun vähimmäismäärän.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
28 artikla
Tämän asetuksen mukaisesti toimitettujen tietoja koskeva salassapitovelvollisuus, tietosuoja ja käyttö
1. Jäsenvaltioiden tämän asetuksen nojalla toimittamia tai keräämiä tietoja tai muita tietoja, jotka ovat olleet virkamiehen tai muun työntekijän tai toimeksisaajan saatavilla tämän tehtävien hoitamisen kuluessa, koskee salassapitovelvollisuus, ja ne nauttivat samaa suojaa kuin tiedot vastaanottavan jäsenvaltion lainsäädännössä samanlaisille tiedoille myönnettävä suoja.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja voidaan käyttää seuraaviin tarkoituksiin:
a)
valmisteverojen määräytymisperusteen vahvistaminen;
b)
valmisteverojen kerääminen tai hallinnollinen tarkastus;
c)
valmisteveron alaisten tavaroiden siirtojen seuranta;
d)
valmisteverojen alalla tehtävä riskianalyysi;
e)
valmisteverojen alalla tehtävät tutkimukset;
f)
direktiivin 2010/24/EU 2 artiklan soveltamisalaan kuuluvien muiden verojen ja maksujen vahvistaminen.
Tiedot antavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on kuitenkin sallittava näiden tietojen käyttö muihin tarkoituksiin pyynnön esittävän viranomaisen jäsenvaltiossa, jos pyynnön vastaanottavan viranomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä sallitaan tietojen käyttö vastaaviin tarkoituksiin kyseisessä jäsenvaltiossa.
Siinä määrin kuin tämä sallitaan kansallisessa lainsäädännössä ja rajoittamatta 1 artiklan 2 kohdan soveltamista, tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja voidaan käyttää verolainsäädännön rikkomisen vuoksi vireille pannuissa oikeudellisissa tai hallinnollisissa menettelyissä, jotka voivat johtaa seuraamuksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta vastaajien ja todistajien oikeuksia tällaisissa menettelyissä koskevien sääntöjen soveltamista.
3. Jos pyynnön esittävä viranomainen katsoo pyynnön vastaanottavalta viranomaiselta saamiensa tietojen voivan olla hyödyksi muun jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, se voi välittää ne tuolle viranomaiselle. Sen on ilmoitettava tästä pyynnön vastaanottavalle viranomaiselle.
Pyynnön vastaanottava viranomainen voi vaatia, että tietojen toimittamiseen toiselle jäsenvaltiolle tarvitaan sen edeltä käsin antama suostumus.
4. Jäsenvaltioiden suorittamaan tässä asetuksessa tarkoitettuun henkilötietojen käsittelyyn on sovellettava kansallisia määräyksiä, joilla direktiivi 95/46/EY pannaan täytäntöön.
Jäsenvaltioiden on tämän asetuksen moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi rajoitettava direktiivin 95/46/EY 10 artiklassa, 11 artiklan 1 kohdassa sekä 12 ja 21 artiklassa tarkoitettujen velvollisuuksien ja oikeuksien soveltamisalaa siinä määrin, kuin se on tarpeen mainitun direktiivin 13 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen etujen turvaamiseksi. Tällaisten rajoitusten on oltava oikeasuhteisia kyseessä olevaan etuun nähden.
29 artikla
Komission luvalla annettavat tiedot
Edellä 28 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tiedot voidaan antaa komission asianmukaisesti valtuuttamien henkilöiden saataville ainoastaan siinä määrin, kuin tämä on tarpeen CCN/CSI-verkon huoltamiseksi, ylläpitämiseksi ja kehittämiseksi ja keskusrekisterin käyttämiseksi.
Tällaisia henkilöitä koskee salassapitovelvollisuus. Saataville annetut tiedot suojataan henkilötietoina asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti.
30 artikla
Saatujen tietojen todistusarvo
Jäsenvaltion toimivaltaiset yksiköt voivat käyttää todisteena kaikkia toisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisten tämän asetuksen mukaisesti toimittamia kertomuksia, lausuntoja ja kaikkia muita asiakirjoja tai niiden oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai otteita samoin perustein kuin vastaavia saman jäsenvaltion muun viranomaisen toimittamia asiakirjoja.
31 artikla
Yhteistyövelvoite
1. Jäsenvaltioiden on tämän asetuksen soveltamiseksi toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet
a)
varmistaakseen tehokkaan sisäisen yhteensovittamisen 3-5 artiklassa tarkoitettujen viranomaisten välillä;
b)
saadakseen aikaan suoran yhteistyön tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettuun yhteensovittamiseen valtuutettujen viranomaisten välillä;
c)
varmistaakseen tässä asetuksessa säädetyn tietojenvaihtojärjestelmän sujuvan toiminnan.
2. Komissio toimittaa viipymättä kunkin jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kaikki valmisteverolainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi tarvittavat tiedot, jotka se on vastaanottanut ja jotka se voi antaa.
32 artikla
Suhteet kolmansiin maihin
1. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, joka vastaanottaa tietoja joltakin kolmannelta maalta, voi toimittaa nämä tiedot edelleen minkä hyvänsä sellaisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jota nämä tiedot saattavat kiinnostaa, ja erityisesti tätä pyytäville toimivaltaisille viranomaisille, sikäli kuin tämä on sallittu kyseisen kolmannen maan kanssa tehdyissä avunantoa koskevissa järjestelyissä. Tällaiset tiedot voidaan toimittaa myös komissiolle, jos tämä on unionin edun mukaista tässä asetuksessa säädettyjä tarkoituksia varten.
2. Jos asianomainen kolmas maa on antanut oikeudellisen sitoumuksen antaa apua, joka on tarpeen todisteiden keräämiseksi sellaisten liiketoimien sääntöjenvastaisesta luonteesta, jotka näyttävät rikkovan valmisteverolainsäädäntöä, jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi toimittaa tuolle kolmannelle maalle tämän asetuksen nojalla saatuja tietoja, henkilötietojen luovuttamista kolmansille maille koskevaa kyseisen jäsenvaltion lainsäädäntöä noudattaen, kolmannessa maassa sovellettavien valmisteverojen tai samankaltaisten verojen, tullien ja maksujen moitteetonta soveltamista varten sekä tiedot toimittaneiden toimivaltaisten viranomaisten lainsäädäntönsä mukaisesti antamalla suostumuksella.
33 artikla
Talouden toimijoille annettava apu
1. Sen jäsenvaltion viranomaiset, johon valmisteveron alaisten tavaroiden lähettäjä on sijoittautunut, toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa apua kyseiselle lähettäjälle, jos tämä ei ole saanut direktiivin 2008/118/EY 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua vastaanottoraporttia, mainitun direktiivin 25 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vientiraporttia tai, mainitun direktiivin 33 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa, sen 34 artiklassa tarkoitettua asiakirjaa.
Tällaisen avun antaminen ei vaikuta apua saavan lähettäjän verovelvollisuuksiin.
2. Jos jäsenvaltio antaa apua tämän artiklan 1 kohdan nojalla ja katsoo tarpeelliseksi saada tietoja toisesta jäsenvaltiosta, sen on pyydettävä näitä tietoja 8 artiklan mukaisesti. Kyseessä oleva toinen jäsenvaltio voi kieltäytyä hankkimasta pyydettyjä tietoja, jos lähettäjä ei ole käyttänyt kaikkia käytettävissään olevia keinoja saadakseen todisteet siitä, että valmisteveron alaisten tavaroiden siirto jäsenvaltioiden välillä on päättynyt.
VI LUKU
ARVIOINTI JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
34 artikla
Järjestelyjen arviointi, toimintatilastojen kerääminen ja kertomuksen antaminen
1. Jäsenvaltiot ja komissio tutkivat ja arvioivat tämän asetuksen soveltamista. Tätä varten komissio laatii säännöllisesti yhteenvedon jäsenvaltioiden kokemuksista parantaakseen tässä asetuksessa perustetun järjestelmän toimintaa.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle:
a)
kaikki saatavissa olevat tiedot, joilla on merkitystä niiden tämän asetuksen soveltamisessa saaman kokemuksen kannalta, mukaan lukien mahdolliset asetuksen arvioimiseksi tarvittavat tilastotiedot;
b)
kaikki saatavissa olevat tiedot valmisteverolainsäädännön rikkomisessa käytetyistä todellisista tai epäillyistä menetelmistä tai käytänteistä, jos nämä menetelmät tai käytänteet paljastavat puutteita tai aukkoja tässä asetuksessa määriteltyjen menettelyjen toiminnassa.
Sen arvioimiseksi, miten tehokkaasti tällä hallinnollisen yhteistyön järjestelmällä tehostetaan valmisteverolainsäädännön täytäntöönpanoa ja torjutaan valmisteverojen kiertämistä ja niitä koskevia petoksia, jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle kaikki saatavissa olevat muut kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot.
Komissio välittää jäsenvaltioiden toimittamat tiedot muille asianomaisille jäsenvaltioille.
Velvoite toimittaa tietoja ja tilastotietoja ei saa millään tavalla perusteettomasti lisätä hallinnollista rasitusta.
3. Komissio voi poimia tietoja suoraan tietokoneistetun järjestelmän luomista viesteistä diagnoosi- ja tilastotarkoituksia varten, jollei 28 artiklasta muuta johdu.
4. Jäsenvaltioiden 1, 2 ja 3 kohdan soveltamiseksi toimittamissa tai komission tätä varten poimimissa tiedoissa ei saa olla yksittäisiä henkilöitä koskevia tietoja eikä henkilötietoja.
5. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä määrittääkseen jäsenvaltioiden tämän artiklan täytäntöönpanoa varten toimittamat asiaankuuluvat tilastotiedot, komission poimimat tiedot sekä komission ja jäsenvaltioiden valmistelemat tilastokertomukset.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
35 artikla
Valmisteverokomitea
1. Komissiota avustaa direktiivin 2008/118/EY 43 artiklan 1 kohdalla perustettu valmisteverokomitea. Komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
36 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2073/2004 kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 2073/2004.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen tämän asetuksen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
37 artikla
Kertomuksen antaminen Euroopan parlamentille ja neuvostolle
Joka viides vuosi tämän asetuksen voimaantulosta komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän asetuksen soveltamista koskevan kertomuksen, joka perustuu erityisesti jäsenvaltioiden antamiin tietoihin.
38 artikla
Kahdenväliset järjestelyt
Jos toimivaltaiset viranomaiset sopivat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia kahdenvälisiä kysymyksiä koskevista järjestelyistä muiden kuin yksittäistapausten käsittelemiseksi, niiden on ilmoitettava siitä komissiolle viipymättä. Komissio puolestaan ilmoittaa tästä muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille.
39 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä toukokuuta 2012.