РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 649/2012 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 4 юли 2012 година
относно износа и вноса на опасни химикали
(преработен текст)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 192, параграф 1 и член 207 от него,
като взеха предвид предложението от Европейската комисия,
след предаване на проекта за законодателен акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
след консултация с Комитета на регионите,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 689/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 г. относно износа и вноса на опасни химикали (3) е бил съществено изменян няколко пъти. Тъй като се налагат допълнителни изменения и с оглед постигане на яснота Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде преработен.
(2)
С Регламент (ЕО) № 689/2008 се прилага Конвенцията относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химични вещества и пестициди (4) („Конвенцията“), която влезе в сила на 24 февруари 2004 г., и заменя Регламент (ЕО) № 304/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно износа и вноса на опасни химични вещества (5).
(3)
За да се осигури яснота и съгласуваност с другите свързани законодателни актове на Съюза, следва да бъдат разяснени някои определения или да бъдат въведени нови определения, а терминологията следва да бъде съгласувана с използваната в Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 година относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH) и за създаване на Европейска агенция по химикали (6), от една страна, и в Регламент (ЕО) № 1272/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 година относно класифицирането, етикетирането и опаковането на вещества и смеси (7), от друга страна. Уместно е да се гарантира, че настоящият регламент отразява преходните разпоредби на Регламент (ЕО) № 1272/2008, за да се избегне каквато и да е несъгласуваност между графика на прилагане на посочения регламент и на настоящия регламент.
(4)
Конвенцията предоставя на страните правото да предприемат действия, които още по-строго защитават здравето на човека и околната среда, отколкото се предвижда в Конвенцията, при условие че тези действия са в съответствие с Конвенцията и международното право. С цел да се повиши равнището на защита на околната среда и на обществеността в държавите вносители, е необходимо и уместно по отношение на някои аспекти да се надхвърлят разпоредбите на Конвенцията.
(5)
От първостепенно значение по отношение на участието на Съюза в Конвенцията е един и същи орган да отговаря за отношенията на Съюза със Секретариата на Конвенцията („Секретариатът“) и другите страни по Конвенцията, както и с другите държави. Тази функция следва да се поеме от Комисията.
(6)
Необходимо е да се осигури ефективна координация и ефективно управление по техническите и административните аспекти на настоящия регламент на равнището на Съюза. Държавите-членки и Европейската агенция по химикалите („Агенцията“), създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006, притежават компетентност и опит при прилагането на законодателството на Съюза и международните споразумения по отношение на химикалите. Затова държавите-членки и Агенцията следва да поемат определени задачи във връзка с административните, техническите и научните аспекти на прилагането на Конвенцията посредством настоящия регламент, както и във връзка с обмена на информация. Освен това Комисията, държавите-членки и Агенцията следва да си сътрудничат, за да изпълняват ефективно международните задължения на Съюза съгласно Конвенцията.
(7)
Тъй като определени задачи на Комисията следва да бъдат прехвърлени на Агенцията, първоначално създадената от Комисията европейска база данни за износа и вноса на опасни химикали следва да бъде развивана и поддържана от Агенцията.
(8)
За износа на опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза, следва да продължи да се прилага обща процедура за уведомление за износ. Следователно за опасните химикали под формата на вещества в самостоятелен вид или в смеси или в изделия, които са забранени или строго ограничени от Съюза, като продукти за растителна защита, други форми на пестициди или като промишлени химикали за професионална или масова употреба, следва да се прилагат правила във връзка с уведомлението за износ, подобни на правилата, приложими към забранените или строго ограничените химикали в рамките на една или и на двете категории, установени в Конвенцията, а именно като пестициди или химикали за промишлена употреба. Освен това тези правилата във връзка с уведомлението за износ следва да се прилагат и към химикалите, за които се прилага международната процедура по предварително обосновано съгласие („PIC процедура“). Посочената процедура за съвместно уведомление за износ следва да се прилага за износа на Съюза за всички трети държави, независимо дали са страни по Конвенцията или участват в нейните процедури. На държавите-членки следва да бъде позволено да събират административни такси с цел да покрият разходите си по изпълнение на процедурата.
(9)
Износителите и вносителите следва да бъдат задължени да предоставят информация, отнасяща се до количествата на химикалите, с които се търгува на международно равнище и които попадат в обхвата на настоящия регламент, така че да може да се извършва наблюдение и оценка на въздействието и ефективността на разпоредбите на посочения регламент.
(10)
Уведомленията до Секретариата относно окончателните нормативни актове на Съюза или държава-членка, с които се забраняват или строго се ограничават химикали с оглед на тяхното включване в PIC процедурата, следва да се представят на Комисията в случаите, в които са изпълнени критериите, установени в тази връзка в Конвенцията. Когато е необходимо, следва да се поиска допълнителна информация във връзка с тези уведомления.
(11)
В случаите, в които не се налага уведомление за окончателните нормативни актове на Съюза или на държава-членка, тъй като не отговарят на критериите, установени в Конвенцията, информация за тях следва въпреки това да се предостави на Секретариата и на другите страни по Конвенцията в интерес на обмена на информация.
(12)
Необходимо е също да се гарантира, че Съюзът взема решения по отношение на вноса в Съюза на химикали, за които се прилага PIC процедурата. Тези решения следва да се основават на приложимото законодателство на Съюза и да вземат предвид забраните или строгите ограничения, наложени от държавите-членки. Когато това е обосновано, следва да се предложат изменения на законодателството на Съюза.
(13)
Необходими са нормативни разпоредби, за да се гарантира, че държавите-членки и износителите са осведомени относно решенията на държавите вносители по отношение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, както и че износителите спазват тези решения. Освен това с цел да се предотврати нежелателният износ, не следва да се изнасят никакви химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза и които отговарят на критериите за уведомление съгласно Конвенцията или за които се прилага PIC процедурата, освен ако е било поискано и получено изричното съгласие на съответната държава вносител, независимо дали тя е страна по Конвенцията. Същевременно е уместно износът на някои химикали в държави, които са членове на Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), да бъде освободен от това задължение, при условие че са изпълнени определени условия. Освен това е необходимо да се предвиди процедура за случаите, при които въпреки всички положени разумни усилия не е получен отговор от държавата вносител, за да може да се извършва износ на определени химикали на временна основа при определени условия. Необходимо е също да се предвиди периодично преразглеждане на всички подобни случаи, както и на случаите, при които е получено изрично съгласие.
(14)
От значение е също всички изнасяни химикали да имат подходящ срок за съхранение, така че да могат да се използват ефективно и безопасно. По отношение на пестицидите, и по-специално на тези, изнасяни в развиващите се държави, от първостепенно значение е да бъде предоставяна информация относно подходящите условия на съхранение, както и да се използват подходяща опаковка и размери на съдовете с цел да се избегне натрупването на залежали количества.
(15)
Изделията, съдържащи химикали, не попадат в обхвата на Конвенцията. При все това е уместно за изделията, определени в настоящия регламент, съдържащи химикали, които могат да бъдат освободени при определени условия на употреба или обезвреждане и които са забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече от категориите за употреба, установени в Конвенцията, или за които се прилага PIC процедурата, да се прилагат и правилата за уведомление за износ. Освен това не следва да се изнасят изобщо определени химикали и изделия, съдържащи конкретни химикали, които са извън обхвата на Конвенцията, но предизвикват особена загриженост.
(16)
В съответствие с Конвенцията следва да се предоставя информация относно транзитното движение на химикали, за които се прилага PIC процедурата, на страните по Конвенцията, които поискат такава информация.
(17)
Правилата на Съюза относно опаковането и етикетирането и друга свързана с безопасността информация следва да се прилагат за всички химикали, когато са предназначени за износ в страни по Конвенцията и други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на тези държави, като се вземат предвид съответните международни стандарти. В настоящия регламент следва да се включи позоваване на Регламент (ЕО) № 1272/2008, тъй като с него са въведени нови разпоредби за класифицирането, етикетирането и опаковането на веществата и смесите.
(18)
С цел да се гарантира ефективен контрол и прилагане, държавите-членки следва да определят органи, например митнически органи, които да поемат отговорността за контролиране на вноса и износа на химикалите, включени в обхвата на настоящия регламент. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки играят решаваща роля и следва да действат по целенасочен и съгласуван начин. Държавите-членки следва да предвидят подходящи санкции в случай на нарушения.
(19)
С цел да се улесни митническият контрол и да се намали административната тежест както за износителите, така и за съответните органи, следва да се въведе система от кодове, предназначени за използване в декларациите за износ. Специални кодове следва да се използват, по целесъобразност, и за химикалите, изнасяни за научноизследователски цели или за анализи в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
(20)
Следва да се насърчи обменът на информация, споделянето на отговорност и сътрудничеството между Съюза и държавите-членки и третите държави с оглед гарантиране на доброто управление на химикалите, независимо дали тези трети държави са страни по Конвенцията. По-специално следва да се оказва техническо съдействие на развиващите се страни и страните с икономики в преход - или пряко от Комисията или държавите-членки, или косвено чрез подкрепа за проекти на неправителствени организации, по-конкретно чрез съдействие за осигуряване на възможност на тези държави да изпълняват Конвенцията, като по този начин се допринася за предотвратяването на вредни последици от химикалите за здравето на човека и за околната среда.
(21)
Следва да се извършва редовно наблюдение на функционирането на процедурите, за да се осигури тяхната ефективност. За тази цел държавите-членки и Агенцията следва да представят редовни доклади в стандартизиран формат на Комисията, която на свой ред следва редовно да докладва на Европейския парламент и на Съвета.
(22)
Агенцията следва да изготви технически указания с цел да се съдейства на определените органи, включително такива като митническите органи, които контролират износа, както и на износителите и вносителите при прилагане на настоящия регламент.
(23)
С оглед на адаптирането на настоящия регламент към техническия прогрес на Комисията следва да се предоставят правомощия за приемане на актове съгласно член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), отнасящи се до включване на химикали в приложение I, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, на приложение V, част 1 или 2 и на други изменения на същото приложение, както и на изменения на приложения II, III, IV и VI. Особено важно е Комисията да осъществява подходящи консултации по време на подготвителната работа, включително на ниво експерти. При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури едновременното и своевременно предаване на съответните документи по подходящ начин на Европейския парламент и на Съвета.
(24)
За да се осигурят еднакви условия за изпълнението на настоящия регламент, на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани съгласно Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (8).
(25)
Тъй като целите на настоящия регламент, а именно осигуряване на съгласувано и ефективно изпълнение на задълженията на Съюза по Конвенцията, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза поради необходимостта от хармонизиране на разпоредбите за вноса и износа на опасни химикали, Съюзът може да приеме мерки съгласно принципа на субсидиарността, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. Съгласно принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(26)
Регламент (ЕО) № 689/2008 следва да бъде отменен.
(27)
Целесъобразно е да се предвиди отложено прилагане на настоящия регламент, за да се осигури достатъчно време на Агенцията да се подготви за новата си функция и да се позволи на предприятията да се запознаят с новите процедури,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Цели
1. Целите на настоящия регламент са следните:
а)
да прилага Ротердамската конвенция относно процедурата по предварително обосновано съгласие при международната търговия с определени опасни химикали и пестициди („Конвенцията“);
б)
да насърчава споделяне на отговорността и сътрудничество в рамките на международното движение на опасни химични вещества с оглед опазване на здравето на човека и на околната среда от потенциални вреди;
в)
да се спомага за екологосъобразната употреба на опасните химикали.
Целите, определени в първата алинея, се постигат чрез улесняване на обмена на информация относно характеристиките на опасните химикали, чрез предвиждане на процес за вземане на решение в рамките на Съюза относно техния внос и износ и чрез разпространяване на информация относно решенията до страните по Конвенцията и други държави според случая.
2. В допълнение към определените в параграф 1 цели настоящият регламент гарантира, че разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1272/2008 относно класифицирането, етикетирането и опаковането се прилагат за всички химикали, когато те се изнасят от държави-членки в други страни по Конвенцията или други държави, освен ако тези разпоредби биха били в разрез със специфични изисквания на същите тези страни по Конвенцията или други държави.
Член 2
Обхват
1. Настоящият регламент се прилага за:
а)
определени опасни химикали, за които съгласно Конвенцията се прилага процедурата по предварително обосновано съгласие („PIC процедурата“);
б)
определени опасни химикали, които са забранени или строго ограничени в рамките на Съюза или в държава-членка;
в)
химикали, когато се изнасят, доколкото се касае за тяхната класификация, етикетиране и опаковане.
2. Настоящият регламент не се прилага за:
а)
наркотични и психотропни вещества, предмет на Регламент (ЕО) № 111/2005 на Съвета от 22 декември 2004 г. за определяне на правила за мониторинг на търговията между Общността и трети страни в областта на прекурсорите (9);
б)
радиоактивни материали и вещества, предмет на Директива 96/29/Евратом на Съвета от 13 май 1996 г. относно постановяване на основните норми на безопасност за защита на здравето на работниците и населението срещу опасностите, произтичащи от йонизиращо лъчение (10);
в)
отпадъците, обхванати от Директива 2008/98/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 19 ноември 2008 г. относно отпадъците (11);
г)
химическите оръжия, обхванати от Регламент (ЕО) № 428/2009 на Съвета от 5 май 2009 година за въвеждане режим на Общността за контрол на износа, трансфера, брокерската дейност и транзита на изделия и технологии с двойна употреба (12);
д)
храните и добавките в храни, обхванати от Регламент (ЕО) № 882/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно официалния контрол, провеждан с цел осигуряване на проверка на съответствието със законодателството в областта на фуражите и храните и правилата за опазване на здравето на животните и хуманното отношение към животните (13);
е)
фуражите, обхванати от Регламент (ЕО) № 178/2002 на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2002 г. за установяване на общите принципи и изисквания на законодателството в областта на храните, за създаване на Европейски орган за безопасност на храните и за определяне на процедури относно безопасността на храните (14), включително добавките - преработени, частично преработени или непреработени - предназначени за хранене на животни през устата;
ж)
генетично модифицираните организми, обхванати от Директива 2001/18/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 12 март 2001 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда (15);
з)
с изключение на веществата по член 3, параграф 5, буква б) от настоящия регламент, патентованите лекарствени продукти и ветеринарните лекарствени продукти, обхванати съответно от Директива 2001/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. за утвърждаване на кодекс на Общността относно лекарствени продукти за хуманна употреба (16) и Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 6 ноември 2001 г. относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти (17).
3. Настоящият регламент не се прилага за химикалите, изнасяни с цел изследвания или анализ в количества, които няма вероятност да засегнат здравето на човека или околната среда и които във всеки случай не надвишават количество от 10 kg от всеки износител за всяка държава вносител на календарна година.
Независимо от първа алинея износителите на химикалите, посочени в същата алинея, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни, посочена в член 6, параграф 1, буква а), и го посочват в декларацията си за износ.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
1)
„химикал“ означава вещество, в самостоятелен вид или в смес, или смес, получено(а) чрез производствен процес или добит(а) от природата, което или която не съдържа живи организми и попада в една от следните две категории:
а)
пестициди, включително особено опасни пестицидни формулации;
б)
промишлени химикали;
2)
„вещество“ означава химичен елемент и неговите съединения съгласно определението по член 3, точка 1 от Регламент (ЕО) № 1907/2006;
3)
„смес“ означава смес или разтвор съгласно определението по член 2, точка 8 от Регламент (ЕО) № 1272/2008;
4)
„изделие“ означава завършен продукт, съдържащ или включващ химикал, чиято употреба е забранена или строго ограничена от законодателството на Съюза за този определен продукт, когато продуктът не попада в обхвата на точка 2 или 3;
5)
„пестициди“ означава химикали в една от следните подкатегории:
а)
пестициди, използвани като продукти за растителна защита, обхванати от Регламент (ЕО) № 1107/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 г. относно пускането на пазара на продукти за растителна защита (18);
б)
други пестициди, като:
i)
биоциди, обхванати от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (19) и
ii)
дезинфектанти, инсектициди и средства за борба с паразитите, обхванати от директиви 2001/82/ЕО и 2001/83/ЕО;
6)
„промишлени химикали“ означава химикали от една от следните подкатегории:
а)
химикали за професионална употреба;
б)
химикали за масова употреба;
7)
„химикал, за който се изисква уведомление за износ“ означава всеки химикал, който е забранен или строго ограничен в Съюза в една или повече категории или подкатегории, както и всеки химикал от изброените в приложение I, част 1, за който се прилага PIC процедурата;
8)
„химикал, отговарящ на изискванията за PIC уведомление“ означава всеки химикал, забранен или строго ограничен в Съюза или в държава-членка в рамките на една или повече категории; химикалите, забранени или строго ограничени в Съюза в рамките на една или повече категории, са посочени в част 2 от приложение I;
9)
„химикал, за който се прилага PIC процедурата“ означава всеки химикал, посочен в приложение III към Конвенцията и в част 3 на приложение I към настоящия регламент;
10)
„забранен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, всички употреби на който в рамките на една или повече категории или подкатегории са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда;
б)
химикал, за който е било отказано одобрение за първоначална употреба или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
11)
„строго ограничен химикал“ означава един от следните:
а)
химикал, почти всички употреби на който - в рамките на една или повече категории или подкатегории - са забранени по силата на окончателен нормативен акт на Съюза с оглед опазване на здравето на човека или на околната среда, но за който определени специфични употреби остават разрешени;
б)
химикал, за почти всички употреби на който е било отказано одобрение или който е бил изтеглен от предприятията от пазара на Съюза или от по-нататъшно разглеждане в процеса на уведомяване, регистрация или одобрение и по отношение на който са налице доказателства, че поражда проблеми за здравето на човека или за околната среда;
12)
„химикал, забранен или строго ограничен от държава-членка“ означава химикал, забранен или строго ограничен по силата на национален окончателен нормативен акт на държава-членка;
13)
„окончателен нормативен акт“ означава юридически задължителен акт, чиято цел е да забрани или строго да ограничи даден химикал;
14)
„особено опасна пестицидна формулация“ означава химикал, който е предназначен за употреба като пестицид и който предизвиква сериозни последици за здравето или околната среда, които се проявяват в рамките на кратък период от време след еднократно или многократно излагане на въздействие при употребата му;
15)
„митническа територия на Съюза“ означава територията, определена в член 3 от Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. относно създаване на Митнически кодекс на Общността (20);
16)
„износ“ означава следното:
а)
окончателен или временен износ на химикал, отговарящ на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС;
б)
реекспорт на химикал, който не отговаря на условията по член 28, параграф 2 от ДФЕС и който е под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
17)
„внос“ означава физическото въвеждане в митническата територия на Съюза на химикал, който е поставен под митнически режим, различен от режим външен транзит на Съюза за движение на стоки през митническата територия на Съюза;
18)
„износител“ означава всяко едно от следните физически или юридически лица:
а)
лицето, от чието име е представена декларацията за износ, т.е. лицето, което към момента на приемане на декларацията е страна по договора с получателя в страна по Конвенцията или друга държава и което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
б)
ако не е сключен договор за износ или когато страната по договора не действа от свое име - лицето, което има правото да реши химикалът да бъде изпратен извън митническата територия на Съюза;
в)
страната по договора, установена в Съюза, ако по силата на договора, на който се основава износът, правото на разпореждане с химикала принадлежи на лице, установено извън Съюза;
19)
„вносител“ означава всяко физическо или юридическо лице, което към момента на вноса на митническата територия на Съюза е получател на химикала;
20)
„страна по Конвенцията“ или „страна“ означава държава или регионална организация за икономическа интеграция, която е дала съгласието си да бъде обвързана с Конвенцията и за която Конвенцията е в сила;
21)
„друга държава“ означава всяка държава, която не е страна по Конвенцията;
22)
„Агенцията“ означава Европейската агенция по химикали, създадена с Регламент (ЕО) № 1907/2006;
23)
„Секретариат“ означава Секретариатът на Конвенцията, освен ако в настоящия регламент не е определено друго.
Член 4
Определени национални органи на държавите-членки
Всяка държава-членка определя органа или органите, („определеният национален орган“ или „определените национални органи“), които да изпълняват административните функции, изисквани по настоящия регламент, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Тя уведомява Комисията за това до 17 ноември 2012 г., освен ако тази информация не е била вече предоставена преди влизането в сила на настоящия регламент, и също така информира Комисията за всяка промяна на определения национален орган.
Член 5
Участие на Съюза в Конвенцията
1. Участието в Конвенцията е съвместна отговорност на Комисията и на държавите-членки, по-специално по отношение на техническата помощ, обмена на информация и въпросите, свързани с уреждането на спорове, участието в спомагателни органи и гласуването.
2. Комисията действа като общ определен орган за административните функции на Конвенцията във връзка с PIC процедурата от името на и в тясно сътрудничество и консултирайки се с всички определени национални органи на държавите-членки.
Комисията отговаря по-специално за следното:
а)
предаване на уведомленията за износ на Съюза до страните по Конвенцията и други държави съгласно член 8;
б)
предоставяне на Секретариата на уведомленията за съответните окончателни нормативни актове относно химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление съгласно член 11;
в)
предаване на информация, отнасяща се до други окончателни нормативни актове, включващи химикали, които не отговарят на условията за PIC уведомление в съответствие с член 12;
г)
получаване въобще на информация от Секретариата.
Комисията също така представя на Секретариата отговорите на Съюза относно вноса на химикали, за които се прилага PIC процедурата, съгласно член 13.
В допълнение, Комисията координира участието на Съюза по всички технически въпроси, свързани със следното:
а)
Конвенцията;
б)
подготовката на Конференцията на страните, учредена по силата на член 18, параграф 1 от Конвенцията;
в)
Комитета за преглед на химикалите, създаден в съответствие с член 18, параграф 6 от Конвенцията („Комитет за преглед на химикалите“);
г)
други спомагателни органи на Конференцията на страните.
3. Комисията и държавите-членки предприемат необходимите инициативи, за да се осигури подходящо представителство на Съюза в различните органи по прилагане на Конвенцията.
Член 6
Функции на Агенцията
1. Освен функциите по членове 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 и 25 Агенцията изпълнява и следните функции:
а)
поддържа, развива и редовно актуализира база данни за износа и вноса на опасни химикали („базата данни“);
б)
осигурява достъп на обществеността до тази база данни чрез страницата си в интернет;
в)
когато е целесъобразно, със съгласието на Комисията и след консултации с държавите-членки предоставя съдействие и научно-технически насоки и инструменти за предприятията, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
г)
със съгласието на Комисията предоставя съдействие и научно-технически насоки на определените национални органи на държавите-членки, за да осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
д)
по искане на експерти на Комитета за преглед на химикалите, които са от държава-членка или от Комисията, и в рамките на наличните ресурси предоставя информация за изготвяне на документите за подпомагане на вземането на решение по член 7 от Конвенцията и други свързани с прилагането на Конвенцията технически документи;
е)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства, за да се осигури ефективното прилагане на настоящия регламент;
ж)
по искане на Комисията ѝ предоставя научно-техническа информация и ѝ съдейства при изпълнението на ролята ѝ на общ определен орган на Съюза.
2. Секретариатът на Агенцията изпълнява функциите, възложени на Агенцията по настоящия регламент.
Член 7
Химикали, за които се изисква уведомление за износ, химикали, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикали, за които се прилага PIC процедурата
1. Химикалите, за които се изисква уведомление за износ, химикалите, които отговарят на изискванията за PIC уведомление, и химикалите, за които се прилага PIC процедурата, са изброени в приложение I.
2. Химикалите, изброени в приложение I, се включват в една или повече от трите групи химикали, представляващи части 1, 2 и 3 от посоченото приложение.
За химикалите, изброени в приложение I, част 1, се прилага процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото, категорията и/или подкатегорията на употреба, предмет на ограничение, вида ограничение и, където е уместно, допълнителна информация, отнасяща се по-специално до освобождаването от изискванията за уведомление за износ.
За химикалите, изброени в приложение I, част 2, освен процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага и установената в член 11 процедура за уведомление PIC, като се предоставя подробна информация за идентичността на веществото и категорията на употреба.
За химикалите, изброени в приложение I, част 3, се прилага PIC процедурата, като се съобщава категорията на употреба и, ако е уместно, допълнителна информация, по-специално относно изискванията за уведомление за износ.
3. Списъците, посочени в приложение I, се предоставят на разположение на обществеността чрез базата данни.
Член 8
Уведомления за износ, препращани на страни по Конвенцията и на други държави
1. За веществата, изброени в част 1 на приложение I, или за смесите, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества, се прилагат параграфи 2-8 от настоящия член, независимо от предвидената употреба на химикала в страната вносител или в друга държава вносител.
2. Когато даден износител предстои да изнесе химикал, посочен в параграф 1, от Съюза за страна по Конвенцията или друга държава за първи път на или след датата, от която за химикала започват да се прилагат разпоредбите на настоящия регламент, износителят уведомява определения национален орган на държавата-членка, в която е установен („държава-членка на износителя“), не по-късно от 35 дни преди очакваната дата на износ на химикала. Впоследствие износителят уведомява определения национален орган за първия износ на такъв химикал всяка календарна година не по-късно от 35 дни преди износа на химикала. Уведомленията се извършват в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, като на Комисията и държавите-членки се осигурява достъп до тях чрез базата данни.
Определеният национален орган на държавата-членка на износителя проверява съответствието на информацията с приложение II и ако уведомлението е пълно го препраща на Агенцията не по-късно от 25 дни преди очакваната дата на износ.
От името на Комисията Агенцията предава уведомлението на определения национален орган на страната вносител или на съответния орган на другата държава вносител и взема необходимите мерки, за да гарантира, че те получават посоченото уведомление не по-късно от 15 дни преди първия предвиден износ на химикала и впоследствие не по-късно от 15 дни преди първия му износ през всяка следваща календарна година.
Агенцията регистрира в своята база данни всяко уведомление и му определя референтен идентификационен номер. Агенцията предоставя на обществеността и - в съответните случаи - на определените национални органи на държавите-членки актуализиран за всяка календарна година списък на съответните химикали и страните вносители и другите държави вносители чрез базата данни.
3. Ако в срок от 30 дни след изпращане на първото уведомление за износ, подадено след включването на химикала в приложение I, част 1, Агенцията не получи от страната вносител или от другата държава вносител потвърждение за получаването му, от името на Комисията тя изпраща второ уведомление. Действайки от името на Комисията, Агенцията полага разумни усилия за осигуряване на получаването на второто уведомление от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител.
4. Ново уведомление за износ се извършва в съответствие с параграф 2 при износ, който се извършва след влизането в сила на изменения на законодателството на Съюза, касаещи пускането на пазара, употребата или етикетирането на въпросните вещества, или във всички случаи, в които съставът на въпросната смес се променя по начин, който води до промяна в етикетирането ѝ. Новото уведомление се извършва в съответствие с изискванията за информация, установени в приложение II, и в него се посочва, че то е преработен вариант на предишно уведомление.
5. Когато износът на даден химикал е свързан със спешна ситуация, при която всяко забавяне може да застраши общественото здраве или околната среда на страна вносител или друга държава вносител, по мотивирано искане на износителя, на страната вносител или на другата държава вносител определеният национален орган на държавата-членка на износителя може след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, да предостави цялостно или частично освобождаване от задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4. Счита се, че решение относно дадено искане е взето в консултация с Комисията, ако не е получен отрицателен отговор от Комисията в срок от 10 дни от изпращането от страна на определения национален орган на държавата-членка до Комисията на подробности относно искането.
6. Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат, когато е налице всяко едно от следните условия:
а)
за химикала вече се прилага PIC процедурата;
б)
държавата вносител е страна по Конвенцията и е представила на Секретариата отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията, в който се посочва дали тя дава или не съгласието си за вноса на химикала; както и
в)
Комисията е информирана за този отговор от Секретариата и е препратила тази информация на държавите-членки и Агенцията.
Независимо от първата алинея на настоящия параграф задълженията по параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член не престават да се прилагат, ако държавата вносител е страна по Конвенцията, и изрично изисква, например чрез свое решение за вноса или по друг начин, от страните износители да продължават да уведомяват за износа.
Без да се засягат задълженията по член 19, параграф 2, задълженията, установени в параграфи 2, 3 и 4 от настоящия член, престават да се прилагат и когато са изпълнени и двете условия:
а)
определеният национален орган на страната вносител или съответният орган на другата държава вносител е отменил изискването за подаване на уведомление до него преди износа на химикала; и
б)
Комисията е получила тази информация от Секретариата или от определения национален орган на страната вносител или от съответния орган на другата държава вносител и я е препратила на държавите-членки и Агенцията, която я е публикувала чрез базата данни.
7. Комисията, съответните определени национални органи на държавите-членки, Агенцията и износителите при поискване предоставят на страните вносители и другите държави вносители наличната допълнителна информация, отнасяща се до изнасяните химикали.
8. Държавите-членки могат да създадат, по прозрачен начин, системи, задължаващи износителите да заплащат административна такса за всяко извършено уведомление за износ и за всяко извършено искане за изрично съгласие, в съответствие с разходите за тях при изпълнение на процедурите, посочени в параграфи 2 и 4 от настоящия член и член 14, параграфи 6 и 7.
Член 9
Уведомления за износ, получени от страни по Конвенцията и от други държави
1. Уведомленията за износ, получавани от Агенцията от определените национални органи на страните по Конвенцията или от съответните органи на другите държави, отнасящи се до износа към Съюза на химикал, чието производство, употреба, третиране, консумация, транспорт или продажба са забранени или строго ограничени съгласно законодателството на тази страна по Конвенцията или друга държава, се извършват посредством базата данни в срок от 15 дни от получаването на такова уведомление от Агенцията.
Агенцията потвърждава от името на Комисията получаването на първото уведомление за износ за всеки химикал от всяка страна по Конвенцията или друга държава.
Определеният национален орган на държавата-членка получател на този внос получава копие от всяко получено от Агенцията уведомление в срок от 10 дни от получаването му заедно с цялата налична информация. Другите държави-членки имат право да получат копия при поискване.
2. Когато Комисията или определените национални органи на държавите-членки получат уведомления за износ пряко или непряко от определените национални органи на страни по Конвенцията или съответните органи на други държави, те незабавно ги препращат на Агенцията заедно с цялата налична информация.
Член 10
Информация за износа и вноса на химични вещества
1. Всеки износител на едно или повече от следното:
а)
вещества, изброени в приложение I;
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества; или
в)
изделия, съдържащи вещества, изброени в част 2 или 3 на приложение I, в нереагирала форма или смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения за етикетиране по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества,
през първото тримесечие на всяка година информира определения национален орган на държавата-членка на износителя по отношение на количествата химикал - като вещество и в състава на смеси или в изделия - доставени във всяка страна по Конвенцията или в друга държава през предходната година. Тази информация се придружава от имената и адресите на всяко физическо или юридическо лице, което внася химикала в страна по Конвенцията или в друга държава, на които е осъществена доставка през същия период. В тази информация износът се посочва отделно съгласно член 14, параграф 7.
Всеки вносител в рамките на Съюза предоставя еквивалентната информация за количествата, внасяни в Съюза.
2. При поискване от Комисията, подпомагана от Агенцията, или от определения национален орган на неговата държава-членка, износителят или вносителят предоставят всякаква допълнителна информация, свързана с химикалите, която е необходима за изпълнение на настоящия регламент.
3. Всяка държава-членка представя ежегодно на Агенцията обобщена информация в съответствие с приложение III. Агенцията обобщава тази информация на равнището на Съюза и публикува информацията, която няма поверителен характер, в своята база данни.
Член 11
Уведомяване за забранени или строго ограничени химикали съгласно Конвенцията
1. Комисията уведомява писмено Секретариата за химикалите, изброени в приложение I, част 2, които отговарят на изискванията за PIC уведомление.
2. Когато други химикали са добавени в приложение I, част 2, съгласно член 23, параграф 2, втора алинея, Комисията уведомява Секретариата за тези химикали. PIC уведомлението се изпраща във възможно най-кратък срок след приемане на съответния окончателен нормативен акт на равнището на Съюза, с който се забранява или строго се ограничава химикалът, но не по-късно от 90 дни след датата, от която се прилага окончателният нормативен акт.
3. В PIC уведомлението се представя цялата значима информация, изисквана по приложение IV.
4. При определяне на приоритетите за уведомление Комисията взема предвид дали химикалът вече е включен в част 3 на приложение I, доколко установените в приложение IV изисквания за информация могат да бъдат изпълнени и сериозността на рисковете, свързани с химикала, по-специално за развиващите се държави.
Когато даден химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление, но няма достатъчно информация, за да бъдат изпълнени изискванията по приложение IV, идентифицираните износители или вносители представят по искане на Комисията цялата съответна информация, с която разполагат, включително такава от други национални или международни програми за контрол на химикали, в срок от 60 дни от искането.
5. Комисията уведомява писмено Секретариата, когато окончателния нормативен акт, за който е била уведомена съгласно параграфи 1 или 2, е бил изменен, във възможно най-кратък срок след приемане на новия окончателен нормативен акт, но не по-късно от 60 дни след датата, от която същият се прилага.
Комисията предоставя цялата съответна информация, която не е била на разположение към момента на първоначалното уведомление, извършено съгласно параграфи 1 или 2 съответно.
6. При поискване от страна по Конвенцията или от Секретариата Комисията представя допълнителна информация, отнасяща се до химикала или до окончателния нормативен акт, доколкото е приложимо.
При поискване държавите-членки и Агенцията осигуряват на Комисията необходимото съдействие за събиране на тази информация.
7. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията информацията, която получава от Секретариата относно химикалите, за които е уведомена, че са забранени или строго ограничени от други страни по Конвенцията.
Ако е уместно, Комисията в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза с оглед да се избегнат неприемливите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза.
8. Когато държава-членка приема съгласно съответното законодателство на Съюза окончателен национален нормативен акт за забрана или строго ограничение на даден химикал, тя представя на Комисията съответната информация. Комисията предоставя тази информация на държавите-членки. В срок от четири седмици след предоставянето на тази информация държавите-членки могат да изпращат свои забележки във връзка с възможно PIC уведомление, включително информация относно своите окончателни нормативни разпоредби по отношение на химикала, на Комисията и на държавата-членка, представила съответния окончателен национален нормативен акт. След като вземе предвид забележките, представилата нормативния акт държава-членка информира Комисията дали тя трябва:
а)
да направи PIC уведомление до Секретариата съгласно настоящия член; или
б)
да представи информацията на Секретариата съгласно член 12.
Член 12
Информация, която трябва да се предава на Секретариата, по отношение на забранени или строго ограничени химикали, които не отговарят на изискванията за PIC уведомление
Когато даден химикал е включен само в част 1 на приложение I или след получаване на информация от държава-членка съгласно член 11, параграф 8, буква б), Комисията представя на Секретариата информация по отношение на съответните окончателни нормативни актове, така че тази информация да бъде разпространена, ако е уместно, до други страни по Конвенцията.
Член 13
Задължения във връзка с вноса на химикали
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки и Агенцията всички документи за подпомагане на вземането на решение, които получава от Секретариата.
Комисията приема посредством акт за изпълнение решение относно вноса на съответния химикал под формата на окончателен или временен отговор за вноса от името на Съюза. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране по член 27, параграф 2. Комисията съобщава решението на Секретариата във възможно най-кратък срок, но не по-късно от девет месеца след датата, на която Секретариатът е изпратил документа за подпомагане на вземането на решение.
Когато съгласно законодателството на Съюза ограниченията за даден химикал са допълнени или изменени, Комисията приема посредством акт за изпълнение решение, с което преразглежда решението за вноса. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2. Комисията съобщава на Секретариата преразгледаното решение за внос.
2. Когато даден химикал е забранен или строго ограничен от една или повече държави-членки, по писмено искане на заинтересованите държави-членки Комисията взема под внимание тази информация в своето решение за внос.
3. Решението за вноса по параграф 1 се отнася до категорията или категориите, определени за химикала в документа за подпомагане на вземането на решение.
4. Когато съобщава решението за вноса на Секретариата, Комисията представя описание на законодателните или административните мерки, на които то се основава.
5. Всеки определен национален орган на държавите-членки предоставя решенията за вноса по параграф 1 на заинтересованите подведомствени лица в съответствие със своите законодателни или административни мерки. Агенцията публикува решенията си за вноса по параграф 1 в своята база данни.
6. Когато е уместно, в тясно сътрудничество с държавите-членки и Агенцията Комисията оценява необходимостта от предлагане на мерки на равнището на Съюза за предотвратяване на недопустимите рискове за здравето на човека или за околната среда в рамките на Съюза, вземайки под внимание информацията, дадена в документа за подпомагане на вземането на решение.
Член 14
Задължения във връзка с износа на химикали, различни от уведомление за износ
1. Комисията незабавно препраща на държавите-членки, на Агенцията и на европейските отраслови асоциации информацията, получена от Секретариата под формата на циркулярни документи или по друг начин, относно химикалите, за които се прилага PIC процедурата, и относно решенията на страните вносители във връзка с условията за внос, приложими за тези химикали. Комисията препраща на държавите-членки и Агенцията информацията за всички случаи, в които няма изпратен отговор в съответствие с член 10, параграф 2 от Конвенцията. Агенцията определя референтен идентификационен номер за всяко решение за внос и съхранява цялата налична информация относно тези решения в своята база данни и предоставя тази информация на всекиго при поискване.
2. Комисията класира всеки химикал, включен в приложение I, по определен код от Комбинираната номенклатура на Европейския съюз. Това класиране при необходимост се преразглежда предвид евентуални изменения в номенклатурата на хармонизираната система на Световната митническа организация или в Комбинираната номенклатура на Европейския съюз по отношение на съответните химикали.
3. Всяка държава-членка съобщава информацията и решенията, препратени от Комисията съгласно параграф 1, на попадащите под нейна юрисдикция заинтересовани страни.
4. Износителите се съобразяват с решенията във всеки отговор за внос не по-късно от шест месеца след като Секретариатът е уведомил за първи път Комисията за тези решения съгласно параграф 1.
5. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки предоставят на страните вносители консултации и съдействие, при поискване и ако е уместно, за получаване на допълнителна информация, която им е необходима за изготвянето на отговора до Секретариата относно вноса на даден химикал.
6. Вещества, изброени в части 2 и 3 от приложение I, и смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества и независимо от тяхната предвидена употреба в страната вносител или друга държава вносител, не могат да бъдат изнасяни, освен ако е изпълнено едно от следните условия:
а)
потърсено е и е получено изрично съгласие за внос от износителя чрез определения национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и определения национален орган на страната вносител или съответен орган на другата държава вносител;
б)
когато се касае за химикали, изброени в част 3 на приложение I, в последния издаден от Секретариата циркулярен документ по параграф 1 се посочва, че страната вносител е дала съгласието си за вноса.
Когато химикали, изброени в част 2 на приложение I, предстои да бъдат изнесени в държавите от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), определеният национален орган на държавата-членка на износителя може по искане на износителя да реши, след консултации с Комисията и за всеки отделен случай, че за вноса в съответната държава от ОИСР не се изисква изрично съгласие, ако химикалът към момента на вноса във въпросната държава от ОИСР е лицензиран, регистриран или разрешен в тази държава от ОИСР.
Когато е потърсено изрично съгласие съгласно първа алинея, буква а) и, ако Агенцията не е получила отговор на подаденото искане в срок от 30 дни, Агенцията изпраща от името на Комисията напомнително писмо, освен ако Комисията или определеният национален орган на държавата-членка на износителя е получил отговор и го е препратил до Агенцията. Когато е уместно, ако след още 30 дни не се получи отговор, при необходимост Агенцията може да изпрати още напомнителни писма.
7. В случай на химикали, изброени в част 2 или 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя може да реши, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, и за всеки отделен случай и при условията на втора алинея, че износът може да се осъществи, ако няма доказателства от официални източници, че в страната вносител или в друга държава съществува окончателен нормативен акт за забрана или строго ограничение на употребата на химикала, ако след полагането на разумни усилия в срок от 60 дни не е получен отговор на искане за изрично съгласие в съответствие с параграф 6, буква а) и когато е изпълнено едно от следните условия:
а)
има доказателства, получени от официален източник в страната вносител или в друга държава вносител, че химикалът е лицензиран, регистриран или разрешен; или
б)
предвидената употреба, заявена в уведомлението за износ и потвърдена писмено от физическото или юридическо лице, което внася химикала в страна или в друга държава, не попада в категория, в която този химикал е изброен в част 2 или 3 от приложение I, както и има доказателства от официални източници, че през последните 5 години химикалът е бил използван или внасян в страната вносител или в друга заинтересована държава.
При химикали, изброени в част 3 на приложение I, износът въз основа на изпълнение на условието по буква б) може да не се осъществи, ако химикалът е бил класифициран в съответствие с Регламент (ЕО) № 1272/2008 като канцерогенен от категория 1А или 1Б, мутагенен от категория 1А или 1Б, токсичен за репродукцията от категория 1А или 1Б, или ако химикалът отговаря на критериите, посочени в приложение ХIII към Регламент (ЕО) № 1907/2006 за устойчив, биоакумулиращ и токсичен или много устойчив и много биоакумулиращ.
При вземането на решение за износ на химикали, изброени в част 3 на приложение I, определеният национален орган на държавата-членка на износителя, след консултации с Комисията, подпомагана от Агенцията, разглежда възможното въздействие върху здравето на човека или околната среда от употребата на химикала в страната вносител или друга държава вносител и предава съответната документация на Агенцията за публикуването ѝ в базата данни.
8. Валидността на всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), или на решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 се преразглежда периодично от Комисията в консултации със заинтересованите държави-членки по следния начин:
а)
за всяко изрично съгласие, получено в съответствие с параграф 6, буква а), се изисква ново изрично съгласие до края на третата календарна година след даване на съгласието, освен ако в условията на съгласието са посочени други изисквания;
б)
ако междувременно не е получен отговор на подадено искане, всяко едно решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие съгласно параграф 7 е валидно за не повече от дванадесет месеца, след изтичането на които се изисква изрично съгласие.
В случаите, посочени в първа алинея, буква а), износът може да продължи и след изтичане на съответния срок до получаване на отговор на подадено ново искане за изрично съгласие за допълнителен срок от дванадесет месеца.
9. Агенцията регистрира в своята база данни всички подадени искания за изрично съгласие, получените отговори и решенията за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие, включително документацията, посочена в параграф 7, трета алинея. Всяко получено изрично съгласие или решение за осъществяване на износ при липсата на изрично съгласие получава определен референтен идентификационен номер и се вписва заедно с цялата съответна информация по отношение на свързаните с него условия, например сроковете на валидност. Информацията, която няма поверителен характер, се публикува в базата данни на Агенцията.
10. Химикалите не могат да се изнасят по-късно от шест месеца преди датата на изтичане на годността им, в случай че такава дата съществува или може да се определи въз основа на датата на производство, освен ако това е неприложимо поради присъщите свойства на химикала. Специално за пестицидите износителите гарантират, че размерът и опаковката на съдовете са оптимизирани, така че да се ограничи максимално рискът от натрупване на залежали количества.
11. При износ на пестициди износителите гарантират, че етикетът съдържа конкретна информация за условията на съхранение и стабилността им при съхранение при климатичните условия на страната вносител или друга държава вносител. В допълнение те гарантират, че изнасяните пестициди отговарят на установената от законодателството на Съюза спецификация за чистота.
Член 15
Износ на някои химикали и изделия
1. Процедурата за уведомление за износ, установена в член 8, се прилага за изделия, ако те съдържат:
а)
вещества, посочени в част 2 или 3 от приложение I, в нереагирала форма; или
б)
смеси, съдържащи такива вещества в концентрация, която поражда задължения във връзка с етикетирането по силата на Регламент (ЕО) № 1272/2008, независимо от наличието на други вещества.
2. Химикали и изделия, чиято употреба е забранена в Съюза с оглед на опазването на здравето на човека или околната среда, така както са посочени в приложение V, не се изнасят.
Член 16
Информация за транзитно движение
1. Страните по Конвенцията, изискващи информация по отношение на транзитното движение на химикалите, за които се прилага PIC процедурата, заедно с информацията, която всяка страна по Конвенцията изисква чрез Секретариата, са посочени в приложение VI.
2. Когато химикал, посочен в част 3 на приложение I, се превозва през територията на страна по Конвенцията, посочена в приложение VI, износителят, в рамките на възможното, предоставя на определения национален орган на държавата-членка на износителя информацията, която страната по Конвенцията изисква в съответствие с приложение VI, не по-късно от 30 дни преди осъществяването на първото транзитно движение и не по-късно от осем дни преди всяко следващо транзитно движение.
3. Определеният национален орган на държавата-членка на износителя препраща на Комисията, с копие до Агенцията, получената от износителя информация по параграф 2 заедно с наличната допълнителна информация.
4. Комисията препраща получената по параграф 3 информация на определените национални органи на страните по Конвенцията, поискали тази информация, заедно с наличната допълнителна информация, не по-късно от 15 дни преди първото транзитно движение и преди всяко следващо транзитно движение.
Член 17
Информация, придружаваща изнасяните химикали
1. За предназначените за износ химикали се прилагат разпоредбите относно опаковането и етикетирането, установени във или по силата на Регламент (ЕО) № 1107/2009, Директива 98/8/ЕО и Регламент (ЕО) № 1272/2008 или други релевантни законодателни актове на Съюза.
Първата алинея се прилага само ако тези разпоредби не са в разрез с никое от специфичните изисквания на страните вносители или други държави.
2. Когато е уместно, датата на изтичане на срока на годност и датата на производство на химикалите, посочени в параграф 1 или включени в приложение I, се отбелязват на етикета и, ако е необходимо, се посочват съответните крайни срокове на годност за различните климатични зони.
3. Изнасяните химикали, посочени в параграф 1, се придружават от информационен лист за безопасност в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006. Износителят изпраща такъв информационен лист за безопасност на физическо или юридическо всяко лице, което внася химикала в страна или в друга държава.
4. Информацията върху етикета и в информационния лист за безопасност се предоставя, доколкото е приложимо, на официалните езици или на поне един от основните езици на държавата по местоназначение или района на предвидената употреба.
Член 18
Задължения на органите на държавите-членки за контролиране на вноса и износа
1. Всяка държава-членка определя органи, например митническите органи, които да отговарят за контролиране на вноса и износа на химикалите, изброени в приложение I, освен ако това вече е направено преди влизането в сила на настоящия регламент.
Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки действат целенасочено и координирано при контролиране спазването на разпоредбите на настоящия регламент от страна на износителите.
2. Форумът за обмен на информация за прилагане, създаден с Регламент (ЕО) № 1907/2006, се използва за координиране на мрежа на органите на държавите-членки, които отговарят за контрола върху прилагането на настоящия регламент.
3. В редовните доклади за функционирането на процедурите съгласно член 22, параграф 1, всяка държава-членка включва подробни сведения за дейността на своите органи в това отношение.
Член 19
Допълнителни задължения на износителите
1. Износителите на химикали, за които важат задълженията по член 8, параграфи 2 и 4, посочват съответните референтни идентификационни номера в декларацията си за износ (клетка 44 от единните административни документи или съответното поле от електронната декларация за износ), както е посочено в член 161, параграф 5 от Регламент (ЕИО) № 2913/92.
2. Износителите на химикали, които съгласно член 8, параграф 5 са освободени от задълженията по параграфи 2 и 4 от посочения член или на химикали, за които задълженията са престанали да се прилагат в съответствие с член 8, параграф 6, получават специален референтен идентификационен номер чрез базата данни и го посочват в декларацията си за износ.
3. По искане на Агенцията износителите използват базата данни за предоставянето на информацията, необходима за изпълнението на задълженията им по настоящия регламент.
Член 20
Обмен на информация
1. Комисията, подпомагана от Агенцията, и държавите-членки при необходимост улесняват предоставянето на научна, техническа, икономическа и правна информация, отнасяща се до химикали, предмет на настоящия регламент, включително токсикологична и екотоксикологична информация и информация за безопасност.
Комисията, при необходимост с подкрепата на държавите-членки и Агенцията, гарантира следното:
а)
предоставяне на публично достъпна информация за нормативните актове от значение за целите на Конвенцията;
б)
предоставяне на страните по Конвенцията и другите държави, пряко или чрез Секретариата, на информация относно тези актове, които съществено ограничават една или повече употреби на даден химикал.
2. Комисията, държавите-членки и Агенцията защитават поверителната информация, получена от страна по Конвенцията или друга държава съгласно взаимните договорености.
3. По отношение на предаването на информация по настоящия регламент, без да се засяга Директива 2003/4/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда (21), поне следната информация не се счита за поверителна:
а)
информацията, посочена в приложение II и приложение IV;
б)
информацията, съдържаща се във информационните листове за безопасност, посочени в член 17, параграф 3;
в)
датата на изтичане на срока на годност на даден химикал;
г)
датата на производство на даден химикал;
д)
информация по отношение на предпазните мерки, включително класификацията на опасността, естеството на риска и съответните съвети за безопасност;
е)
обобщените резултати от токсикологични и екотоксикологични изпитвания;
ж)
информацията по отношение на третирането на опаковката след отстраняването на химикалите.
4. Обобщение на предадената информация се подготвя на всеки две години от Агенцията.
Член 21
Техническа помощ
Комисията, определените национални органи на държавите-членки и Агенцията, като вземат предвид по-специално потребностите на развиващите се държави и държавите с икономики в преход, си сътрудничат за насърчаване на техническата помощ, включително обучението, за развиване на инфраструктурата, капацитета и експертния опит, необходими за правилното управление на химикалите през целия им жизнен цикъл.
По-специално и с оглед тези държави да могат да изпълняват Конвенцията, техническата помощ се насърчава чрез предоставянето на техническа информация по отношение на химикалите, чрез поощряването на обмена на експерти, чрез подкрепа на създаването или поддържането на определени национални органи и чрез предоставяне на техническите експертни знания за установяване на пестицидите с опасен състав и за изготвянето на уведомления до Секретариата.
Комисията и държавите-членки участват активно в международните дейности по изграждане на капацитет в управлението на химикали, като предоставят информация за подкрепяните или финансираните от тях проекти с цел да се подобри управлението на химикалите в развиващите се държави и държавите с икономики в преход. Комисията и държавите-членки разглеждат и възможността за оказване на подкрепа на неправителствени организации.
Член 22
Наблюдение и докладване
1. Държавите-членки и Агенцията изпращат на Комисията на всеки три години информация за функционирането на процедурите, предвидени в настоящия регламент, включително - според случая - за митническия контрол, нарушенията, санкциите и корективните действия. Комисията приема акт за изпълнение, който предварително урежда общ формат за докладване. Посоченият акт за изпълнение се приема в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 27, параграф 2.
2. Комисията съставя на всеки три години доклад за изпълнението на предвидените в настоящия регламент функции, за които тя отговаря, и го включва в обобщен доклад, в който е събрана информацията, предоставена от държавите-членки и Агенцията по параграф 1. Резюме на доклада, което се публикува в интернет, се изпраща на Европейския парламент и на Съвета.
3. По отношение на информацията, предоставяна съгласно параграфи 1 и 2, Комисията, държавите-членки и Агенцията спазват съответните задължения за защита на поверителния характер и собствеността на данните.
Член 23
Актуализиране на приложенията
1. Списъкът на химикалите в приложение I се преглежда от Комисията най-малко веднъж годишно въз основа на промени в законодателството на Съюза и в Конвенцията.
2. При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, въздействието на акта се оценява на равнището на подкатегориите в рамките на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в рамките на някоя от подкатегориите, той се включва в част 1 на приложение I.
При определяне дали даден окончателен нормативен акт на равнището на Съюза представлява забрана или строго ограничение, така че въпросният химикал отговаря на изискванията за PIC уведомление по член 11, въздействието на акта се оценява на равнището на категориите „пестициди“ и „промишлени химикали“. Ако окончателният нормативен акт забранява или строго ограничава даден химикал в някоя от тези две категории, той се включва също в част 2 на приложение I.
3. Решението за включване на химикали в приложение I или за промяна на вписаната за тях информация според случая се взема своевременно.
4. С цел адаптиране на настоящия регламент към техническия напредък Комисията разполага с пълномощия да приема делегирани актове в съответствие с член 26 във връзка със следните мерки:
а)
включване на химикал в приложение I, част 1 или 2 по силата на параграф 2 от настоящия член след приемане на окончателен нормативен акт на равнището на Съюза и други изменения на приложение I, включително промени на вписана вече информация;
б)
включване на химикал, който е предмет на Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 година относно устойчивите органични замърсители (22), в приложение V, част 1;
в)
включване на химикал, за който вече има забрана за износ на равнището на Съюза, в приложение V, част 2;
г)
промяна на вписана вече информация в приложение V;
д)
изменение на приложения II, III, IV и VI.
Член 24
Бюджет на Агенцията
1. За целите на настоящия регламент приходите на Агенцията се състоят от:
а)
субсидия от Съюза, включена в общия бюджет на Съюза (в раздела за Комисията);
б)
доброволни вноски от държавите-членки.
2. Приходите и разходите за дейностите по настоящия регламент и съответно за дейностите по други регламенти се отчитат поотделно, по различни раздели от бюджета на Агенцията.
Приходите на Агенцията по параграф 1 се използват за изпълнението на функциите ѝ по настоящия регламент.
3. В срок от пет години от 1 март 2014 г. Комисията проучва дали е целесъобразно Агенцията да събира такса за услугите, които предоставя на износителите, и при необходимост представя предложение в тази връзка.
Член 25
Формати и компютърни програми, които трябва да се използват за подаване на информация до Агенцията
Агенцията определя форматите и компютърните програми, които да се използват при подаване на информация на Агенцията, и ги предоставя безплатно на страницата си в интернет. Държавите-членки и други страни по Конвенцията, за които се прилага настоящият регламент, използват тези формати и компютърни програми, когато подават информация до Агенцията съгласно настоящия регламент.
Член 26
Упражняване на делегираните правомощия
1. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при спазване на предвидените в настоящия член условия.
2. Правомощията да приема делегираните актове по член 23, параграф 4 се предоставят на Комисията за период от пет години, считано от 1 март 2014 г. Комисията изготвя доклад относно делегирането на правомощия не по-късно от девет месеца преди изтичането на петгодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява мълчаливо за срокове със същата продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не възразят срещу подобно подновяване не по-късно от три месеца преди изтичането на всеки срок.
3. Делегираните правомощия по член 23, параграф 4 може да бъдат отменени по всяко време от Европейския парламент или от Съвета. С решението за оттегляне се прекратява посоченото в него делегиране на правомощия. То поражда действие в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз или на посочена в него по-късна дата. То не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила.
4. Веднага щом приеме делегиран акт, Комисията уведомява за това едновременно Европейския парламент и Съвета.
5. Делегиран акт, приет съгласно член 23, параграф 4, влиза в сила единствено ако нито Европейският парламент, нито Съветът не са представили възражения в срок от два месеца след уведомлението до тях за съответния акт, или ако преди изтичането на този срок и Европейският парламент, и Съветът са уведомили Комисията, че няма да представят възражения. Този срок се удължава с два месеца по искане на Европейския парламент или на Съвета.
Член 27
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитета, създаден по силата на член 133 от Регламент (ЕО) № 1907/2006. Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 28
Санкции
Държавите-членки установяват норми за санкциите, приложими при нарушения на разпоредбите на настоящия регламент, и вземат всички необходими мерки, за да осигурят правилното изпълнение на тези разпоредби. Предвидените санкции трябва да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи. Ако не са направили това преди влизането в сила на настоящия регламент, държавите-членки уведомяват Комисията за тези разпоредби до 1 март 2014 г. и я уведомяват своевременно за всички последващи изменения, свързани с тези разпоредби.
Член 29
Преходен период за класифицирането, етикетирането и опаковането на химикали
Позоваванията в настоящия регламент на Регламент (ЕО) № 1272/2008 се тълкуват, по целесъобразност, като позовавания на законодателството на Съюза, което се прилага по силата на член 61 от този регламент и в съответствие с предвидения в него график.
Член 30
Отмяна
Регламент (ЕО) № 689/2008 се отменя, считано от 1 март 2014 г.
Позоваванията на Регламент (ЕО) № 689/2008 се считат за позовавания на настоящия регламент и се четат съгласно таблицата на съответствието в приложение VII.
Член 31
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Той се прилага от 1 март 2014 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 4 юли 2012 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 649/2012,
annettu 4 päivänä heinäkuuta 2012,
vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista
(uudelleenlaadittu)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan ja 207 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista 17 päivänä kesäkuuta 2008 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 689/2008 (3) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osin. Koska siihen on tehtävä uusia muutoksia, asetus (EY) N:o 689/2008 olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Asetuksella (EY) N:o 689/2008 pannaan täytäntöön kansainvälisen kaupan kohteina olevia tiettyjä vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevan ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelystä tehty Rotterdamin yleissopimus (4), jäljempänä ’yleissopimus’, joka tuli voimaan 24 päivänä helmikuuta 2004, ja korvataan vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista 28 päivänä tammikuuta 2003 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 304/2003 (5).
(3)
Selkeyden vuoksi ja jotta säännökset olisivat yhdenmukaisia muun asiaankuuluvan unionin lainsäädännön kanssa, olisi otettava käyttöön tiettyjä määritelmiä tai niitä olisi selvennettävä. Käsitteistö olisi yhdenmukaistettava kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) ja Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (6) kanssa sekä aineiden ja seosten luokituksesta, merkinnöistä ja pakkaamisesta 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1272/2008 (7) kanssa. On aiheellista varmistaa, että tässä asetuksessa otetaan asianmukaisesti huomioon asetukseen (EY) 1272/2008 sisältyvät siirtymäsäännökset, jotta tuon asetuksen ja tämän asetuksen soveltamisaikataulun välille ei synny epäjohdonmukaisuutta.
(4)
Yleissopimuksessa annetaan osapuolille mahdollisuus toteuttaa toimia, joilla suojellaan ihmisten terveyttä ja ympäristöä tiukemmin kuin yleissopimuksessa edellytetään, jos tällaiset toimet ovat yleissopimuksen määräysten ja kansainvälisen oikeuden mukaisia. Tuojamaiden ympäristön ja väestön suojelun korkean tason varmistamiseksi on tarpeen ja suotavaa mennä tietyiltä osin yleissopimuksen säännöksiä pidemmälle.
(5)
On olennaisen tärkeää, että unionin osallistuessa yleissopimukseen sillä on yksi ainoa yhteyspiste, jonka kautta se on vuorovaikutuksessa yleissopimuksen sihteeristön, jäljempänä ’sihteeristö’, ja yleissopimuksen muiden osapuolten sekä muiden maiden kanssa. Komission olisi toimittava tällaisena yhteyspisteenä.
(6)
On tarpeen varmistaa tämän asetuksen teknisten ja hallinnollisten näkökohtien tehokas yhteensovittaminen ja hallinnointi unionin tasolla. Jäsenvaltioilla ja asetuksella (EY) N:o 1907/2006 perustetulla Euroopan kemikaalivirastolla, jäljempänä ’kemikaalivirasto’, on pätevyyttä ja kokemusta kemikaaleihin liittyvän unionin lainsäädännön ja kemikaaleja koskevien kansainvälisten sopimusten täytäntöönpanosta. Jäsenvaltioiden ja kemikaaliviraston olisi tästä syystä suoritettava tämän asetuksen avulla tapahtuvan yleissopimuksen täytäntöönpanon hallinnollisiin, teknisiin ja tieteellisiin näkökohtiin sekä tietojen vaihtoon liittyviä tehtäviä. Lisäksi komission, jäsenvaltioiden ja kemikaaliviraston olisi tehtävä yhteistyötä, jotta yleissopimuksesta aiheutuvat unionin kansainväliset velvoitteet saadaan pantua tehokkaasti täytäntöön.
(7)
Kun otetaan huomioon, että tietyt komission tehtävät olisi siirrettävä kemikaalivirastolle, olisi alun perin komission perustamaa eurooppalaista tietokantaa vaarallisten kemikaalien viennistä ja tuonnista kehitettävä edelleen ja kemikaaliviraston vastattava sen ylläpidosta.
(8)
Unionissa kiellettyjen tai ankarasti säänneltyjen vaarallisten kemikaalien vientiin olisi edelleen sovellettava yleistä vienti-ilmoitusmenettelyä. Siten olisi sekä sellaisenaan esiintyviin että seoksiin tai esineisiin sisältyviin vaarallisiin kemikaaleihin, jotka ovat olleet unionissa kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä kasvinsuojeluvalmisteina, muunlaisina torjunta-aineina taikka teollisuuskemikaaleina ammattikäytössä tai yleisessä käytössä, sovellettava samanlaisia vienti-ilmoitusta koskevia sääntöjä kuin kemikaaleihin, jotka ovat olleet unionissa kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä jommassakummassa tai kummassakin yleissopimuksessa määritellyssä käyttötarkoituksessa, toisin sanoen torjunta-aineina tai teollisuuskemikaaleina. Samoja vienti-ilmoitusta koskevia sääntöjä olisi sovellettava myös kansainvälistä ilmoitetun ennakkosuostumuksen (prior informed consent, PIC) menettelyä, jäljempänä ’PIC-menettely’, edellyttäviin kemikaaleihin. Tätä yleistä vienti-ilmoitusmenettelyä olisi sovellettava unionista kaikkiin kolmansiin maihin suuntautuvaan vientiin riippumatta siitä, ovatko ne yleissopimuksen osapuolia tai osallistuvatko ne sen menettelyihin. Jäsenvaltioiden olisi voitava veloittaa hallinnollisia maksuja tästä menettelystä aiheutuvien kustannustensa kattamiseksi.
(9)
Viejillä ja tuojilla olisi oltava velvollisuus toimittaa tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kansainvälisessä kaupassa liikkuvien kemikaalien määristä, jotta tässä asetuksessa säädettyjen järjestelyjen vaikutuksia ja toimivuutta voidaan seurata ja arvioida.
(10)
Komission olisi ilmoitettava sihteeristölle kemikaaleja kieltävät tai ankarasti sääntelevät unionin tai jäsenvaltion lopulliset sääntelytoimet kemikaalien sisällyttämiseksi PIC-menettelyyn tapauksissa, joissa yleissopimuksessa määrätyt asiaa koskevat edellytykset täyttyvät. Ilmoitusten tueksi olisi hankittava tarvittaessa lisätietoja.
(11)
Silloinkin, kun unionin tai jäsenvaltion lopulliset sääntelytoimet eivät täytä yleissopimuksessa määrättyjä ilmoitusmenettelyn edellytyksiä, tiedot näistä toimista olisi toimitettava sihteeristölle ja yleissopimuksen muille osapuolille tietojenvaihdon edistämiseksi.
(12)
Lisäksi on välttämätöntä varmistaa, että unioni tekee päätöksiä PIC-menettelyyn kuuluvien kemikaalien tuonnista unioniin. Nämä päätökset olisi tehtävä sovellettavan unionin lainsäädännön perusteella, ja niissä olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden asettamat kiellot tai ankara sääntely. Perustelluissa tapauksissa olisi esitettävä muutoksia unionin lainsäädäntöön.
(13)
Tarvitaan järjestelyjä sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot ja viejät ovat tietoisia tuojamaiden päätöksistä, jotka koskevat PIC-menettelyä edellyttäviä kemikaaleja, ja että viejät noudattavat näitä päätöksiä. Jotta voitaisiin välttää epätoivottua vientiä, ei mitään sellaisia kemikaaleja, jotka ovat kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä unionissa ja jotka täyttävät yleissopimuksen mukaisen ilmoituksen edellytykset tai joihin sovelletaan PIC-menettelyä, saisi myöskään viedä ilman kyseeseen tulevan tuojamaan nimenomaisen suostumuksen pyytämistä ja saamista riippumatta siitä, onko kyseinen maa yleissopimuksen osapuoli. Tästä velvoitteesta on kuitenkin asianmukaista poiketa, kun kyseessä on tiettyjen kemikaalien vienti taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) jäsenmaihin, edellyttäen että tietyt edellytykset täyttyvät. Lisäksi tarvitaan menettelyä niitä tapauksia varten, joissa kohtuudella edellytettävistä toimista huolimatta ei tuontimaasta saada vastinetta, jolloin tiettyjen kemikaalien vientiä voidaan tilapäisesti jatkaa tietyin edellytyksin. On myös tarpeen tarkastella määräajoin kaikkia tällaisia tapauksia samoin kuin niitä tapauksia, joissa nimenomainen suostumus saadaan.
(14)
On myös tärkeää, että kaikilla vietävillä kemikaaleilla on riittävän pitkä käyttöikä, jotta niitä voidaan käyttää turvallisesti ja tehokkaasti. On tärkeää, että torjunta-aineiden ja erityisesti kehitysmaihin vietävien torjunta-aineiden asianmukaisista säilytysolosuhteista annetaan tietoa ja että käytetään sopivia pakkauksia ja sopivankokoisia säiliöitä, jotta ei muodostuisi vanhentuneita varastoja.
(15)
Kemikaaleja sisältävät esineet eivät kuulu yleissopimuksen soveltamisalaan. Vaikuttaa kuitenkin tarkoituksenmukaiselta, että myös tässä asetuksessa määriteltyihin sellaisia kemikaaleja sisältäviin esineisiin, joista voi vapautua päästöjä tietyissä käyttöolosuhteissa tai loppusijoituksen yhteydessä tai jotka ovat kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä unionissa yhdessä tai useammassa yleissopimuksessa määritellyssä käyttötarkoituksessa tai joihin sovelletaan PIC-menettelyä, sovellettaisiin vienti-ilmoitussääntöjä. Lisäksi tiettyjä kemikaaleja ja esineitä, jotka sisältävät tiettyjä yleissopimuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviä mutta erityistä huolta aiheuttavia kemikaaleja ei saisi viedä lainkaan.
(16)
Yleissopimuksen mukaisesti olisi tietoja PIC-menettelyä edellyttävien kemikaalien kauttakulusta toimitettava pyynnöstä yleissopimuksen osapuolille.
(17)
Pakkauksia, merkintöjä ja muita käyttöturvallisuustietoja koskevia unionin säännöksiä sovelletaan kaikkiin kemikaaleihin, joita aiotaan viedä osapuoliin ja muihin maihin, paitsi jos nämä säännökset ovat ristiriidassa kyseisten maiden asettamien erityisvaatimusten kanssa, joissa otetaan huomioon asiaa koskevat kansainväliset standardit. Koska asetuksessa (EY) N:o 1272/2008 annettiin aineiden ja seosten luokitusta, merkintöjä ja pakkaamista koskevia uusia säännöksiä, olisi tässä asetuksessa viitattava mainittuun asetukseen.
(18)
Tämän asetuksen tehokkaan valvonnan noudattamisen varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi nimettävä tulli- tai muita viranomaisia, joilla olisi oltava vastuu tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kemikaalien tuonnin ja viennin valvonnasta. Komissiolla, jota kemikaalivirasto avustaa, ja jäsenvaltioilla on keskeinen merkitys, ja niiden toiminnan olisi oltava kohdennettua ja yhteen sovitettua. Jäsenvaltioiden olisi määrättävä asianmukaisista seuraamuksista rikkomustapauksissa.
(19)
Jotta voitaisiin helpottaa tullivalvontaa ja vähentää sekä viejien että viranomaisten hallinnollista taakkaa, olisi luotava tulli-ilmoituksissa käytettävä koodijärjestelmä. Tarvittaessa olisi myös käytettävä erityiskoodeja sellaisille kemikaaleille, jotka viedään tutkimus- tai analyysitarkoituksissa määrinä, jotka eivät todennäköisesti vaikuta ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja jotka joka tapauksessa eivät ylitä 10:tä kilogrammaa kultakin viejältä kuhunkin tuontimaahan kalenterivuodessa.
(20)
Unionin ja jäsenvaltioiden sekä kolmansien maiden välistä tietojenvaihtoa, vastuun jakamista ja yhteisiä ponnisteluja olisi edistettävä kemikaalien järkiperäisen hallinnoimisen varmistamiseksi riippumatta siitä, ovatko kyseiset kolmannet maat yleissopimuksen osapuolia. Komission ja jäsenvaltioiden olisi erityisesti tarjottava suoraan teknistä asiantuntija-apua kehitysmaille ja siirtymätalouden maille, tai sitä olisi tarjottava epäsuoraan tukemalla kansalaisjärjestöjen hankkeita, erityisesti apua, jonka tarkoituksena on näiden maiden avustaminen yleissopimuksen täytäntöönpanossa, ja vaikuttamalla sitä kautta kemikaalien ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheuttamien haitallisten vaikutusten ehkäisemiseen.
(21)
Menettelyjä olisi seurattava säännöllisesti, jotta niiden tehokkuus voidaan varmistaa. Jäsenvaltioiden ja kemikaaliviraston olisi tätä varten toimitettava säännöllisesti vakiomuotoisia kertomuksia komissiolle, jonka olisi vuorostaan laadittava säännöllisesti kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
(22)
Kemikaaliviraston olisi laadittava nimetyille viranomaisille, esimerkiksi vientiä valvoville tulliviranomaisille, viejille ja tuojille tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevia teknisiä ohjeita niiden avustamiseksi.
(23)
Tämän asetuksen mukauttamiseksi tekniseen kehitykseen komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä kemikaalien lisäämisestä liitteessä I olevaan 1 tai 2 osaan sekä muista muutoksista mainittuun liitteeseen, kemikaalien sisällyttämisestä liitteessä V olevaan 1 tai 2 osaan sekä muista muutoksista tuohon liitteeseen, samoin kuin muutoksista liitteisiin II, III, IV ja VI. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(24)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (8) mukaisesti.
(25)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, jotka ovat yleissopimuksesta unionille aiheutuvien velvoitteiden yhdenmukaisen ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistaminen, vaan ne voidaan vaarallisten kemikaalien vientiä ja tuontia koskevien sääntöjen yhdenmukaistamisen tarpeen vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei mennä pidemmälle kuin on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(26)
Asetus (EY) N:o 689/2008 olisi kumottava.
(27)
On syytä säätää tämän asetuksen soveltamisen lykkäämisestä, jotta kemikaalivirastolla on riittävästi aikaa valmistautua uuteen tehtäväänsä ja jotta teollisuus voi perehtyä uusiin menettelyihin,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tavoitteet
1. Tämän asetuksen tavoitteina on
a)
panna täytäntöön tiettyjä kansainvälisen kaupan kohteena olevia vaarallisia kemikaaleja ja torjunta-aineita koskevaa ilmoitetun ennakkosuostumuksen menettelyä koskeva Rotterdamin yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’;
b)
edistää yhteisvastuuta ja yhteisiä ponnisteluja vaarallisten kemikaalien kansainvälisissä siirroissa ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi mahdollisilta haitoilta;
c)
myötävaikuttaa ympäristön kannalta järkevään vaarallisten kemikaalien käyttöön.
Ensimmäisessä alakohdassa säädettyihin tavoitteisiin päästään helpottamalla vaarallisten kemikaalien ominaisuuksia koskevien tietojen vaihtoa, säätämällä kemikaalien tuontiin ja vientiin sovellettavasta unionin päätöksentekomenettelystä sekä ilmoittamalla päätöksistä osapuolille ja tapauksen mukaan muille maille.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjen tavoitteiden lisäksi tämän asetuksen on määrä varmistaa, että luokitusta, merkintöjä ja pakkaamista koskevia asetuksen (EY) N:o 1272/2008 säännöksiä sovelletaan kaikkiin kemikaaleihin silloin, kun niitä viedään jäsenvaltioista muihin osapuolina oleviin maihin tai muihin maihin, jolleivät nämä säännökset ole ristiriidassa asianomaisten osapuolten tai muiden maiden mahdollisten erityisvaatimusten kanssa.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat:
a)
tietyt vaaralliset kemikaalit, joihin sovelletaan yleissopimukseen sisältyvää ilmoitetun ennakkosuostumuksen (PIC) menettelyä, jäljempänä ’PIC-menettely’;
b)
tietyt vaaralliset kemikaalit, jotka ovat kiellettyjä tai ankarasti säänneltyjä unionissa tai jäsenvaltiossa;
c)
kaikkien vientiin tarkoitettujen kemikaalien luokitus, pakkausmerkinnät ja pakkaukset.
2. Tämän asetuksen soveltamisalaan eivät kuulu:
a)
yhteisön ja kolmansien maiden välisen huumausaineiden lähtöaineiden kaupan valvontaa koskevista säännöistä 22 päivänä joulukuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 111/2005 (9) soveltamisalaan kuuluvat huumausaineet ja psykoaktiiviset aineet;
b)
perusnormien vahvistamisesta työntekijöiden ja väestön terveyden suojelemiseksi ionisoivasta säteilystä aiheutuvilta vaaroilta 13 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/29/Euratom (10) soveltamisalaan kuuluvat radioaktiiviset materiaalit ja aineet;
c)
jätteistä 19 päivänä marraskuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/98/EY (11) soveltamisalaan kuuluvat jätteet;
d)
kaksikäyttötuotteiden ja -teknologian vientiä, siirtoa, välitystä ja kauttakulkua koskevan yhteisön valvontajärjestelmän perustamisesta 5 päivänä toukokuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 428/2009 (12) soveltamisalaan kuuluvat kemialliset aseet;
e)
rehu- ja elintarvikelainsäädännön sekä eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevien sääntöjen mukaisuuden varmistamiseksi suoritetusta virallisesta valvonnasta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (13) soveltamisalaan kuuluvat elintarvikkeet ja elintarvikkeiden lisäaineet;
f)
elintarvikelainsäädäntöä koskevista yleisistä periaatteista ja vaatimuksista, Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen perustamisesta sekä elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyvistä menettelyistä 28 päivänä tammikuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 178/2002 (14) soveltamisalaan kuuluvat rehut, mukaan lukien suun kautta tapahtuvaan eläinten ruokintaan tarkoitetut lisäaineet, riippumatta siitä, ovatko ne jalostettuja, osittain jalostettuja vai jalostamattomia;
g)
geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön 12 päivänä maaliskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/18/EY (15) soveltamisalaan kuuluvat geneettisesti muunnetut organismit;
h)
ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (16) soveltamisalaan kuuluvat lääkevalmisteet ja eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/82/EY (17) soveltamisalaan kuuluvat eläinlääkkeet, paitsi siltä osin kuin ne kuuluvat tämän direktiivin 3 artiklan 5 kohdan b alakohdan soveltamisalaan.
3. Tätä asetusta ei sovelleta kemikaaleihin, joita viedään maasta käytettäväksi tutkimuksessa tai analyyseissä määrinä, jotka eivät todennäköisesti vaikuta ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja jotka joka tapauksessa eivät ylitä 10:tä kilogrammaa kultakin viejältä kuhunkin tuojamaahan kalenterivuodessa.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa määrätään, siinä tarkoitettujen kemikaalien viejien on hankittava erityinen viitenumero käyttäen 6 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua tietokantaa ja merkittävä tämä viitenumero vienti-ilmoitukseensa.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’kemikaalilla’ sellaisenaan taikka seoksessa tai valmisteessa olevaa ainetta taikka seosta, siitä riippumatta, onko se teollisesti valmistettu tai saatu luonnosta, ja jossa ei ole eläviä organismeja, ja joka kuuluu jompaankumpaan seuraavista käyttötarkoitusryhmistä:
a)
torjunta-aineet, mukaan luettuna erittäin vaaralliset torjunta-ainevalmisteet;
b)
teollisuuskemikaalit;
2)
’aineella’ kaikkia alkuaineita ja niiden yhdisteitä, siten kuin on määritelty asetuksen (EY) N:o 1907/2006 3 artiklan 1 kohdassa;
3)
’seoksella’ seosta tai liuosta, siten kuin on määritelty asetuksen (EY) N:o 1272/2008 2 artiklan 8 kohdassa;
4)
’esineellä’ valmista tuotetta, joka sisältää kemikaalia, jonka käyttäminen tässä nimenomaisessa tuotteessa on kielletty tai sitä on ankarasti säännelty unionin lainsäädännössä, jos tuote ei kuulu 2 tai 3 kohdan soveltamisalaan;
5)
’torjunta-aineilla’ jompaankumpaan seuraavista käyttötarkoitusalaryhmistä kuuluvia kemikaaleja:
a)
kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (18) soveltamisalaan kuuluvat kasvinsuojeluvalmisteina käytettävät torjunta-aineet;
b)
muut torjunta-aineet, kuten
i)
biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/8/EY (19) tarkoitetut biosidituotteet, ja
ii)
direktiivien 2001/82/EY ja 2001/83/EY soveltamisalaan kuuluvat desinfiointiaineet sekä hyönteis- ja loismyrkyt;
6)
’teollisuuskemikaaleilla’ jompaankumpaan seuraavista käyttötarkoitusalaryhmistä kuuluvia kemikaaleja:
a)
ammattikäyttöön tarkoitetut kemikaalit;
b)
yleiseen käyttöön tarkoitetut kemikaalit;
7)
’vienti-ilmoitusta edellyttävällä kemikaalilla’ kemikaalia, joka on kielletty tai ankarasti säännelty unionissa yhdessä tai useammassa käyttötarkoitusryhmässä tai alaryhmässä, ja PIC-menettelyä edellyttävää liitteessä I olevan 1 osan luettelossa mainittua kemikaalia;
8)
’PIC-ilmoitusjärjestelmään kuuluvalla kemikaalilla’ kemikaalia, joka on kielletty tai ankarasti säännelty unionissa tai jäsenvaltiossa yhdessä tai useammassa käyttötarkoitusryhmässä. Unionissa yhdessä tai useammassa käyttötarkoitusryhmässä kielletyt tai ankarasti säännellyt kemikaalit on lueteltu liitteessä I olevassa 2 osassa;
9)
’PIC-menettelyä edellyttävällä kemikaalilla’ kemikaalia, joka on lueteltu yleissopimuksen liitteessä III ja tämän asetuksen liitteessä I olevassa 3 osassa;
10)
’kielletyllä kemikaalilla’ jompaakumpaa seuraavista:
a)
kemikaali, jonka kaikki käyttötarkoitukset yhdessä tai useammassa käyttötarkoitusryhmässä tai -alaryhmässä on kielletty lopullisella unionin sääntelytoimella ihmisten terveyden tai ympäristön suojelemiseksi;
b)
kemikaali, jota ei ole koskaan hyväksytty tai jonka kyseinen tuotannonala on poistanut unionin markkinoilta taikka vetänyt pois ilmoitus-, rekisteröinti- tai hyväksyntämenettelystä, ja jos on näyttöä siitä, että kemikaali aiheuttaa huolta ihmisten terveyden tai ympäristön kannalta;
11)
’ankarasti säännellyllä kemikaalilla’ seuraavia:
a)
kemikaalia, jonka lähes kaikki käyttö yhdessä tai useammassa käyttötarkoitusryhmässä tai -alaryhmässä on kielletty lopullisella unionin sääntelytoimella ihmisten terveyden tai ympäristön suojelemiseksi, mutta joiden tietty erityiskäyttö on kuitenkin sallittu;
b)
kemikaalia, jota ei ole hyväksytty juuri mitään käyttöä varten tai jonka tuotannonala on poistanut unionin markkinoilta taikka vetänyt pois ilmoitus-, rekisteröinti- tai hyväksyntämenettelystä, ja jos on näyttöä siitä, että kemikaali aiheuttaa huolta ihmisten terveyden tai ympäristön kannalta;
12)
’jäsenvaltiossa kielletyllä tai ankarasti säännellyllä kemikaalilla’ kemikaalia, joka on jäsenvaltion lopullisen kansallisen sääntelytoimen nojalla kielletty tai ankarasti säännelty;
13)
’lopullisella sääntelytoimella’ oikeudellisesti sitovaa säädöstä, jonka tarkoitus on kieltää kemikaali tai säännellä sitä ankarasti;
14)
’erittäin vaarallisella torjunta-ainevalmisteella’ kemikaalia, joka on tarkoitettu tuholaisten torjuntaa varten ja joka aiheuttaa käyttöolosuhteissa yhden tai useamman altistuksen jälkeen nopeasti havaittavissa olevia vakavia vaikutuksia terveydelle ja ympäristölle;
15)
’unionin tullialueella’ yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (20) 3 artiklassa määriteltyä aluetta.
16)
’viennillä’:
a)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 28 artiklan 2 kohdassa mainitut edellytykset täyttävän kemikaalin pysyvää tai väliaikaista vientiä;
b)
sellaisen kemikaalin jälleenvientiä, joka ei täytä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 28 artiklan 2 kohdan edellytyksiä ja johon sovelletaan muuta tullimenettelyä kuin unionin tullialueen kautta kulkeviin tavaroihin sovellettavaa unionin ulkoista passitusmenettelyä;
17)
’tuonnilla’ sellaisen kemikaalin fyysistä tuontia unionin tullialueelle, johon sovelletaan muuta tullimenettelyä kuin unionin tullialueen kautta kulkeviin tavaroihin sovellettavaa unionin ulkoista passitusmenettelyä;
18)
’viejällä’ kaikkia seuraavia henkilöitä, riippumatta siitä, onko kyseessä luonnollinen vai oikeushenkilö:
a)
henkilö, jonka puolesta tulli-ilmoitus on tehty, toisin sanoen henkilö, jolla on ilmoituksen hyväksymishetkellä sopimus osapuoleen tai muuhun maahan sijoittautuneen tavaran vastaanottajan kanssa ja jolla on valta päättää kemikaalin lähettämisestä unionin tullialueen ulkopuolelle;
b)
jos vientisopimusta ei ole tehty tai jos sopimuksen haltija ei toimi omasta puolestaan, henkilö, jolla on valta päättää kemikaalin lähettämisestä unionin tullialueen ulkopuolelle;
c)
jos oikeus määrätä kemikaalista kuuluu viennin perusteena olevan sopimuksen mukaisesti unionin ulkopuolelle sijoittautuneelle henkilölle, unioniin sijoittautunut sopimuspuoli;
19)
’tuojalla’ luonnollista tai oikeushenkilöä, joka on kemikaalin vastaanottaja, kun kemikaali tuodaan unionin tullialueelle;
20)
’yleissopimuksen osapuolella’ tai ’osapuolella’ valtiota tai alueellista taloudellisen yhdentymisen järjestöä, joka on suostunut olemaan yleissopimuksen määräysten sitoma ja jonka osalta yleissopimus on voimassa;
21)
’muulla maalla’ kaikkia maita, jotka eivät ole osapuolia;
22)
’kemikaalivirastolla’ asetuksella (EY) N:o 1907/2006 perustettua Euroopan kemikaalivirastoa;
23)
’sihteeristöllä’ yleissopimuksen sihteeristöä, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
4 artikla
Jäsenvaltioiden nimetyt kansalliset viranomaiset
Kukin jäsenvaltio nimeää yhden tai useamman viranomaisen, jäljempänä ’nimetty kansallinen viranomainen’ tai ’nimetyt kansalliset viranomaiset’, suorittamaan tässä asetuksessa edellytetyt hallintotoimet, jollei se ole jo tehnyt niin ennen tämän asetuksen voimaantuloa.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisesta nimeämisestä viimeistään 17 päivänä marraskuuta 2012, jos tätä tietoa ei ole jo annettu ennen tämän asetuksen voimaantuloa, ja niiden on myös ilmoitettava komissiolle, jos ne muuttavat nimettyä kansallista viranomaista.
5 artikla
Unionin osallistuminen yleissopimukseen
1. Osallistuminen yleissopimukseen on komission ja jäsenvaltioiden yhteinen velvollisuus erityisesti teknisen avun, tiedonvaihdon, riitojenratkaisuun liittyvien kysymysten, osapuolten konferenssin alaisten elinten työhön osallistumisen sekä äänestämisen osalta.
2. Komissio toimii PIC-menettelyyn liittyvissä yleissopimuksen hallinnollisissa toiminnoissa kaikkien nimettyjen kansallisten viranomaisten puolesta yhteisenä nimettynä viranomaisena tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden nimettyjen kansallisten viranomaisten kanssa ja niitä kuullen.
Komissio vastaa erityisesti seuraavista tehtävistä:
a)
unionin vienti-ilmoitusten toimittaminen osapuolille ja muille maille 8 artiklan mukaisesti;
b)
asiaan liittyviä, PIC-ilmoitusmenettelyyn kuuluvia kemikaaleja koskevia yhteisön lopullisia sääntelytoimia koskevien ilmoitusten toimittaminen sihteeristölle 11 artiklan mukaisesti;
c)
muita PIC-ilmoitusmenettelyn ulkopuolisiin kemikaaleihin lopullisia sääntelytoimia koskevien tietojen toimittaminen 12 artiklan mukaisesti;
d)
tietojen yleinen vastaanottaminen sihteeristöltä.
Komissio toimittaa sihteeristölle myös PIC-menettelyä edellyttäviä kemikaaleja koskevat unionin tuontivastineet 13 artiklan mukaisesti.
Komissio sovittaa lisäksi yhteen unionin osallistumisen kaikkiin teknisiin kysymyksiin, jotka liittyvät seuraaviin:
a)
yleissopimus;
b)
yleissopimuksen 18 artiklan 1 kohdalla perustetun osapuolten konferenssin valmistelu,
c)
yleissopimuksen 18 artiklan 6 kohdan mukaisesti perustettu kemikaalien arviointikomitea, jäljempänä ’kemikaalien arviointikomitea’;
d)
muut osapuolten konferenssin alaiset elimet.
3. Komissio ja jäsenvaltiot tekevät tarvittavat aloitteet varmistaakseen, että unioni on asianmukaisesti edustettuna yleissopimuksen täytäntöönpanoelimissä.
6 artikla
Kemikaaliviraston tehtävät
1. Kemikaaliviraston on 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22 ja 25 artiklassa sille annettujen tehtävien lisäksi:
a)
ylläpidettävä, kehitettävä edelleen ja päivitettävä säännöllisesti vaarallisten kemikaalien vientiä ja tuontia koskevaa eurooppalaista tietokantaa, jäljempänä ’tietokanta’;
b)
saatettava tietokanta julkisesti saataville verkkosivullaan;
c)
annettava komission suostumuksella ja jäsenvaltioita kuultuaan tarvittaessa apua sekä teknisiä ja tieteellisiä ohjeita ja välineitä teollisuudelle tämän asetuksen tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi;
d)
annettava komission suostumuksella tarvittaessa apua sekä teknisiä ja tieteellisiä ohjeita ja välineitä jäsenvaltioiden nimetyille kansallisille viranomaisille tämän asetuksen tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi;
e)
kemikaalien arviointikomiteassa toimivien jäsenvaltioiden tai komission asiantuntijoiden pyynnöstä ja käytettävissä olevien resurssien puitteissa osallistuttava yleissopimuksen 7 artiklassa tarkoitettujen päätöksenteko-ohjeiden ja muiden yleissopimuksen täytäntöönpanoon liittyvien teknisten asiakirjojen laatimiseen;
f)
annettava pyynnöstä komissiolle teknisiä ja tieteellisiä tietoja ja avustettava sitä tämän asetuksen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi;
g)
annettava pyynnöstä komissiolle teknisiä ja tieteellisiä tietoja ja avustettava sitä sen toimiessa unionin yhteisenä nimettynä viranomaisena.
2. Kemikaaliviraston sihteeristö suorittaa tässä asetuksessa kemikaalivirastolle annetut tehtävät.
7 artikla
Kemikaalit, joihin sovelletaan vienti-ilmoitusmenettelyä, PIC-ilmoitusmenettelyä tai kansainvälistä PIC-menettelyä
1. Vienti-ilmoitusta edellyttävät kemikaalit, kemikaalit, jotka kuuluvat PIC-ilmoitusmenettelyyn, ja kemikaalit, joihin sovelletaan PIC-menettelyä, luetellaan liitteessä I.
2. Liitteessä I luetellut kemikaalit jaotellaan yhteen tai useampaan kolmesta kemikaaliryhmästä, jotka esitetään liitteessä I olevassa 1, 2 ja 3 osassa.
Kemikaaleihin, jotka on lueteltu liitteessä I olevassa 1 osassa, sovelletaan 8 artiklassa säädettyä vienti-ilmoitusmenettelyä, ja niistä esitetään yksityiskohtaiset tunnistetiedot sekä säänneltyä käyttötarkoitusryhmää ja/tai -alaryhmää sekä sääntelyn tyyppiä koskevat tiedot ja tapauksen mukaan lisätietoja, erityisesti tiedot mahdollisuudesta saada vapautus vienti-ilmoitusvaatimuksista.
Kemikaaleihin, jotka on lueteltu liitteessä I olevassa 2 osassa, sovelletaan 8 artiklassa säädetyn vienti-ilmoitusmenettelyn lisäksi 11 artiklassa säädettyä PIC-ilmoitusmenettelyä, ja niistä esitetään yksityiskohtaiset tunnistetiedot sekä käyttötarkoitusryhmää koskevat tiedot.
Kemikaaleihin, jotka on lueteltu liitteessä I olevassa 3 osassa, sovelletaan PIC-menettelyä, ja niistä esitetään käyttötarkoitusryhmä sekä tapauksen mukaan lisätietoja erityisesti mahdollisista vienti-ilmoitusvaatimuksista.
3. Liitteessä I olevat luettelot saatetaan yleisön saataville tietokannassa.
8 artikla
Osapuolille ja muille maille toimitettavat vienti-ilmoitukset
1. Kun kyseessä ovat aineet, jotka on lueteltu liitteessä I olevassa 1 osassa, tai seokset, jotka sisältävät tällaisia aineita sellaisena pitoisuutena, että ne on merkittävä asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti riippumatta siitä, sisältääkö seos muita aineita, sovelletaan tämän artiklan 2-8 kohtaa riippumatta kemikaalin aiotusta käyttötarkoituksesta tuojana olevan osapuolen tai muun maan alueella.
2. Kun viejän on määrä viedä 1 kohdassa tarkoitettua kemikaalia unionista osapuolena olevaan tai muuhun maahan ensimmäistä kertaa sinä päivänä tai sen päivän jälkeen, jolloin kemikaaliin on alettu soveltaa tätä asetusta, viejän on ilmoitettava sen jäsenvaltion nimetylle viranomaiselle, johon se on sijoittautunut, jäljempänä ’viejän jäsenvaltio’, tästä viimeistään 35 päivää ennen odotettua vientipäivää. Sen jälkeen viejän on ilmoitettava kunkin kalenterivuoden ensimmäinen kemikaalin vienti tälle nimetylle viranomaiselle viimeistään 35 päivää ennen vientiä. Ilmoituksissa on noudatettava liitteessä II säädettyjä tietoja koskevia vaatimuksia ja ne on asetettava komission ja jäsenvaltioiden saataville tietokannassa.
Viejän jäsenvaltion nimetyn kansallisen viranomaisen on tarkistettava, ovatko viejän antamat tiedot liitteen II mukaiset, ja jos tiedot ovat täydelliset, toimitettava ne kemikaalivirastolle viimeistään 25 päivää ennen odotettua vientipäivää.
Kemikaalivirasto toimittaa komission puolesta ilmoituksen tuojaosapuolen nimetyille viranomaisille tai muun tuojamaan toimivaltaisille viranomaisille ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne saavat ilmoituksen viimeistään 15 päivää ennen kemikaalin ensimmäistä aiottua vientiä ja sen jälkeen viimeistään 15 päivää ennen kunkin myöhemmän kalenterivuoden ensimmäistä kemikaalin vientiä.
Kemikaaliviraston on kirjattava kukin vienti-ilmoitus tietokantaan ja annettava sille yksilöllinen vientiviitenumero tietokannassa. Kemikaaliviraston on myös pidettävä yleisön ja tarvittaessa jäsenvaltioiden nimettyjen kansallisten viranomaisten saatavilla ajan tasalle saatettu luettelo kyseessä olevista kemikaaleista ja tuojaosapuolista sekä muista tuontimaista tietokannassa kunkin kalenterivuoden osalta.
3. Jollei kemikaalivirasto, sen jälkeen kun kemikaali on lisätty liitteessä I olevaan 1 osaan, saa tuojaosapuolelta tai muusta tuojamaasta vastaanottoilmoitusta ensimmäisestä vienti-ilmoituksesta 30 päivän kuluessa ilmoituksen lähettämisestä, se lähettää komission puolesta toisen ilmoituksen. Kemikaaliviraston on komission puolesta toteutettava kohtuudella edellytettäviä toimia varmistaakseen, että tuojaosapuolen nimetty kansallinen viranomainen tai muun tuojamaan asianomainen viranomainen saa tämän toisen ilmoituksen.
4. Uusi ilmoitus on tehtävä 2 kohdan mukaisesti vientitapahtumista, jotka tapahtuvat sen jälkeen, kun kyseisten aineiden markkinoille saattamista, käyttöä tai pakkausmerkintöjä koskevaa unionin lainsäädäntöä koskevat muutokset ovat tulleet voimaan tai aina, kun kyseisen seoksen koostumus muuttuu niin, että seoksen pakkausmerkintöjä on muutettu. Uuden ilmoituksen on oltava liitteessä II säädettyjen tietoja koskevien vaatimusten mukainen, ja siinä on mainittava, että kyseessä on aiemman ilmoituksen uusi toisinto.
5. Jos kemikaalin vienti liittyy hätätilanteeseen, jossa viivytykset voivat vaarantaa ihmisten terveyden tai tuottaa haittaa ympäristölle tuojaosapuolen alueella tai muussa tuojamaassa, voidaan viejän jäsenvaltion nimetyn kansallisen viranomaisen harkintansa mukaisella päätöksellä myöntää kokonainen tai osittainen vapautus 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuista velvoitteista viejän tai tuojaosapuolen tai muun tuojamaan perustellusta pyynnöstä, kun komissiota, jota kemikaalivirasto avustaa, on kuultu. Komissiota katsotaan kuullun pyyntöä koskevan päätöksen johdosta, jos komissio ei esitä kielteistä vastinetta 10 päivän kuluessa siitä, kun jäsenvaltion nimetty kansallinen viranomainen toimittanut sille pyyntöä koskevat tiedot.
6. Tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt velvollisuudet lakkaavat olemasta voimassa, tämän vaikuttamatta 19 artiklan 2 kohdassa säädettyjen vaatimusten soveltamiseen, kun kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
kemikaalista on tullut PIC-menettelyä edellyttävä kemikaali,
b)
tuojamaa on yleissopimuksen osapuoli ja on toimittanut vastineen sihteeristölle yleissopimuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoittaen, hyväksyykö se kemikaalin tuonnin vai ei, ja
c)
komissio on saanut vastineen tiedoksi sihteeristöltä ja toimittanut sen edelleen jäsenvaltioille ja kemikaalivirastolle.
Sen estämättä, mitä tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt velvoitteet eivät lakkaa olemasta voimassa, jos tuojamaa on yleissopimuksen osapuoli ja vaatii nimenomaan, että viejäosapuolet toimittavat jatkuvasti vienti-ilmoituksia, esimerkiksi tuontipäätöksensä avulla tai muulla tavoin.
Tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt velvollisuudet lakkaavat olemasta voimasta, tämän vaikuttamatta 19 artiklan 2 kohdassa säädettyjen vaatimusten noudattamiseen, kun molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:
a)
tuojaosapuolen nimetty kansallinen viranomainen tai muun tuojamaan toimivaltainen viranomainen on päättänyt olla soveltamatta vaatimusta saada ilmoitus ennen kemikaalin vientiä; ja
b)
komissio on saanut tiedon sihteeristöltä tai tuojaosapuolen nimetyltä kansalliselta viranomaiselta tai muun tuojamaan asianomaiselta viranomaiselta ja toimittanut sen edelleen jäsenvaltioille sekä kemikaalivirastolle, joka on asettanut sen saataville tietokannassa.
7. Komissio, asianomaiset jäsenvaltioiden toimivaltaiset nimetyt kansalliset viranomaiset, kemikaalivirasto ja viejät toimittavat pyynnöstä tuojaosapuolille ja muille maille saatavissa olevia lisätietoja viedyistä kemikaaleista.
8. Jäsenvaltiot voivat ottaa avoimuutta noudattaen käyttöön järjestelmiä, joissa viejät velvoitetaan maksamaan kustakin tehdystä vienti-ilmoituksesta ja kustakin nimenomaista suostumusta koskevasta pyynnöstä hallinnollinen maksu, joka vastaa tämän artiklan 2 ja 4 kohdassa ja 14 artiklan 6 ja 7 kohdassa säädetyistä menettelyistä jäsenvaltioille aiheutuvia kustannuksia.
9 artikla
Osapuolten ja muiden maiden tekemät vienti-ilmoitukset
1. Vienti-ilmoitukset, jotka kemikaalivirasto vastaanottaa osapuolten nimetyiltä kansallisilta viranomaisilta tai muiden maiden asianomaisilta viranomaisilta ja jotka koskevat sellaisen kemikaalin vientiä unioniin, jonka valmistus, käyttö, käsittely, kulutus, kuljetus tai myynti on kyseisen osapuolen tai muun maan lainsäädännön mukaan kielletty tai ankarasti säännelty, on asetettava saataville tietokannassa 15 päivän kuluessa siitä, kun kemikaalivirasto on vastaanottanut tällaisen ilmoituksen.
Kemikaalivirasto ilmoittaa komission puolesta, kun se on vastaanottanut kultakin osapuolelta tai muulta maalta kutakin kemikaalia koskevan ensimmäisen vienti-ilmoituksen.
Kemikaalivirasto toimittaa jäljennöksen saamastaan ilmoituksesta tuojajäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle 10 päivän kuluessa sen vastaanottamisesta sekä kaikki käytettävissä olevat tiedot. Muilla jäsenvaltioilla on oikeus saada pyynnöstä jäljennöksiä.
2. Jos komissio tai jäsenvaltioiden nimetyt kansalliset viranomaiset vastaanottavat vienti-ilmoituksia suoraan tai välillisesti osapuolten nimetyiltä kansallisilta viranomaisilta tai muiden maiden asianomaisilta viranomaisilta, ne toimittavat välittömästi nämä ilmoitukset sekä kaikki käytettävissä olevat tiedot kemikaalivirastolle.
10 artikla
Kemikaalien vientiä ja tuontia koskevat tiedot
1. Kunkin viejän, joka vie yhtä tai useampaa seuraavista:
a)
aineita, jotka on lueteltu liitteessä I,
b)
seoksia, jotka sisältävät tällaisia aineita sellaisena pitoisuutena, että ne on merkittävä asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti riippumatta siitä, sisältääkö seos muita aineita, tai
c)
esineitä, jotka sisältävät liitteessä I olevassa 2 tai 3 osassa luetteloituja aineita reagoimattomassa muodossa, tai jotka sisältävät seoksia, joissa näitä aineita on sellaisena pitoisuutena, että seokset on merkittävä asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti riippumatta siitä, sisältääkö esine muita aineita,
on ilmoitettava kunkin vuoden ensimmäisen vuosineljänneksen kuluessa viejän jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle kuhunkin osapuoleen tai muuhun maahan edellisenä vuonna aineena ja seoksiin tai esineisiin sisältyvänä viedyn kemikaalin määrä. Tämän tiedon yhteydessä on annettava myös kunkin sellaisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön nimet ja osoitteet, joka tuo tätä kemikaalia osapuoleen tai muuhun maahan, johon lähetyksiä toimitettiin tuona ajanjaksona. Tiedon yhteydessä on lueteltava erikseen 14 artiklan 7 kohdan nojalla toteutetut viennit.
Kunkin unioniin sijoittautuneen tuojan on annettava vastaavat tiedot unioniin tuoduista määristä.
2. Komission, jota kemikaalivirasto avustaa, tai asianomaisen jäsenvaltion nimetyn kansallisen viranomaisen pyynnöstä viejän tai tuojan on toimitettava mahdolliset kemikaaleihin liittyvät lisätiedot, jotka ovat tarpeen tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi.
3. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava kemikaalivirastolle aggregoidut tiedot liitteen III mukaisesti kultakin vuodelta. Kemikaalivirasto laatii näistä tiedoista yhteenvedon unionin tasolla ja saattaa muut kuin luottamukselliset tiedot julkisesti saataville tietokannassa.
11 artikla
Yleissopimuksen mukaisesti kielletyistä tai ankarasti säännellyistä kemikaaleista ilmoittaminen
1. Komissio ilmoittaa sihteeristölle kirjallisesti PIC-ilmoitusmenettelyyn kuuluvat kemikaalit, jotka on luetteloitu liitteessä I olevassa 2 osassa.
2. Kun uusia PIC-ilmoitusmenettelyä edellyttäviä kemikaaleja lisätään liitteessä I olevaan 2 osaan 23 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti, komissio ilmoittaa siitä sihteeristölle. PIC-ilmoitus on toimitettava mahdollisimman pian sen jälkeen, kun asiaa koskeva lopullinen unionin tason sääntelytoimi, jolla kemikaali kielletään tai jolla sitä säännellään ankarasti, on hyväksytty ja joka tapauksessa viimeistään 90 päivää sen päivän jälkeen, kun lopullista sääntelytoimea on sovellettava.
3. PIC-ilmoituksessa on annettava kaikki liitteessä IV vaaditut asian kannalta merkittävät tiedot.
4. Päättäessään ilmoitusten tärkeysjärjestyksestä komissio ottaa huomioon, onko kemikaali jo luetteloitu liitteessä I olevassa 3 osassa, missä määrin liitteessä IV asetetut tietojen toimittamista koskevat vaatimukset voidaan täyttää sekä kuinka vakavia ovat kemikaalista erityisesti kehitysmaille aiheutuvat riskit.
Jos kemikaali edellyttää PIC-ilmoitusmenettelyä, mutta tiedot eivät riitä täyttämään liitteen IV vaatimuksia, tunnettujen viejien tai tuojien on toimitettava komission pyynnöstä kaikki käytettävissään olevat asian kannalta merkittävät tiedot, mukaan luettuna muista kansallisista tai kansainvälisistä kemikaalien valvontaohjelmista saatavat tiedot, 60 päivän kuluessa pyynnön esittämisestä.
5. Komissio ilmoittaa sihteeristölle kirjallisesti 1 tai 2 kohdan mukaisesti, kun ilmoitettava lopullinen sääntelytoimi on muutettu, mahdollisimman pian uuden lopullisen sääntelytoimen hyväksymisen jälkeen ja viimeistään 60 päivää sen jälkeen, kun uutta lopullista sääntelytoimea on sovellettava.
Komissio toimittaa kaikki asian kannalta merkittävät tiedot, jotka eivät olleet saatavilla alkuperäistä 1 tai 2 kohdan mukaista ilmoitusta tehtäessä.
6. Osapuolen tai sihteeristön pyynnöstä komissio toimittaa kemikaalia tai lopullista sääntelytointa koskevia lisätietoja siltä osin kuin se on käytännössä mahdollista.
Jäsenvaltioiden ja kemikaaliviraston on pyynnöstä tarvittaessa avustettava komissiota tietojen keräämisessä.
7. Komissio toimittaa viipymättä edelleen jäsenvaltioille ja kemikaalivirastolle sihteeristöltä saamansa tiedot, jotka koskevat muissa osapuolissa kielletyiksi tai ankarasti säännellyiksi ilmoitettuja kemikaaleja.
Tarvittaessa komissio arvioi tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja kemikaaliviraston kanssa, onko tarpeen ehdottaa unionin tason toimenpiteitä sellaisten ihmisten terveydelle ja ympäristölle unionissa aiheutuvien riskien torjumiseksi, joita ei voida hyväksyä.
8. Jos jäsenvaltio toteuttaa unionin asiaa koskevan lainsäädännön mukaisia lopullisia kansallisia sääntelytoimia kemikaalin kieltämiseksi tai ankaraksi sääntelemiseksi, sen on toimitettava komissiolle asiaankuuluvat tiedot. Komissio asettaa nämä tiedot jäsenvaltioiden saataville. Jäsenvaltiot voivat neljän viikon kuluessa siitä, kun tiedot on asetettu saataville, lähettää komissiolle ja lopullisia kansallisia sääntelytoimia toteuttaneelle jäsenvaltiolle huomautuksensa mahdollisesta PIC-ilmoitusmenettelystä, mukaan lukien erityisesti asiaankuuluvat tiedot kyseistä kemikaalia koskevista kansallisista säännöksistä. Huomautusten käsittelyn jälkeen sääntelytoimia toteuttanut jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle, onko komission:
a)
tehtävä PIC-ilmoitus sihteeristölle tämän artiklan mukaisesti, tai
b)
toimitettava tiedot sihteeristölle 12 artiklan mukaisesti.
12 artikla
Tiedot, jotka on toimitettava sihteeristölle kielletyistä tai ankarasti säännellyistä kemikaaleista, jotka eivät sovellu PIC-ilmoitusmenettelyyn
Komissio toimittaa sihteeristölle asiaankuuluvia lopullisia sääntelytoimia koskevat tiedot niistä kemikaaleista, jotka on luetteloitu ainoastaan liitteessä I olevassa 1 osassa, tai tiedot, jotka se on saanut jäsenvaltiolta 11 artiklan 8 kohdan b alakohdan mukaisesti, jotta nämä tiedot voidaan tarvittaessa jakaa muille yleissopimuksen osapuolille.
13 artikla
Kemikaalien tuontiin liittyvät velvollisuudet
1. Komissio toimittaa viipymättä edelleen jäsenvaltioille ja kemikaalivirastolle sihteeristöltä saamansa päätöksenteko-ohjeet.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä kyseessä olevan kemikaalin tulevaa tuontia koskevan päätöksen unionin puolesta annettavan lopullisen tai väliaikaisen tuontivastineen muodossa. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Komissio ilmoittaa päätöksen sihteeristölle mahdollisimman pian ja viimeistään yhdeksän kuukautta sen päivän jälkeen, kun sihteeristö on lähettänyt päätöksenteko-ohjeet.
Jos kemikaaliin kohdistetaan uusia rajoituksia unionin lainsäädännön perusteella tai rajoituksia muutetaan, komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä tarkistetun tuontipäätöksen. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen. Komissio ilmoittaa tarkistetun tuontipäätöksen sihteeristölle.
2. Mikäli kemikaali on kielletty tai ankarasti säännelty yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, komissio ottaa asianomaisten jäsenvaltioiden kirjallisesta pyynnöstä tuontipäätöksessään huomioon tätä koskevan tiedon.
3. Edellä olevan 1 kohdan mukaisen tuontipäätöksen on kohdistuttava päätöksenteko-ohjeissa kyseiselle kemikaalille osoitettuun käyttötarkoitusryhmään tai -ryhmiin.
4. Ilmoittaessaan tuontipäätöksestä sihteeristölle komissio toimittaa myös selostuksen päätöksen perusteena olevasta oikeudellisesta tai hallinnollisesta toimenpiteestä.
5. Kunkin jäsenvaltion nimetyn kansallisen viranomaisen on saatettava 1 kohdan mukaisesti tehdyt tuontipäätökset niiden toimivaltaansa kuuluvien tahojen saataville, joita asia koskee, lainsäädännöllisten tai hallinnollisten määräystensä mukaisesti. Kemikaalivirasto asettaa 1 kohdan mukaiset tuontipäätökset julkisesti saataville tietokannassa.
6. Komissio arvioi tarvittaessa, tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja kemikaaliviraston kanssa, onko tarpeen ehdottaa unionin tason toimenpiteitä sellaisten ihmisten terveydelle tai ympäristölle unionissa aiheutuvien riskien torjumiseksi, joita ei voida hyväksyä, ja ottaa tässä huomioon päätöksenteko-ohjeissa olevat tiedot.
14 artikla
Kemikaalien vientiin liittyvät muut velvollisuudet kuin vienti-ilmoitukset
1. Komissio toimittaa viipymättä edelleen jäsenvaltioille, kemikaalivirastolle ja Euroopan teollisuusjärjestöille sihteeristöltä joko kiertokirjeinä tai muuten saamansa tiedot, jotka koskevat PIC-menettelyssä olevia kemikaaleja, sekä tuojaosapuolten päätökset, jotka koskevat näihin kemikaaleihin sovellettavia tuontiehtoja. Komissio toimittaa myös viipymättä edelleen jäsenvaltioille ja kemikaalivirastolle tiedot tapauksista, joissa vastinetta ei ole toimitettu yleissopimuksen 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kemikaalivirasto antaa kullekin tuontipäätökselle yksilöllisen viitenumeron ja pitää kaikki tällaisia päätöksiä koskevat tiedot julkisesti saatavilla tietokannassa sekä antaa nämä tiedot pyynnöstä kenelle hyvänsä.
2. Komissio osoittaa kullekin liitteessä I luetteloidulle kemikaalille luokituksen Euroopan unionin yhdistetyssä nimikkeistössä. Näitä luokituksia tarkistetaan tarvittaessa niiden muutosten mukaisesti, joita kyseisten kemikaalien osalta tehdään Maailman tullijärjestön harmonisoidun järjestelmän nimikkeistöön tai Euroopan unionin yhdistettyyn nimikkeistöön.
3. Kunkin jäsenvaltion on annettava komission 1 artiklan mukaisesti toimittamat tiedot ja päätökset tiedoksi lainkäyttövaltaansa kuuluville tahoille, joita asia koskee.
4. Viejien on noudatettava kussakin tuontivastineessa ilmoitettuja päätöksiä viimeistään kuusi kuukautta sen päivän jälkeen, jona sihteeristö ilmoittaa ensimmäisen kerran komissiolle tällaisista päätöksistä 1 kohdan mukaisesti.
5. Komissio, jota kemikaalivirasto avustaa, ja jäsenvaltiot neuvovat ja avustavat tuojaosapuolia pyynnöstä ja tarpeen mukaan, jotta ne saavat lisätietoja, joita ne tarvitsevat laatiessaan tietyn kemikaalin tuontia koskevan vastineen sihteeristölle.
6. Aineita, jotka on luetteloitu liitteessä I olevassa 2 tai 3 osassa, tai seoksia, jotka sisältävät kyseisiä aineita sellaisena pitoisuutena, että ne on merkittävä asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti riippumatta siitä, sisältääkö seos muita aineita, ei saa viedä, olipa kemikaalin aiottu käyttötarkoitus tuojaosapuolessa mikä tahansa, paitsi jos jompikumpi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
viejä on hakenut ja saanut nimenomaisen suostumuksen tuontiin viejän jäsenvaltion nimetyn kansallisen viranomaisen välityksellä, jonka tämä on antanut kuultuaan komissiota, jota kemikaalivirasto avustaa, ja tuojaosapuolen nimettyä kansallista viranomaista tai muun tuojamaan asiasta asianomaista viranomaista;
b)
kun on kyse liitteessä I olevassa 3 osassa luetellusta kemikaalista, viimeisimmässä kiertokirjeessä, jonka sihteeristö on julkaissut 1 kohdan mukaisesti, osoitetaan, että tuojaosapuoli on antanut tuonnille suostumuksen.
Kun on kyse liitteessä I olevassa 2 osassa luetelluista kemikaaleista, joita viedään OECD-maihin, viejän jäsenvaltion nimetty kansallinen viranomainen voi viejän pyynnöstä, komissiota kuultuaan ja tapauskohtaisesti päättää, että nimenomaista suostumusta ei vaadita, jos kemikaalia varten on kyseiseen OECD-maahan tapahtuvaan tuonnin ajankohtana saatu lupa taikka se on rekisteröity tai sallittu tuossa OECD-maassa.
Jos nimenomaista suostumusta on haettu ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti ja kemikaalivirasto ei ole saanut vastinetta pyyntöön 30 päivän kuluessa, kemikaalivirasto lähettää komission puolesta muistutuksen, jollei komissio tai viejän jäsenvaltion nimetty kansallinen viranomainen ole saanut vastinetta ja toimittanut sitä edelleen virastolle. Jos vastinetta ei vieläkään saada 30 seuraavan päivän kuluessa, kemikaalivirasto voi tarpeen mukaan lähettää lisämuistutuksia.
7. Kun on kyse liitteessä I olevassa 2 osassa ja 3 osassa luetelluista kemikaaleista, viejän jäsenvaltion nimetty kansallinen viranomainen voi komissiota, jota kemikaalivirasto avustaa, kuultuaan, tapauskohtaisesti ja jollei toisesta alakohdasta muuta johdu, päättää, että vienti voidaan toteuttaa, jos mistään virallisista lähteistä ei ole saatu näyttöä siitä, että tuojaosapuoli tai muu maa olisi toteuttanut lopullisen sääntelytoimen, jonka tarkoitus on kieltää kemikaali tai säännellä sitä ankarasti, ja jos kaikkien kohtuullisten ponnistelujen jälkeen nimenomaista suostumusta koskevaan pyyntöön ei ole saatu vastinetta 6 kohdan a alakohdan mukaisesti 60 päivän kuluessa ja jos jokin seuraavista ehdoista täyttyy:
a)
tuojaosapuolen tai muun tuojamaan virallisista lähteistä on saatu näyttöä siitä, että kemikaalia varten on saatu lupa tai että se on rekisteröity tai sallittu, tai
b)
vienti-ilmoituksessa esitetty ja kemikaalin osapuoleen tai muuhun maahan tuovan luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön kirjallisesti vahvistama käyttötarkoitus ei ole käyttötarkoitusryhmässä, johon kuuluvaksi kemikaali on luetteloitu liitteessä I olevassa 2 ja 3 osassa, ja virallisista lähteistä on saatu näyttöä siitä, että kemikaalia on viiden edellisen vuoden aikana käytetty tuojaosapuolessa tai muussa maassa tai sitä on tuotu niihin.
Kun on kyse liitteessä I olevassa 3 osassa luetteloiduista kemikaaleista, b alakohdan täyttymiseen perustuvaa vientiä ei voida toteuttaa, jos kemikaali on luokiteltu asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti syöpää aiheuttavaksi kategoriaan 1A tai 1B kuuluvaksi aineeksi tai perimää vaurioittavaksi kategoriaan 1A tai 1B kuuluvaksi aineeksi tai lisääntymiselle vaaralliseksi kategoriaan 1A tai 1B kuuluvaksi aineeksi tai jos kemikaali on asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteessä XIII olevien perusteiden mukaisesti hitaasti hajoava, biokertyvä ja myrkyllinen tai erittäin hitaasti hajoava ja erittäin voimakkaasti biokertyvä aine.
Päätettäessä liitteessä I olevassa 3 osassa luetteloitujen kemikaalien viennistä, viejän jäsenvaltion nimetyn kansallisen viranomaisen on komissiota, jota kemikaalivirasto avustaa, kuultuaan arvioitava, miten kemikaalin käyttö tuojaosapuolessa tai muussa tuojamaassa saattaa vaikuttaa ihmisten terveyteen tai ympäristöön, ja toimitettava asiaankuuluvat asiakirjat kemikaalivirastolle asetettavaksi saataville tietokannassa.
8. Komissio tarkastaa kunkin 6 kohdan a alakohdan mukaisesti saadun nimenomaisen suostumuksen voimassaolon tai 7 kohdan mukaisesti tehdyn päätöksen toteuttaa vienti ilman nimenomaista suostumusta aika ajoin kyseisiä jäsenvaltioita kuullen seuraavasti:
a)
kutakin 6 kohdan a alakohdan mukaisesti saatua nimenomaista suostumusta varten vaaditaan uusi nimenomainen suostumus suostumuksen antamista seuraavan kolmannen kalenterivuoden loppuun mennessä, jos suostumuksen ehdoissa ei muuta edellytetä;
b)
jos pyyntöön ei tällä välin ole saatu vastinetta, kukin 7 kohdan mukaisesti tehty päätös toteuttaa vienti ilman nimenomaista suostumusta on voimassa enintään 12 kuukauden ajan, jonka päätyttyä vaaditaan nimenomainen suostumus.
Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa vientiä voidaan kuitenkin jatkaa asianomaisen määräajan jälkeen vielä 12 kuukaudella, kunnes on saatu vastine uuteen nimenomaista suostumusta koskevaan pyyntöön.
9. Kemikaalivirasto rekisteröi tietokantaansa kaikki nimenomaista suostumusta koskevat pyynnöt, niihin saadut vastineet sekä päätökset toteuttaa vienti ilman nimenomaista lupaa, 7 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut asiakirjat mukaan lukien. Kullekin nimenomaiselle suostumukselle tai päätökselle toteuttaa vienti ilman nimenomaista suostumusta annetaan viitenumero, ja suostumukset ja poikkeukset luetteloidaan niihin liittyviä ehtoja koskevien tietojen, kuten voimassaoloaikojen, kanssa. Tiedot, jotka eivät ole luottamuksellisia, asetetaan julkisesti saataville tietokannassa.
10. Mitään kemikaalia ei saa viedä myöhemmin kuin 6 kuukautta ennen sen viimeistä käyttöpäivää, jos se on määrätty tai se voidaan johtaa valmistuspäivästä, paitsi jos tämä ei ole mahdollista kemikaalin luontaisten ominaisuuksien vuoksi. Erityisesti kun kyseessä ovat torjunta-aineet, viejien on varmistettava, että pakkaukset ja niiden koot on suunniteltu siten, että vaara vanhentuneiden varastojen muodostumiseen on mahdollisimman pieni.
11. Viejien on torjunta-aineita viedessään varmistettava, että niiden pakkausmerkinnöissä on erityisiä tietoja varastointiolosuhteista ja varastojen stabiilisuudesta tuojaosapuolen tai muun tuojamaan ilmasto-oloissa. Lisäksi viejien on varmistettava, että viedyt torjunta-aineet täyttävät unionin lainsäädännössä säädetyt puhtausvaatimukset.
15 artikla
Tiettyjen kemikaalien ja esineiden vienti
1. Esineisiin sovelletaan 8 artiklassa säädettyä vienti-ilmoitusmenettelyä jos ne sisältävät jotain seuraavista:
a)
liitteessä I olevassa 2 tai 3 osassa lueteltuja aineita reagoimattomassa muodossa;
b)
seoksia, jotka sisältävät tällaisia aineita sellaisena pitoisuutena, että ne on merkittävä asetuksen (EY) N:o 1272/2008 mukaisesti riippumatta siitä, sisältääkö seos muita aineita.
2. Liitteessä V lueteltuja kemikaaleja ja esineitä, joiden käyttö on kielletty unionissa ihmisten terveyden tai ympäristön suojelemiseksi, ei saa viedä.
16 artikla
Kauttakulkua koskevat tiedot
1. Liitteessä VI luetellaan ne yleissopimuksen osapuolet, jotka vaativat tietoja PIC-menettelyä edellyttävien kemikaalien kauttakulusta, ja mainitaan, mitä tietoja kukin yleissopimuksen osapuoli on pyytänyt sihteeristön välityksellä.
2. Kun liitteessä I olevassa 3 osassa lueteltua kemikaalia kuljetetaan liitteessä VI mainitun yleissopimuksen osapuolen alueen kautta, viejän on ilmoitettava mahdollisuuksien mukaan viejän jäsenvaltion nimetylle kansalliselle viranomaiselle liitteessä VI mainitun yleissopimuksen osapuolen vaatimat tiedot viimeistään 30 päivää ennen ensimmäistä kauttakulkutapahtumaa ja viimeistään kahdeksan päivää ennen kutakin myöhempää kauttakulkutapahtumaa.
3. Viejän jäsenvaltion nimetyn kansallisen viranomaisen on toimitettava edelleen komissiolle viejältä 2 kohdan mukaisesti saamansa tiedot sekä mahdolliset muut saatavilla olevat tiedot ja toimitettava näistä tiedoista jäljennös kemikaalivirastolle.
4. Komissio toimittaa edelleen 3 kohdan mukaisesti saamansa tiedot sekä mahdolliset muut saatavilla olevat tiedot niitä pyytäneille yleissopimuksen osapuolten nimetyille kansallisille viranomaisille viimeistään 15 päivää ennen ensimmäistä kauttakulkutapahtumaa ja ennen kutakin myöhempää kauttakulkutapahtumaa.
17 artikla
Kemikaalien vientiasiakirjoissa ilmoitettavat tiedot
1. Vientiin tarkoitettuihin kemikaaleihin on sovellettava asetuksen (EY) N:o 1107/2009, direktiivissä 98/8/EY ja asetuksessa (EY) N:o 1272/2008 tai minkä tahansa muun asiaa koskevan unionin erityissäädöksessä tai sen nojalla annettuja pakkauksia ja niiden merkintöjä koskevia säännöksiä.
Ensimmäistä alakohtaa sovelletaan, jolleivät sen säännökset ole ristiriidassa tuojaosapuolten tai muiden maiden mahdollisten erityisvaatimusten kanssa.
2. Merkinnöissä on mainittava tarvittaessa 1 kohdassa tarkoitettujen tai liitteessä I lueteltujen kemikaalien viimeinen käyttöpäivä ja valmistuspäivä, ja tarvittaessa viimeiset käyttöpäivät on annettava erikseen eri ilmastovyöhykkeille.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kemikaalilähetysten mukaan on viennin yhteydessä liitettävä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 mukaiset käyttöturvallisuustiedotteet. Viejän on lähetettävä tällainen käyttöturvallisuustiedote kullekin kemikaalia osapuoleen tai muuhun maahan tuovalle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle.
4. Pakkausmerkinnässä ja käyttöturvallisuustiedotteessa olevat tiedot on mahdollisuuksien mukaan annettava määrämaan tai tarkoitetun käyttöalueen virallisilla kielillä tai yhdellä tai useammalla sen tärkeimmistä kielistä.
18 artikla
Jäsenvaltioiden tuontia ja vientiä valvovien viranomaisten velvollisuudet
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä tulliviranomaisia tai muita viranomaisia vastaamaan liitteessä I lueteltujen kemikaalien tuonnin ja viennin valvonnasta, jollei se ole tehnyt niin jo ennen tämän asetuksen voimaantuloa.
Komissio, jota kemikaalivirasto avustaa, ja jäsenvaltiot kohdentavat ja sovittavat yhteen toimiaan valvoessaan, että viejät noudattavat tätä asetusta.
2. Asetuksella (EY) N:o 1907/2006 perustettua täytäntöönpanon valvontaa koskevien tietojen vaihtamista koskevaa foorumia käytetään sovittamaan yhteen tämän asetuksen noudattamisen valvonnasta vastaavien jäsenvaltioiden viranomaisten verkostoa.
3. Kunkin jäsenvaltion on annettava 22 artiklan 1 kohdan mukaisissa menettelyjen toimintaa koskevissa määräajoin antamissaan kertomuksissa yksityiskohtaisia tietoja viranomaistensa tältä osin toteuttamista toimista.
19 artikla
Viejien muut velvollisuudet
1. Edellä 8 artiklan 2 ja 4 kohdassa säädettyjen velvollisuuksien soveltamisalaan kuuluvien kemikaalien viejien on merkittävä asetuksen (ETY) N:o 2913/92 161 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun vienti-ilmoitukseensa (hallinnollisen yhtenäisasiakirjan kenttään 44 tai sähköisen tulli-ilmoituksen vastaavaan kohtaan) sovellettavat yksilölliset viitenumerot.
2. Edellä 8 artiklan 2 ja 4 kohdassa säädettyjen velvoitteiden soveltamisesta saman artiklan 5 nojalla vapautettujen kemikaalien tai sellaisten kemikaalien, joiden osalta nämä velvoitteet ovat lakanneet 8 artiklan 6 kohdan nojalla, viejien on hankittava erityinen viitenumero käyttäen tietokantaa ja merkittävä tämä viitenumero vienti-ilmoitukseensa.
3. Kemikaaliviraston niin pyytäessä viejien on käytettävä tietokantaa tämän asetuksen mukaisten velvoitteittensa täyttämisen edellyttämien tietojen antamisessa.
20 artikla
Tietojen vaihto
1. Komissio, jota kemikaalivirasto avustaa, ja jäsenvaltiot helpottavat tarvittaessa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvia kemikaaleja koskevien tieteellisten, teknisten, taloudellisten ja oikeudellisten tietojen toimittamista, mukaan luettuina toksikologiaa, ekotoksikologiaa ja käyttöturvallisuutta koskevat tiedot.
Komissio varmistaa tarpeen mukaan jäsenvaltioiden ja kemikaaliviraston tuella ja tapauksen mukaan, että
a)
yleissopimuksen tavoitteiden kannalta merkittäviä sääntelytoimia koskevat tiedot toimitetaan yleisesti saataville;
b)
tiedot yhtä tai useampaa kemikaalin käyttötarkoitusta merkittävästi rajoittavista toimenpiteistä toimitetaan osapuolille ja muille maille suoraan tai sihteeristön kautta.
2. Komissio, jäsenvaltiot ja kemikaalivirasto suojelevat osapuolelta tai joltakin muulta maalta saatuja luottamuksellisia tietoja molemminpuolisen sopimuksen mukaisesti.
3. Tämän asetuksen mukaisessa tietojen välittämisessä ei pidetä luottamuksellisina ainakaan seuraavia tietoja, tämän kuitenkaan rajoittamatta ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (21) soveltamista:
a)
liitteissä II ja IV määritetyt tiedot;
b)
17 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut käyttöturvallisuustiedotteissa annetut tiedot;
c)
kemikaalin viimeinen käyttöpäivä;
d)
kemikaalin valmistuspäivä;
e)
tiedot varotoimista, mukaan lukien vaaraluokitus, riskin luonne sekä asiaa koskevat turvallisuusohjeet;
f)
tiivistelmä toksikologisten ja ekotoksikologisten testien tuloksista;
g)
tiedot, jotka koskevat pakkauksen käsittelyä kemikaalien poistamisen jälkeen.
4. Kemikaalivirasto laatii joka toinen vuosi yhteenvedon lähetetyistä tiedoista.
21 artikla
Tekninen apu
Komissio, jäsenvaltioiden nimetyt kansalliset viranomaiset ja kemikaalivirasto tekevät, erityisesti kehitysmaiden ja siirtymätalouden maiden tarpeet huomioon ottaen, yhteistyötä teknisen avun, muun muassa koulutuksen, tarjoamiseksi, jotta nämä maat voivat kehittää infrastruktuureja, valmiuksia ja asiantuntemusta, joita tarvitaan kemikaalien asianmukaiseen hallinnointiin koko niiden elinkaaren ajan.
Erityisesti ja yleissopimuksen täytäntöönpanon mahdollistamiseksi näissä maissa niille tarjotaan teknistä apua toimittamalla kemikaaleja koskevaa teknistä tietoa, edistämällä asiantuntijavaihtoa, tukemalla nimettyjen kansallisten viranomaisten perustamista tai ylläpitoa ja tarjoamalla teknistä asiantuntemusta vaarallisten torjunta-ainevalmisteiden tunnistamiseksi ja sihteeristölle tehtävien ilmoitusten valmistelemiseksi.
Komissio ja jäsenvaltiot osallistuvat aktiivisesti kemikaalihallinnon valmiuksien kasvattamista koskeviin kansainvälisiin toimiin toimittamalla tietoja hankkeista, joita ne tukevat tai rahoittavat kemikaalien hallinnan parantamiseksi kehitysmaissa ja siirtymätalouden maissa. Komissio ja jäsenvaltiot harkitsevat myös kansalaisjärjestöjen tukemista.
22 artikla
Seuranta ja raportointi
1. Jäsenvaltioiden ja kemikaaliviraston on toimitettava joka kolmas vuosi komissiolle tietoja tässä asetuksessa säädettyjen menettelyjen toiminnasta, mukaan lukien tarpeen mukaan tullivalvonta, rikkomukset, seuraamukset ja korjaavat toimet. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jossa säädetään etukäteen yhteinen raportointimalli. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
2. Komissio laatii joka kolmas vuosi kertomuksen sen vastuulla olevien tässä asetuksessa säädettyjen toimintojen toimivuudesta ja sisällyttää sen yhteenvetokertomukseen, johon kootaan tiedot, jotka jäsenvaltiot ja kemikaalivirasto ovat toimittaneet 1 kohdan mukaisesti. Euroopan parlamentille ja neuvostolle toimitetaan tiivistelmä kertomuksesta, joka julkaistaan internetissä.
3. Komissio, jäsenvaltiot ja kemikaalivirasto noudattavat kohtien 1 ja 2 mukaisesti toimitettavien tietojen käsittelyssä asiaan liittyviä velvoitteita luottamuksellisten tietojen ja omistusoikeuden suojelemiseksi.
23 artikla
Liitteiden ajan tasalle saattaminen
1. Komissio tarkastelee uudelleen vähintään vuosittain liitteessä I olevaa kemikaaliluetteloa unionin lainsäädännössä ja yleissopimuksen perusteella tapahtuvan kehityksen perusteella.
2. Määriteltäessä sitä, määrätäänkö unionin tasolla annetulla lopullisella sääntelytoimella kielto vai ankara sääntely, sääntelytoimen vaikutus arvioidaan käyttötarkoitusryhmien ”torjunta-aineet” ja ”teollisuuskemikaalit” sisällä olevien alaryhmien tasolla. Jos lopullisella sääntelytoimella kielletään kemikaalin käyttö tai rajoitetaan sitä ankarasti missä tahansa käyttötarkoituksen alaryhmässä, kemikaali sisällytetään liitteessä I olevaan 1 osaan.
Määriteltäessä sitä, tarkoittaako unionin tasolla annettu lopullinen sääntelytoimi sellaista kieltoa tai ankaraa sääntelyä, jonka vuoksi kyseiseen kemikaaliin olisi sovellettava 11 artiklan mukaista PIC-ilmoitusmenettelyä, sääntelytoimen vaikutus arvioidaan käyttötarkoitusryhmien ”torjunta-aineet” ja ”teollisuuskemikaalit” tasolla. Jos lopullisella sääntelytoimella kielletään kemikaali tai sitä säännellään ankarasti missä tahansa näistä käyttötarkoituksista, kemikaali sisällytetään myös liitteessä I olevaan 2 osaan.
3. Päätös kemikaalin sisällyttämisestä liitteeseen I tai tarpeen mukaan sitä koskevan nimikekohdan muuttamisesta tehdään ilman kohtuutonta viivettä.
4. Tämän asetuksen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 26 artiklan mukaisesti seuraavista toimenpiteistä:
a)
kemikaalin sisällyttäminen tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti liitteessä I olevaan 1 tai 2 osaan unionin tasolla annetun lopullisen sääntelytoimen johdosta ja liitteeseen I tehtävät muut muutokset, myös voimassa olevien nimikekohtien muuttaminen;
b)
pysyvistä orgaanisista yhdisteistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/2004 (22) soveltamisalaan kuuluvan kemikaalin sisällyttäminen liitteessä V olevaan 1 osaan;
c)
unionin tason vientikiellon alaisen kemikaalin sisällyttäminen liitteessä V olevaan 2 osaan;
d)
muutokset liitteen V nykyisiin nimikekohtiin;
e)
muutokset liitteisiin II, III, IV ja VI.
24 artikla
Kemikaaliviraston talousarvio
1. Tämän asetuksen soveltamiseksi kemikaaliviraston tulot koostuvat:
a)
unionin yleiseen talousarvioon (pääluokka ”Komissio”) sisältyvästä unionin tuesta;
b)
jäsenvaltioiden vapaaehtoisesta rahallisesta tuesta.
2. Tämän asetuksen ja muiden asetusten mukaisista toiminnoista aiheutuvat tulot ja menot käsitellään erillään viraston talousarvion eri pääluokissa.
Edellä 1 kohdassa tarkoitetut kemikaaliviraston tulot on käytettävä tämän asetuksen mukaisten tehtävien suorittamiseen.
3. Komissio selvittää, onko asianmukaista, että kemikaalivirasto ryhtyy viiden vuoden kuluessa 1 päivästä maaliskuuta 2014 perimään maksua viejille tarjotuista palveluista, ja antaa tarvittaessa asiaa koskevan ehdotuksen.
25 artikla
Formaatit ja ohjelmistot, joita käytetään tietojen toimittamiseen kemikaalivirastolle
Kemikaaliviraston on yksilöitävä formaatit ja ohjelmistopaketit ja asetettava ne maksutta saataville verkkosivuilleen tietojen toimittamiseksi kemikaalivirastolle. Jäsenvaltioiden ja muiden tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien on käytettävä näitä formaatteja ja ohjelmistoja toimittaessaan tietoja kemikaalivirastolle tämän asetuksen nojalla.
26 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 23 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle viideksi vuodeksi 1 päivästä maaliskuuta 2014. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta sen jatkamista viimeistään kolmea kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voivat milloin tahansa peruuttaa 23 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 23 artiklan 4 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
27 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 1907/2006 133 artiklalla perustettu komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EY) N:o 182/2011 4 artiklaa.
28 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten rikkomiseen, ja toteutettava näiden säännösten soveltamisen varmistamiseksi kaikki tarvittavat toimenpiteet. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014, jos ne eivät ole tehneet niin jo ennen tämän asetuksen voimaantuloa, ja ilmoitettava sille viipymättä niihin myöhemmin mahdollisesti tehdyistä muutoksista.
29 artikla
Kemikaalien luokitusta, merkintöjä ja pakkaamista koskeva siirtymäkausi
Tässä asetuksessa olevia viittauksia asetukseen (EY) N:o 1272/2008 pidetään tarvittaessa viittauksina unionin lainsäädäntöön, jota sovelletaan viimeksi mainitun asetuksen 61 artiklan nojalla ja siinä säädetyn aikataulun mukaisesti.
30 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 689/2008 1 päivästä maaliskuuta 2014.
Viittauksia asetukseen (EY) N:o 689/2008 pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä VII olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
31 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä maaliskuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 4 päivänä heinäkuuta 2012.