РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 ноември 2010 година
за определяне на критерии и мерки за финансирането на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на CO2, както и за финансирането на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия, чрез схемата за търговия с квоти за емисии на парникови газове в Общността, въведена с Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета
(нотифицирано под номер C(2010) 7499)
(2010/670/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2003/87/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. за установяване на схема за търговия с квоти за емисии на парникови газове в рамките на Общността и за изменение на Директива 96/61/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 10а, параграф 8, трета алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
Европейският съвет от юни 2008 г. призова Комисията възможно най-скоро да предложи механизъм за насърчаване на инвестиции от държавите-членки и от частния сектор, за да се осигури изграждането и пускането в експлоатация до 2015 г. на 12 демонстрационни инсталации за улавяне и съхранение на СО2 („CCS“).
(2)
Съгласно посоченото в член 10а, параграф 8 от Директива 2003/87/ЕО, се въвежда механизъм за финансиране на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на СО2 (наричани по-нататък „демонстрационни проекти за CCS“), както и за финансиране на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия (наричани по-нататък „демонстрационни проекти за ВЕИ“). С оглед на осигуряване на добро функциониране на този механизъм, необходимо е да бъдат определени както правила, така и критерии за избора и изпълнението на тези проекти, а също и основни принципи за монетизиране на квотите и за управление на приходите.
(3)
На 7 октомври 2009 г. Комисията прие Съобщението, озаглавено „Инвестиране в разработването на нисковъглеродни енергийни технологии“ (2), в което бе изтъкната ролята на предвиденото по настоящото Решение финансиране за изпълнението на Европейския стратегически план за енергийни технологии (SET-Plan), във връзка с необходимите демонстрационни проекти.
(4)
Финансирането по настоящото решение следва да зависи от разрешаването от страна на Комисията на всяка представляваща държавна помощ компонента в общия финансов принос от публични източници, в съответствие с членове 107 и 108 от Договора, с оглед да се гарантира, че този вид финансиране е ограничено до степента, необходима за осигуряване на изпълнението и експлоатацията на съответния проект, като се отчитат потенциалните отрицателни въздействия върху конкуренцията. Във връзка с горепосоченото, държавите-членки следва да уведомяват Комисията за всяко финансиране, съдържащо държавна помощ по смисъла на член 108, параграф 3 от Договора, за да може да бъде координирана процедурата за избор на проекти по настоящото решение с оценката на държавната помощ.
(5)
Предоставяното по настоящото решение финансиране не е част от общия бюджет на Европейския съюз. Следователно, то може да бъде комбинирано с финансиране чрез други инструменти, включително структурните и кохезионните фондове, както и Европейската енергийна програма за икономическо възстановяване (ЕЕПВ). Също така, то може да бъде комбинирано и с кредитно финансиране, предоставено от Инструмента за финансиране със споделяне на риска (ИФСР), създаден от Общността и от Европейската инвестиционна банка (ЕИБ).
(6)
С цел да се избегне конкуренция между държавите-членки по отношение на размера на субсидиите, финансирането по настоящото решение следва да се фиксира на 50 % от съответните разходи, освен ако общата сума на финансирането по настоящото решение би надхвърлила лимита от 15 % от общото количество на разполагаемите квоти за емисии, съгласно определението в Директива 2003/87/ЕО, като в този случай финансирането следва да не надвишава 15 % от общото количество на разполагаемите квоти за емисии. Също така, финансирането по настоящото решение следва да представлява допълнение към значително съфинансиране от страна на съответния оператор. За да не се предоставя преференциално третиране на проекти, финансирани от ЕЕПВ, финансирането по настоящото решение следва да бъде намалявано със сума, равна на финансирането, получено от ЕЕПВ.
(7)
Изграждането на демонстрационна програма на Европейския съюз, включваща възможно най-добрите проекти, обхващащи широк спектър от технологии и имащи географски балансирано разположение по територията на държави-членки, техните изключителни икономически зони и континенталните им шелфове, не би могло да бъде постигнато в достатъчна степен, ако проектите се избират на национално равнище. По тази причина, изборът на проекти следва да бъде проведен на равнището на Европейския съюз. С оглед да се осигури съгласуваност с националните процедури за избор и финансиране на проекти, отговорността за събирането на подадени от спонсорите заявки за финансиране, както и за оценката на проектите въз основа на посочените в настоящото решение критерии за допустимост, следва да бъде поета от държавите-членки. Тъй като финансираните по настоящото решение проекти в повечето случаи ще бъдат съфинансирани от държавите-членки, би следвало държавите-членки да имат възможността да решават кои проекти желаят да подкрепят и чии заявки желаят да подадат за процедурата на избор на проекти на равнището на Съюза. Целта не е подаването на тези заявки да заменя уведомлението за държавна помощ, което следва да се направи в случаите, когато финансирането съдържа компонента, представляваща държавна помощ. Ролята на държавите-членки следва да бъде допълнително засилена - чрез провеждане на допълнителна консултация със съответните държави-членки, за да могат те да потвърдят, в случаите когато това е уместно, размера и структурата на общото публично финансиране, а също и чрез представяне на проектосписъка на избраните проекти, включително и за качеството на проектите на Комитета по изменение на климата, преди да бъдат взети решенията за предоставяне на финансиране.
(8)
В светлината на своя опит в областта на избора и финансирането на проекти, Комисията потърси начин да включи в изпълнението на настоящото решение ЕИБ. ЕИБ се съгласи, че действайки от името, от страна и за сметка на Комисията, тя би могла да изпълни някои задачи по отношение на избора на проекти, монетизирането на квоти за емисии на парникови газове и управлението на приходите. Конкретните условия за това сътрудничество, включително заплащането на ЕИБ, следва да бъдат формулирани в съответно споразумение между Комисията и ЕИБ, което подлежи на одобрение от управляващите органи на ЕИБ. Заплащането на ЕИБ за изпълнението на тези задачи следва да бъде от дохода, получен в резултат на нейното управление на приходите.
(9)
Наличните приходи от съответните 300 милиона квоти следва да бъдат предоставени на два кръга на покани за предложения, за да се даде възможност, от една страна, достигналите степен на зрелост проекти да получат финансиране още при първия кръг, а от друга страна - да бъдат коригирани при втория кръг всякакви възможни технически или географски дисбаланси. В случай на недостатъчна конкуренция в определена подкатегория от проекти при първия кръг, решенията за предоставяне на финансиране в тази подкатегория следва да бъдат отложени за втория кръг, с оглед постигане на максимално оползотворяване на финансовите средства по настоящото решение.
(10)
Финансирането по настоящото решение следва да бъде предоставяно само на проекти, използващи технологии, които са новаторски спрямо съвременното техническо равнище в ключовите направления на съответната технология. Тези технологии следва все още да не са в търговско разпространение, но да са достатъчно зрели, за да могат да бъдат демонстрирани в мащаб, предхождащ мащаба на стопанска реализация. За тях следва да съществуват разумно обосновани перспективи за успешна реализация, като се има предвид, че техническите рискове са неизбежни, а предлаганият мащаб на демонстрацията трябва да е такъв, че да не обуславя появата на значими допълнителни проблеми при по-нататъшното му увеличаване. Също така проектите следва да имат значителен потенциал за възпроизводство, и по този начин да осигуряват значителни перспективи за икономически ефективно намаляване на емисиите на CO2 - както в Съюза, така и глобално. Ето защо избираеми за финансиране следва да бъдат само проекти, които попадат в специфични категории и които съответстват на специфични изисквания, формулирани в настоящото решение.
(11)
С оглед на осигуряване на разнообразие в технологиите, в първия кръг от покани за предложения следва да бъдат финансирани 8 демонстрационни проекта за CCS (включително поне по един и не повече от три проекта във всяка проектна категория, като поне три от проектите следва да са с подаване на въглеродния диоксид в нефтено или газово находище, и поне три да са с подаване на въглеродния диоксид в солен водоносен слой), а в областта на ВЕИ - по един проект във всяка от проектните подкатегории в първия кръг от покани за предложения. Ако има достатъчно средства, би могло да се финансират повече проекти, като се поддържа балансът между демонстрационните проекти за улавяне и съхранение на СО2 (CCS) и демонстрационните проекти за възобновяеми енергийни източници (ВЕИ). Също така, с оглед осигуряване на географски баланс, във всяка държава-членка следва да бъде финансиран поне по един и не повече от три проекта. Този критерий не се отнася за проектите, които поради своя характер са предназначени да бъдат изпълнявани на територията на няколко държави-членки.
(12)
По принцип, следва да бъдат избрани тези проекти, чрез които се постига съответствие с изискванията за брой проекти във всяка категория по икономически най-ефективен начин.
(13)
С оглед да се осигури влизането в експлоатация по план на избраните проекти, както и ефективното използване на финансовите средства, следва решенията за предоставянето на финансиране да зависят от наличието на всички необходими национални разрешения, съгласно съответните изисквания на нормативната уредба на Европейския съюз, както и от вземането от страна на спонсорите на окончателни инвестиционни решения, като тези условия следва да бъдат изпълнени в рамките на определен срок след приемането на решенията за предоставяне на финансиране.
(14)
Държавите-членки следва да изплащат на проектите приходите въз основа на правно обвързващи инструменти. Както се изисква в Директива 2003/87/ЕО, изплащането следва да се прави веднъж годишно, въз основа, при демонстрационни проекти за CCS - на съхраненото количество CO2, както то е докладвано, установено чрез мониторинг и верифицирано съгласно Директива 2003/87/ЕО, или съответно при демонстрационни проекти за ВЕИ - въз основа на произведеното количество енергия. От друга страна, в случаите при които държавите-членки гарантират, че всякакво свръхфинансиране ще бъде върнато, следва да е възможно да се изплаща част от финансирането или цялото финансиране за даден проект преди неговото влизане в експлоатация. Като се има предвид особената значимост в контекста на демонстрационната програма за обмен на знания, финансирането следва да се предоставя само ако са спазени изискванията за обмен на знания.
(15)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по изменение на климата,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
С настоящото решение се създават правила и критерии за следните дейности:
1.
Избор на демонстрационни проекти със стопански характер за безопасно за околната среда улавяне и съхранение в геоложки обекти на СО2 („демонстрационни проекти за CCS“) и на демонстрационни проекти за новаторски технологии за възобновяема енергия („демонстрационни проекти за ВЕИ“), посочени в Директива 2003/87/ЕО.
2.
Монетизиране на квотите, посочени в Директива 2003/87/ЕО, за подпомагане на демонстрационни проекти за CCS и ВЕИ, както и управление на съответните приходи.
3.
Изплащане на приходите и изпълнението на демонстрационни проекти за CCS и ВЕИ.
Настоящото решение, включително разпоредбите по отношение на осребряването на квотите за емисии, не засяга другите актове за прилагане, приети съгласно Директива 2003/87/ЕО.
Член 2
Принципи
1. Броят на квотите от резерва за нови участници, посочени в член 10а, параграф 8 от Директива 2003/87/ЕО, ще възлиза на 300 милиона.
2. Изборът на демонстрационни проекти за CCS и ВЕИ, които да бъдат финансирани по настоящото решение, ще се проведе в рамките на два кръга от покани за предложения за проекти, организирани от Комисията и адресирани до държави-членки, обхващащи съответно еквивалента на 200 милиона квоти за първия кръг от покани за предложения, и еквивалента на 100 милиона квоти плюс неизползваната част от първия кръг от покани за предложения, за втория кръг от покани за предложения.
3. Освен ако това не противоречи на посоченото в член 10а, параграф 8, четвърта алинея, четвърто изречение от Директива 2003/87/ЕО, финансирането по настоящото решение представлява 50 % от съответните разходи. Ако общото поискано публично финансиране е по-малко от 50 % от съответните проектни разходи, по настоящото решение се предоставя цялото поискано публично финансиране.
Когато обаче финансирането по настоящото решение е комбинирано с финансиране от Европейската енергийна програма за икономическо възстановяване (ЕЕПВ), финансирането по настоящото решение се намалява със сумата на финансирането, получено от ЕЕПВ.
Член 3
Съответни разходи
1. За целите на член 2, параграф 3 се прилагат правилата, посочени в параграфи от 2 до 5 от настоящия член.
2. Съответните разходи за демонстрационните проекти за CCS представляват тези инвестиционни разходи, които проектът включва поради прилагането на CCS, с приспадане на нетната настояща стойност по възможно най-добра прогнозна оценка на разликата между експлоатационните приходи и разходи, дължащи се на прилагането на CCS през първите 10 години на експлоатация.
3. Съответните разходи за демонстрационните проекти за ВЕИ представляват тези допълнителни инвестиционни разходи, които проектът включва в резултат от прилагането на новаторска технология за възобновяема енергия, с приспадане на нетната настояща стойност по възможно най-добра прогнозна оценка на отклонението на разликата между експлоатационните приходи и разходи през първите 5 години на експлоатация, спрямо разликата между приходите и разходите при конвенционално производство със същия капацитет за реално енергопроизводство.
4. Инвестиционните разходи, посочени в параграфи 2 и 3, включват разходите за инвестиции в земя, инсталации и съоръжения.
Също така, инвестиционни разходи могат да включват инвестиции в трансфер на технологии и лицензии за използване на ноу-хау (наричани по-нататък „нематериални активи“), когато са изпълнени следните условия:
а)
нематериалният актив може да се счита за подлежащ на амортизация актив;
б)
нематериалният актив е закупен при пазарни условия, на възможно най-ниска цена;
в)
нематериалният актив остава в организацията на получателя на финансирането през период от поне пет години.
Ако нематериалният актив бъде продаден преди изтичането на посочения в буква в) петгодишен период, приходът от продажбата следва да бъде изваден от съответните разходи.
5. Нетните експлоатационни разходи и приходи, посочени в параграфи 2 и 3, се основават на възможно най-добра прогнозна оценка на поеманите от проекта експлоатационни разходи и да отчитат всички допълнителни приходи, дължащи се на схеми за подпомагане, дори и ако те не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора, а също и избегнатите разходи и съществуващите данъчни насърчителни мерки.
Член 4
Роля на ЕИБ
Европейската инвестиционна банка (ЕИБ) изпълнява своите задачи по настоящото решение по искане, от името и за сметка на Комисията. Комисията носи отговорност по отношение на трети страни.
За изпълнението на тези задачи на ЕИБ се заплаща от дохода, получен в резултат на нейното управление на приходите.
Комисията и ЕИБ сключват споразумение, съдържащо конкретните условия, при които ЕИБ изпълнява своите задачи.
Член 5
Процедура за избор на проекти
1. Поканите за предложения за проекти са публикувани в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Държавите-членки събират заявките за финансиране на проекти, планирани да бъдат изпълнявани на тяхна територия.
В случаите, обаче, когато даден проект се планира да бъде изпълняван на територията на няколко държави-членки (наричан по-нататък „трансграничен проект“), получилата заявката за финансиране държава-членка информира за това другите съответни държави-членки и сътрудничи с другите държави-членки, с оглед на постигането на общо решение относно подаването на предложението за проект от тази държава-членка.
3. Държавите-членки преценяват дали даден проект отговаря на условията за допустимост, посочени в член 6. Ако случаят е такъви ако държавата-членка поддържа проекта, тя подава предложението в ЕИБ и информира за това Комисията.
При подаването на предложения за финансиране, съответната държава-членка предоставя за всеки проект следната информация:
а)
съответните разходи, в евро, посочени в член 2, параграф 3;
б)
общо поисканото публично финансиране, в евро, което представлява съответните разходи минус приноса на оператора за покриването на тези разходи;
в)
най-добрата възможна оценка на нетната настояща стойност на допълнителните приходи, дължащи се на схеми за подпомагане и изчислени съгласно посоченото в член 3, параграф 5;
г)
за демонстрационните проекти за CCS - общото прогнозно количество CO2, разположено в геоложки обекти през първите десет години на експлоатация; за демонстрационните проекти за ВЕИ - общото прогнозно количество енергия, произведено през първите пет години на експлоатация.
Също така, държавите-членки уведомяват Комисията за всяко финансиране на дадения проект, съдържащо държавна помощ по смисъла на член 108, параграф 3 от Договора, за да може да бъде координирана процедурата за избор на проекти по настоящото решение с оценката на държавната помощ.
4. Въз основа на подадените предложения съгласно параграф 3 от настоящия член, ЕИБ извършва оценка на финансовата и техническа жизнеспособност (на финансовата и техническата целесъобразност) на проектите, съгласно член 7.
В случаите когато съответната оценка доведе до положително заключение, ЕИБ дава препоръки до Комисията, съгласно член 8, за решения за предоставяне на финансиране.
5. Въз основа на посочените в параграф 4 препоръки, след като бъде проведена допълнителна консултация със съответните държавите-членки, за да могат те да потвърдят, в случаите когато това е уместно, размера и структурата на общото публично финансиране, и след получаването на становище от Комитета по изменение на климата - в съответствие с член 3 от Решение 1999/468/ЕО на Съвета (3), Комисията взема решения за предоставяне на финансиране, адресирани към съответните държави-членки, в които се посочва предоставеното финансиране за съответните проекти в евро.
Член 6
Критерии за допустимост
1. Даден проект е допустим за предоставяне на финансиране, когато са изпълнени следните критерии:
а)
проектът трябва да попада в една от категориите, посочени в приложение I, част А;
б)
проектът трябва да съответства на изискванията, посочени в приложение I, част Б;
в)
проектите, изброени в приложение I, част А, точка II, трябва да са новаторски по своя характер. Съществуващите и доказани технологии не са избираеми.
2. Ако дадена държава-членка няма възможност да подаде в ЕИБ в съответствие с член 5, параграф 3 такива предложения за проекти, попадащи в посочените в приложение I, част А, точка II подкатегории, които да отговарят на съответните прагови стойности за съответните подкатегории, тази държава-членка може да подаде и предложения за проекти с характеристики под праговите стойности и тези проекти, чрез дерогация от изискванията в параграф 1, се считат за избираеми.
Член 7
Финансова и техническа целесъобразност на проектите
ЕИБ прави оценка на целесъобразността на всеки предложен проект съгласно спецификациите, изброени в поканите за предложения за проекти, посочени в член 5, параграф 1, като оценката обхваща най-малко следните аспекти:
1.
технически обхват;
2.
разходи;
3.
финансиране;
4.
изпълнение;
5.
експлоатация;
6.
въздействие върху околната среда;
7.
процедури за възлагане на поръчки.
Член 8
Избор на проекти
1. Финансирани са осем проекта, отговарящи на характеристиките в приложение I, част А, точка I и по един проект от всяка проектна подкатегория, посочена в приложение I, част А, точка II.
Ако финансовите ресурси позволяват, обаче, могат да бъдат финансирани и допълнителни проекти, като се поддържа балансът между демонстрационни проекти за CCS и за ВЕИ.
В случай че в дадена подкатегория са подадени не повече от две предложения, Комисията прави оценка на възможните последици от ограничения брой предложения за конкуренцията при избора на проекти по настоящото решение и може, когато е уместно, да реши да отложи за втория кръг вземането на решения за предоставяне на финансиране за съответната подкатегория.
2. Проектите са класирани по реда на увеличаване на разходите за единица резултат. Демонстрационните проекти за CCS са класирани в обща група. Демонстрационните проекти за ВЕИ са класирани поотделно във всяка от подкатегориите, посочени в приложение I, част А, точка II.
За целите на първата алинея разхода за единица резултат се изчислява като се раздели сборът на паричните суми, дефинирани в член 5, параграф 3, букви б) и в), на резултата от проекта. Резултатът от проекта представлява, в случая на демонстрационните проекти за CCS, общото прогнозно количество CO2, което ще бъде съхранено през първите десет години от експлоатацията, а съответно в случая на демонстрационните проекти за ВЕИ - общото прогнозно количество енергия, което ще бъде произведено през първите пет години от експлоатацията.
Когато съответните държави-членки потвърдят, съгласно посоченото в член 5, параграф 5, че има достатъчно публично финансиране за демонстрационни проекти за CCS, класираните най-напред проекти са избрани по реда на тяхното класиране, при условие че са спазени следните критерии:
а)
от всяка проектна категория трябва да има избран поне по един и не повече от три проекта;
б)
поне три от избраните проекти трябва да са с подаване на въглеродния диоксид в нефтено или газово находище (hydrocarbon reservoir storage); и
в)
поне три от избраните проекти трябва да са с подаване на въглеродния диоксид в солен водоносен слой (saline aquifer storage).
Когато тези критерии не са спазени, разглежданият за избор проект не бива избран и се преминава към разглеждане на възможността за избор на следващия проект в класацията. Този процес продължава, докато бъдат избрани осем проекта;
Когато съответните държави-членки потвърдят, съгласно посоченото в член 5, параграф 5, че има достатъчно публично финансиране за демонстрационни проекти за ВЕИ,от всяка подкатегория ще бъде избран класираният на първо място проект. Ако при който и да е от кръговете с покана за предложения за проекти се получи така, че за една или повече подкатегории няма избираеми и финансово и технически жизнеспособни проекти, ще бъдат финансирани съответен брой проекти в други подкатегории от същата категория. Подробна информация по този въпрос се посочва в поканите за предложения за проекти, които ще бъдат обявени съгласно член 5, параграф 1.
Избраните демонстрационни проекти за CCS образуват заедно „групата проекти за CCS“, а съответно избраните демонстрационни проекти за ВЕИ - съответно „групата проекти за ВЕИ“.
3. Чрез дерогация от параграф 1, в случай че общото поискано финансиране по настоящото решение надхвърли разполагаемите средства, броят на избраните проекти се намалява, така че исканото финансиране да бъде намалено в еднаква пропорция по отношение на всяка от групите, посочени в третата и петата алинеи от параграф 2.
От всяка от групите отпада първо този проект, който има най-висок специфичен разход за единица резултат, като следващият отпадащ проект е този, който е с най-висок разход за единица резултат в останалите категории. Процедурата се повтаря докато исканото финансиране влезе в рамките на разполагаемите средства.
4. При условие че са налице съответни предложения за проекти, подадени в ЕИБ съгласно член 5, параграф 3, и препоръчани от ЕИБ за вземането на решения за финансиране от страна на Комисията съгласно член 5, параграф 4, във всяка държава-членка членка се финансира поне по един проект и не повече от три проекта.
Първата алинея обаче не се отнася за трансграничните проекти.
Член 9
Решения за предоставяне на финансиране
Решенията за предоставяне на финансиране се вземат под условие на наличието на всички необходими национални разрешения, съгласно съответните изисквания на законите на Съюза, наличие на одобрение от Комисията на всякаква държавна помощ, предоставена на съответния проект, както и вземането от страна на спонсорите на окончателни инвестиционни решения, в срок от 24 месеца след вземането на решения за предоставяне на финансиране.
По отношение на демонстрационните проекти за CCS със съхранение в солени водоносни слоеве, решенията за предоставяне на финансиране се вземат под условие на наличието на всички необходими национални разрешения, съгласно съответните изисквания на законите на Съюза, наличие на одобрение от Комисията на всякаква държавна помощ, предоставена на съответния проект, както и вземането от страна на спонсорите на окончателни инвестиционни решения,съответно в срок от 36 месеца след вземането на решението за предоставяне на финансиране.
Ако условията, посочени в първата или втората алинеи не бъдат изпълнени, решенията за предоставяне на финансиране губят своята правна сила.
Член 10
Монетизиране на квоти и управление на приходи
1. За целите на монетизиране на квоти и управление на приходите Комисията действа от името на държавите-членки.
2. Държавите-членки и Комисията осигуряват за това 300-те милиона квоти, посочени в член 2, параграф 1, да бъдат прехвърлени на ЕИБ за монетизиране и управление на приходите.
3. ЕИБ продава квотите за първия кръг от покани за предложения преди решенията за предоставяне на финансиране за всеки от кръговете, посочени в член 5, параграф 1, да са взети от Комисията.
ЕИБ управлява приходите и ги прехвърля на държавите-членки, в съответствие с изискванията за изплащане съгласно член 11.
Член 11
Изплащане на приходи и използване на неизплатени приходи
1. Държавите-членки изплащат приходите на проектните спонсори въз основа на правно обвързващи инструменти, в които е определено най-малко следното:
а)
кой е проектът и колко е предоставеното финансиране в евро;
б)
датата на пускане в експлоатация;
в)
изискванията за обмен на знания съгласно член 12;
г)
изискванията относно изплащането на приходите, съгласно посоченото в параграфи от 2 до 6 на настоящия член;
д)
изискванията за докладване съгласно член 13;
е)
информацията относно условията за приложимост на решението за финансиране, посочени в член 9.
За първия кръг от покани за предложения, посочени в член 5, параграф 1, датата на пускане в експлоатация, посочена в първата алинея, буква б) от настоящия параграф, е не по-късно от 31 декември 2015 г., освен когато съответното решение за предоставяне на финансиране е прието след 31 декември 2011 г., в който случай датата на пускане в експлоатация е не по-късно от четири години от датата на решение за предоставяне на финансиране.
2. Изплащането се прави веднъж годишно. Изплащаната сума представлява, при демонстрационните проекти за CCS, количеството съхранен през съответната година CO2, както е установено чрез мониторинг, докладвано и верифицирано съгласно членове 14 и 15 от Директива 2003/87/ЕО, умножено по размера на финансирането, а при демонстрационните проекти за ВЕИ - съответно количеството на произведената енергия, умножено по размера на финансирането.
Размерът на финансирането се изчислява чрез разделяне на предоставеното финансиране на стойността, представляваща 75 % от прогнозното общо количество CO2, съхранено през първите десет години на експлоатация при демонстрационните проекти за CCS, или съответно - на стойността, представляваща 75 % от прогнозното общо количество енергия, произведено през първите пет години на експлоатация, при демонстрационните проекти за ВЕИ.
3. Изплащането за определена година се извършва само когато са спазени изискванията за съответната година за обмен на знания.
4. Изплащането се ограничава за период от десет години след датата, посочена в параграф 1, буква б) при демонстрационните проекти за CCS, и за период от пет години след тази дата при демонстрационните проекти за ВЕИ. Общо изплатените средства не надхвърлят предоставеното финансиране, посочено в параграф 1, буква а).
5. В случаите при които съответната държава-членка гарантира, че всяко финансиране, надвишаващо финансирането, определено в параграфи от 2, 3 и 4, ще бъде върнато на ЕИБ, част или цялото финансиране за даден проект може да бъде изплатено преди съответното пускане в експлоатация на този проект, съгласно условията, определени в решението за предоставяне на финансиране.
6. Без да се засяга втората алинея от член 4, приходите, които не са изплатени на проекти, както и доходът, произтичащ от управлението на приходите, ще се използва за съфинансиране на допълнителни демонстрационни проекти по настоящото Решение до 31 декември 2015 г.
Държавите-членки превеждат обратно на ЕИБ приходите, които не са изплатени.
След 31 декември 2015 г. останалите средства се натрупват за държавите-членки. Накрая на изплащането, тези средства ще бъдат прехвърлени на държавите-членки, в съответствие с принципите, формулирани в член 10а, параграф 7 от Директива 2003/87/ЕО.
Член 12
Обмен на знания
Държавите-членки осигуряват за това всички оператори на проекти, участници в проектни консорциуми, доставчици и подизпълнители, които имат значителен приход от предоставеното публично финансиране във връзка с разработването на техния продукт или услуга, да споделят информацията относно посочените в приложение II елементи с други оператори на проекти, публични власти, изследователски институти, неправителствени организации и с обществеността, в съответствие с допълнителните спецификации, които са изброени в посочените в член 5, параграф 1 покани за предложения за проекти.
Информация се обменя на годишна основа и включва цялата информация, която е създадена и обработена през дадена година.
Член 13
Докладване от държавите-членки
По време на периодите, посочени в член 11, параграф 4, държавите-членки подават до Комисията всяка година, в срок до 31 декември от съответната година, доклади за изпълнението на проектите.
Тези доклади съдържат най-малко следната информация за всеки проект:
1.
Количеството съхранен CO2 или количеството произведена чиста енергия.
2.
Изплатените средства.
3.
Всякакви значими проблеми при изпълнението на проекта.
Член 14
Доклад от Комисията
След приключването на първия кръг от покани за предложения за проекти, Комисията докладва на Комитета по изменение на климата за изпълнението на този кръг от покани за предложения, посочвайки дали е необходимо изменение на настоящото решение с оглед осигуряване на географска и техническа балансираност при втория кръг от покани за предложения.
Член 15
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 3 ноември 2010 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 3 päivänä marraskuuta 2010,
sellaisten kaupallisten demonstrointihankkeiden, joiden tavoitteena on ympäristön kannalta turvallinen hiilidioksidin talteenotto ja geologinen varastointi, ja innovatiivisia uusiutuviin energialähteisiin liittyviä teknologioita käsittelevien demonstrointihankkeiden rahoittamista koskevista perusteista ja toimenpiteistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/87/EY perustetun yhteisön kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän yhteydessä
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 7499)
(2010/670/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) ja erityisesti sen 10 a artiklan 8 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Kesäkuussa 2008 kokoontunut Eurooppa-neuvosto kehotti komissiota esittämään mahdollisimman pian mekanismin, jolla edistetään jäsenvaltioiden ja yksityisen sektorin investointeja sen varmistamiseksi, että vuoteen 2015 mennessä rakennetaan ja otetaan käyttöön jopa 12 hiilidioksidin talteenoton ja varastoinnin demonstrointilaitosta.
(2)
Direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 8 kohdassa otetaan käyttöön mekanismi sellaisten kaupallisten demonstrointihankkeiden rahoittamiseksi, joiden tavoitteena on ympäristön kannalta turvallinen hiilidioksidin talteenotto ja geologinen varastointi, jäljempänä ”CCS-demonstrointihankkeet”, ja innovatiivisia uusiutuviin energialähteisiin liittyviä teknologioita käsittelevien demonstrointihankkeiden, jäljempänä ”RES-demonstrointihankkeet”, rahoittamiseksi. Mekanismin moitteettoman toiminnan varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa sekä kyseisten hankkeiden valintaa ja toteuttamista koskevat säännöt ja perusteet että päästöoikeuksien rahaksi muuntamista ja tulojen hallinnointia koskevat perusperiaatteet.
(3)
Komissio antoi 7 päivänä lokakuuta 2009 tiedonannon investoimisesta vähähiilisten teknologioiden kehittämiseen (2), jossa painotetaan tämän päätöksen mukaisen rahoituksen asemaa toteutettaessa Euroopan strategista energiateknologiasuunnitelmaa (SET-Plan) tarvittavien demonstrointihankkeiden osalta.
(4)
Tämän päätöksen mukaisen rahoituksen ehtona olisi oltava, että komissio on hyväksynyt julkisista varoista myönnettyyn kokonaisrahoitukseen sisältyvän valtiontuen perussopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisesti sen varmistamiseksi, että rahoitus rajoittuu hankkeen toteuttamisen ja käyttöönoton kannalta välttämättömään ottaen huomioon kilpailuun mahdollisesti kohdistuvat kielteiset vaikutukset. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi annettava perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle tieto kaikesta valtiontukea sisältävästä rahoituksesta, jotta on mahdollista yhteensovittaa tämän päätöksen mukainen valintamenettely ja valtiontuen arviointi.
(5)
Tämän päätöksen mukainen rahoitus ei ole osa Euroopan unionin yleistä talousarviota. Sen vuoksi se on mahdollista yhdistää muista välineistä, myös rakennerahastoista ja koheesiorahastosta sekä Euroopan energia-alan elvytysohjelmasta (EEPR), saatuun rahoitukseen. Se voidaan myös yhdistää unionin ja Euroopan investointipankin (EIP) perustaman riskinjakorahoitusvälineen (RSFF) lainarahoitukseen.
(6)
Jäsenvaltioiden välisen tuilla kilpailemisen välttämiseksi tämän päätöksen mukainen rahoitus olisi vahvistettava 50 prosentiksi huomioon otettavista kustannuksista, jollei tämän päätöksen mukaisen rahoituksen kokonaismäärä ylitä 15:tä prosenttia direktiivissä 2003/87/EY tarkoitetusta käytettävissä olevien päästöoikeuksien kokonaismäärästä, jolloin rahoitus olisi rajoitettava 15 prosenttiin käytettävissä olevien päästöoikeuksien kokonaismäärästä. Rahoituksen tulisi olla myös toiminnanharjoittajan merkittävää osarahoitusta täydentävää. Jotta Euroopan energia-alan elvytysohjelmasta rahoitettuja hankkeita ei asetettaisi etusijalle, elvytysohjelmasta saatu rahoitus olisi vähennettävä tämän päätöksen mukaisesta rahoituksesta.
(7)
Tavoitetta luoda EU:n demonstrointiohjelma, joka muodostuu parhaista mahdollisista eri tekniikan alojen hankkeista, joita toteutetaan maantieteellisesti tasapainoisesti jakautuneissa paikoissa jäsenvaltioiden alueella, niiden yksinomaisilla talousvyöhykkeillä ja niiden mannerjalustoilla, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa, jos hankkeet valitaan kansallisella tasolla. Sen vuoksi valinta olisi tehtävä unionin tasolla. Jotta menettely olisi yhdenmukainen kansallisten valinta- ja rahoitusmenettelyjen kanssa, jäsenvaltioiden olisi huolehdittava rahoitushakemusten keräämisestä rahoittajilta ja hankkeiden arvioinnista tässä päätöksessä säädettyjen tukikelpoisuusperusteiden mukaisesti. Koska jäsenvaltiot osallistuvat useimmissa tapauksissa tämän päätöksen mukaisesti rahoitettujen hankkeiden rahoitukseen, jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus päättää, mitä hankkeita ne haluaisivat tukea ja mitkä hakemukset ne haluaisivat toimittaa unionin valintamenettelyssä käsiteltäviksi. Näiden hakemusten toimittamisella ei ole tarkoitus korvata ilmoitusta valtiontuesta tapauksissa, joissa rahoitukseen sisältyy valtiontukea. Jäsenvaltioiden asemaa olisi vahvistettava entisestään kuulemalla asianomaisia jäsenvaltioita tarvittaessa uudelleen julkisen rahoituksen kokonaismäärän arvon ja rakenteen vahvistamiseksi ja toimittamalla ilmastonmuutoskomitealle luonnoksen valittujen hankkeiden luettelosta sisältäen myös kuvauksen hankkeiden laadusta ennen myöntämispäätösten tekemistä.
(8)
Koska EIP:llä on kokemusta hankkeiden valinnasta ja rahoituksesta, komissio haluaa, että EIP osallistuu tämän päätöksen täytäntöönpanoon. EIP on suostunut huolehtimaan tietyistä hankkeiden valintaan, päästöoikeuksien rahaksi muuttamiseen ja tulojen hallinnointiin liittyvistä tehtävistä komission pyynnöstä, sen nimissä ja sen lukuun. Yhteistyötä, myös EIP:lle maksettavaa palkkiota, koskevat erityisehdot olisi vahvistettava komission ja EIP:n välisessä sopimuksessa, joka EIP:n päätöksentekoelinten on hyväksyttävä. EIP:lle sen suorittamista tehtävistä maksettava palkkio olisi otettava tulojen hallinnoinnista saaduista tuloista.
(9)
Käytettävissä olevat tulot, jotka saadaan 300 miljoonasta päästöoikeudesta, olisi myönnettävä järjestämällä kaksi ehdotuspyyntökierrosta, jolloin pitkälle kehitetyt hankkeet voisivat saada rahoitusta jo ensimmäisellä kierroksella ja toisella kierroksella olisi mahdollisuus korjata teknistä tai maantieteellistä epätasapainoa. Jos kilpailu hankkeiden tietyn alaluokan osalta ei ole riittävää ensimmäisellä kierroksella, kyseistä alaluokkaa koskevat myöntämispäätökset olisi tehtävä vasta toisella kierroksella tämän päätöksen mukaisten varojen käytön maksimoimiseksi.
(10)
Tämän päätöksen mukainen rahoitus olisi varattava hankkeille, joissa käytetään teknologioita, jotka ovat innovatiivisia kunkin teknologian keskeisimmillä osa-aloilla käytetyn nykytekniikan tason suhteen. Nämä teknologiat eivät saisi olla vielä kaupallisesti saatavilla, mutta niiden tulisi olla riittävän pitkälle kehitettyjä demonstroitaviksi ennen kaupallista vaihetta. Niillä tulisi olla kohtuulliset mahdollisuudet johtaa onnistuneeseen demonstrointiin ottaen huomioon, että teknologiaan liittyy vääjäämättä riskejä, ja demonstroinnin ehdotetun laajuuden pitäisi olla sellainen, että käytön laajentamisesta ei ole odotettavissa muita merkittäviä ongelmia. Niiden tulisi olla myös helposti toistettavissa ja siten tarjota huomattavia kustannustehokkaita hiilidioksidipäästöjen vähentämismahdollisuuksia unionissa ja maailmanlaajuisesti. Sen vuoksi rahoitusta olisi myönnettävä ainoastaan hankkeille, jotka kuuluvat tässä päätöksessä vahvistettuihin tiettyihin hankeluokkiin ja jotka täyttävät tässä päätöksessä vahvistetut erityisvaatimukset.
(11)
Teknologioiden monimuotoisuuden varmistamiseksi kussakin hankkeiden alaluokassa olisi rahoitettava kahdeksaa CCS-demonstrointihanketta (vähintään yhtä ja enintään kolmea hanketta kussakin hankeluokassa, vähintään kolmea hanketta, jotka koskevat varastointia hiilivetyvarastoihin, ja vähintään kolmea hanketta, jotka koskevat varastointia suolaiseen akviferiin) ja yhtä hanketta kussakin RES-hankkeiden alaluokassa ensimmäisellä ehdotuspyyntökierroksella. Jos resursseja on riittävästi, olisi voitava rahoittaa useampia hankkeita, jos samalla säilytetään tasapaino CCS- ja RES-demonstrointihankkeiden välillä. Lisäksi maantieteellisen tasapainon varmistamiseksi yhdessä jäsenvaltiossa olisi rahoitettava vähintään yhtä hanketta mutta enintään kolmea hanketta. Useiden jäsenvaltioiden alueella toteutettaviksi tarkoitettuja hankkeita ei saisi niiden luonteen vuoksi rajoittaa tämän perusteen mukaisesti.
(12)
Periaatteessa olisi valittava hankkeet, jotka täyttävät hankkeiden lukumäärää luokkaa kohden koskevat vaatimukset kustannustehokkaimmalla tavalla.
(13)
Sen varmistamiseksi, että valitut hankkeet otetaan käyttöön suunnitellulla tavalla ja että varat käytetään tehokkaasti, myöntämispäätösten ehtona olisi oltava, että kaikki unionin lainsäädännön asiaa koskevien vaatimusten mukaiset tarvittavat kansalliset luvat on annettu ja että rahoittajat ovat tehneet lopulliset investointipäätökset tietyn ajan kuluttua myöntämispäätösten tekemisestä.
(14)
Jäsenvaltioiden olisi maksatettava tulot hankkeille oikeudellisesti sitovien välineiden kautta. Direktiivin 2003/87/EY mukaisesti maksut olisi suoritettava vuosittain CCS-demonstrointihankkeiden osalta sellaisen varastoidun hiilidioksidin määrän perusteella, josta on raportoitu, jota on tarkkailtu ja joka on todennettu direktiivin 2003/87/EY mukaisesti, ja RES-demonstrointihankkeiden osalta tuotetun energian määrän perusteella. Jos jäsenvaltio takaa, että kaikki ylimääräinen rahoitus palautetaan, olisi kuitenkin voitava maksaa hankkeen rahoitus osittain tai kokonaisuudessaan ennen hankkeen käyttöönottoa. Koska demonstrointiohjelmassa on kiinnitettävä erityistä huomiota tietojen yhteiskäyttöön, varat olisi maksatettava ainoastaan, jos tietojen yhteiskäyttöä koskevat vaatimukset täyttyvät.
(15)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä päätöksessä vahvistetaan säännöt ja perusteet seuraaville:
1)
direktiivissä 2003/87/EY tarkoitettujen kaupallisten demonstrointihankkeiden, joiden tavoitteena on ympäristön kannalta turvallinen hiilidioksidin talteenotto ja geologinen varastointi, (”CCS-demonstrointihankkeet”) ja innovatiivisia uusiutuviin energialähteisiin liittyviä teknologioita käsittelevien demonstrointihankkeiden (”RES-demonstrointihankkeet”) valinta;
2)
direktiivissä 2003/87/EY tarkoitettujen päästöoikeuksien rahaksi muuntaminen CCS- ja RES-demonstrointihankkeiden tukemiseen ja saatavien tulojen hallinnointi;
3)
tulojen maksatus sekä CCS- ja RES-demonstrointihankkeiden toteuttaminen.
Tämä päätös ja siihen sisältyvät säännökset päästöoikeuksien rahaksi muuttamisesta eivät rajoita muiden direktiivin 2003/87/EY mukaisesti annettujen täytäntöönpanosäädösten soveltamista.
2 artikla
Periaatteet
1. Direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 8 kohdassa tarkoitettujen uusien osallistujien varauksesta myönnettävien päästöoikeuksien lukumäärä on 300 miljoonaa.
2. Tämän päätöksen mukaisesti rahoitettavat CCS- ja RES-demonstrointihankkeet valitaan siten, että komissio järjestää jäsenvaltioille kaksi ehdotuspyyntökierrosta, joista ensimmäinen ehdotuspyyntökierros kattaa 200 miljoonaa päästöoikeutta sekä toinen ehdotuspyyntökierros ensimmäiseltä kierrokselta jääneet päästöoikeudet ja 100 miljoonaa päästöoikeutta.
3. Jollei direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 8 kohdan neljännen alakohdan neljännessä virkkeessä toisin säädetä, tämän päätöksen mukainen rahoitus on 50 prosenttia huomioon otettavista kustannuksista. Jos haetun julkisen rahoituksen kokonaismäärä on alle 50 prosenttia huomioon otettavista kustannuksista, rahoitetaan haetun julkisen rahoituksen kokonaismäärä tämän päätöksen mukaisesti.
Jos tämän päätöksen mukainen rahoitus yhdistetään Euroopan energia-alan elvytysohjelmasta (EEPR) saatuun rahoitukseen, elvytysohjelmasta saatu rahoitus on kuitenkin vähennettävä tämän päätöksen mukaisesta rahoituksesta.
3 artikla
Huomioon otettavat kustannukset
1. Sovellettaessa 2 artiklan 3 kohtaa sovelletaan tämän artiklan 2-5 kohtaa.
2. CCS-demonstrointihankkeiden huomioon otettavat kustannukset muodostuvat CCS-teknologian käytöstä aiheutuvista hankkeen investointikustannuksista, joista on vähennetty CCS-teknologian käytöstä kymmenen ensimmäisen toimintavuoden aikana johtuvia toiminnan tuottoja ja kustannuksia koskevan parhaimman arvion nettonykyarvo.
3. RES-demonstrointihankkeiden huomioon otettavat kustannukset muodostuvat innovatiivisen uusiutuviin energialähteisiin liittyvän teknologian käytöstä aiheutuvista hankkeen ylimääräisistä investointikustannuksista, joista on vähennetty viiden ensimmäisen vuoden aikana johtuvia toiminnan kustannuksia ja tuottoja koskevan parhaimman arvion nettonykyarvo verrattuna kapasiteetiltaan vastaavaan perinteiseen tuotantoon todellisena energiantuotantona mitattuna.
4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut investointikustannukset kattavat tontteja, laitoksia ja laitteistoja koskevat investointikustannukset.
Investointikustannukset voivat liittyä myös investointiin teknologian siirtämiseen ja taitotiedon käyttölupiin, jäljempänä ”aineeton käyttöomaisuus”, edellyttäen että seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
aineetonta käyttöomaisuutta voidaan pitää poistokelpoisena omaisuutena;
b)
aineeton käyttöomaisuus hankitaan markkinaehdoin mahdollisimman edulliseen hintaan;
c)
aineeton käyttöomaisuus pysyy saajayrityksessä vähintään viiden vuoden ajan.
Jos aineeton käyttöomaisuus myydään ennen toisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetun viiden vuoden ajanjakson päättymistä, myynnistä saatu tuotto on vähennettävä huomioon otettavista kustannuksista.
5. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen nettomääräisten toiminnan kustannusten ja tuottojen on perustuttava parhaimpaan arvioon hankkeen toimintamenoista sen tuotantokustannusten osalta, ja niissä on otettava huomioon kaikki tukijärjestelmistä saatavat lisähyödyt, vaikka kyseiset järjestelmät eivät olisi perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, sekä vältetyt kustannukset ja olemassa olevat verokannustimet.
4 artikla
EIP:n asema
Euroopan investointipankki (EIP) huolehtii tämän päätöksen mukaisista tehtävistään komission pyynnöstä, sen nimissä ja sen lukuun. Komissio on vastuussa kolmansiin nähden.
EIP:lle sen suorittamista tehtävistä maksettava palkkio otetaan tulojen hallinnoinnista saaduista tuloista.
Komissio ja EIP tekevät sopimuksen erityisehdoista, joita EIP:n on noudatettava tehtäviään suorittaessaan.
5 artikla
Valintamenettely
1. Ehdotuspyynnöt julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Jäsenvaltioiden on kerättävä niiden hankkeiden rahoitushakemukset, jotka on tarkoitus toteuttaa niiden alueella.
Jos hanke on tarkoitus toteuttaa usean jäsenvaltion alueella, jäljempänä ”rajat ylittävä hanke”, rahoitushakemuksen vastaanottavan jäsenvaltion on kuitenkin ilmoitettava hankkeesta muille asianomaisille jäsenvaltioille ja toimittava muiden jäsenvaltioiden kanssa yhteistyössä yhteisen päätöksen tekemiseksi siitä, että vastaanottava jäsenvaltio ehdottaa hanketta.
3. Jos jäsenvaltio on arvioinut, täyttääkö hanke 6 artiklassa tarkoitetut tukikelpoisuusperusteet ja tukee hanketta, kyseisen jäsenvaltion on toimitettava ehdotus EIP:lle ja ilmoitettava tästä komissiolle.
Rahoitusehdotuksia toimittaessaan jäsenvaltion on ilmoitettava kunkin hankkeen osalta seuraavat tiedot:
a)
2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut huomioon otettavat kustannukset euroina;
b)
haetun julkisen rahoituksen kokonaismäärä euroina; haettu julkinen rahoitus muodostuu huomioon otettavista kustannuksista, joista on vähennetty toiminnanharjoittajan rahoitusosuus;
c)
tukijärjestelmistä saatavien lisähyötyjen nettonykyarvoa koskeva paras arvio 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti laskettuna;
d)
CCS-hankkeiden osalta kymmenen ensimmäisen toimintavuoden aikana varastoidun hiilidioksidin ennakoitu kokonaismäärä tai RES-demonstrointihankkeiden osalta viiden ensimmäisen toimintavuoden aikana tuotetun energian ennakoitu kokonaismäärä.
Jäsenvaltioiden on myös annettava perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti komissiolle tieto kaikesta valtiontukea sisältävästä hankerahoituksesta, jotta valintamenettely on mahdollista yhteensovittaa valtiontuen arvioinnin kanssa.
4. EIP arvioi tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti toimitettujen ehdotusten perusteella hankkeen taloudellisen ja teknisen toteutuskelpoisuuden (taloudellinen ja tekninen due diligence -tarkastus) 7 artiklan mukaisesti.
Jos arviointi on myönteinen, EIP antaa 8 artiklan mukaisesti myöntämispäätöksiä koskevat suositukset komissiolle.
5. Kuultuaan asianomaisia jäsenvaltioita tarvittaessa uudelleen julkisen rahoituksen kokonaismäärän arvon ja rakenteen vahvistamiseksi ja saatuaan ilmastonmuutoskomitealta neuvoston päätöksen 1999/468/EY (3) 3 artiklan mukaisen lausunnon komissio tekee tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen suositusten perusteella asianomaisille jäsenvaltioille osoitetut myöntämispäätökset, joissa ilmoitetaan kyseisille hankkeille myönnetty rahoitus euroina.
6 artikla
Tukikelpoisuusperusteet
1. Hankkeelle voidaan myöntää rahoitusta, jos seuraavat perusteet täyttyvät:
a)
hankkeen on kuuluttava johonkin liitteessä I olevassa A osassa vahvistettuun luokkaan;
b)
hankkeen on täytettävä liitteessä I olevassa B osassa vahvistetut vaatimukset;
c)
liitteessä I olevan A osan II kohdassa lueteltujen hankkeiden on oltava innovatiivisia. Olemassa oleville, vakiintuneille teknologioille ei voida myöntää tukea.
2. Jos jokin jäsenvaltio ei kykene toimittamaan EIP:lle 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti joissakin liitteessä I olevan A osan II kohdassa täsmennetyissä alaluokissa sellaisia hanke-ehdotuksia, jotka täyttävät asianmukaiset kynnysarvot, kyseinen jäsenvaltio voi toimittaa minkä tahansa asianomaisen alaluokan kynnysarvot alittavia hanke-ehdotuksia, joille voidaan myöntää rahoitusta poiketen siitä, mitä säädetään 1 kohdassa.
7 artikla
Taloudellinen ja tekninen due diligence -tarkastus
EIP tekee kaikille ehdotetuille hankkeille due diligence -tarkastuksen 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa ehdotuspyynnöissä vahvistettujen vaatimusten mukaisesti; tarkastuksen on katettava ainakin seuraavat näkökohdat:
1)
tekninen soveltamisala;
2)
kustannukset;
3)
rahoitus;
4)
toteutus;
5)
laitteiston toiminta;
6)
ympäristövaikutukset;
7)
hankintamenettelyt.
8 artikla
Hankkeiden valinta
1. Rahoitetaan kahdeksan liitteessä I olevan A osan I kohdan mukaista hanketta ja yksi hanke kussakin liitteessä I olevan A osan II kohdassa täsmennettyjen hankkeiden alaluokassa.
Jos resursseja on riittävästi, voidaan kuitenkin rahoittaa useampia hankkeita, jos samalla säilytetään tasapaino CCS- ja RES-demonstrointihankkeiden välillä.
Jos tietyssä alaluokassa jätetään enintään kaksi ehdotusta, komissio arvioi, millä tavoin rajoitettu määrä ehdotuksia mahdollisesti vaikuttaa kilpailuun tämän päätöksen mukaisessa valinnassa, ja voi tarvittaessa päättää tehdä kyseistä alaluokkaa koskevan myöntämispäätöksen vasta toisella ehdotuspyyntökierroksella.
2. Hankkeet asetetaan nousevaan järjestykseen suorituskykyyn liittyvien yksikkökohtaisten kustannusten perusteella. CCS-demonstrointihankkeet asetetaan järjestykseen yhtenä ryhmänä. RES-demonstrointihankkeet asetetaan järjestykseen kussakin liitteessä I olevan A osan II kohdassa täsmennetyssä alaluokassa.
Ensimmäistä alakohtaa sovellettaessa suorituskykyyn liittyvät yksikkökohtaiset kustannukset lasketaan jakamalla 5 artiklan 3 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen määrien summa kymmenen ensimmäisen toimintavuoden aikana varastoidun hiilidioksidin ennakoidulla kokonaismäärällä CCS-hankkeiden osalta tai viiden ensimmäisen toimintavuoden aikana tuotetun energian ennakoidulla kokonaismäärällä RES-demonstrointihankkeiden osalta.
Asianomaisten jäsenvaltioiden vahvistettua 5 artiklan 5 kohdan mukaisesti, että julkista rahoitusta on riittävästi saatavilla CCS-demonstrointihankkeille, valitaan parhaiksi katsotut hankkeet niiden sijoittautumisjärjestyksessä edellyttäen, että seuraavat perusteet täyttyvät:
a)
kussakin hankeluokassa valitaan vähintään yksi hanke mutta enintään kolme hanketta;
b)
valitaan vähintään kolme hanketta, jotka koskevat varastointia hiilivetyvarastoihin;
c)
valitaan vähintään kolme hanketta, jotka koskevat varastointia suolaiseen akviferiin.
Jos nämä perusteet eivät täyty valittavan hankkeen kohdalla, hanke hylätään ja valintaa jatketaan järjestyksessä seuraavana olevan hankkeen tarkastelulla. Menettely toistetaan, kunnes on valittu kahdeksan hanketta.
Asianomaisten jäsenvaltioiden vahvistettua 5 artiklan 5 kohdan mukaisesti, että julkista rahoitusta on riittävästi saatavilla, RES-demonstrointihankkeista valitaan kussakin alaluokassa parhaiksi katsotut hankkeet. Jos kummallakaan ehdotuspyyntökierroksella yhdessä tai useammassa hankkeiden alaluokassa ei löydy tukikelpoisia eikä taloudellisesti ja teknisesti kannattavia hankkeita, rahoitetaan muissa saman hankeluokan alaluokissa vastaava määrä lisähankkeita. Yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 5 artiklan 1 kohdan mukaisissa ehdotuspyynnöissä.
Kaikki valitut CCS-demonstrointihankkeet muodostavat yhdessä ”CCS-ryhmän” ja kaikki valitut RES-demonstrointihankkeet muodostavat yhdessä ”RES-ryhmän”.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jos tämän päätöksen mukaisesti haetun rahoituksen kokonaismäärä on käytettävissä olevia varoja suurempi, valittujen hankkeiden määrää vähennetään siten, että haettu rahoitus alenee samassa suhteessa kussakin 2 kohdan kolmannessa ja viidennessä alakohdassa tarkoitetussa ryhmässä.
Kussakin ryhmässä jätetään ensimmäisenä valitsematta hanke, jonka suorituskykyyn liittyvät yksikkökohtaiset kustannukset ovat suurimmat, ja toisena toiseen luokkaan kuuluva hanke, jonka suorituskykyyn liittyvät yksikkökohtaiset kustannukset ovat suurimmat. Menettely toistetaan, kunnes käytettävissä olevat varat kattavat haetun rahoituksen.
4. Edellyttäen että EIP:lle on 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti esitetty ehdotuksia ja EIP on 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti antanut komissiolle myöntämispäätöksiä koskevat suositukset, yhdessä jäsenvaltiossa rahoitetaan vähintään yhtä mutta enintään kolmea hanketta.
Ensimmäistä alakohtaa ei kuitenkaan sovelleta rajatylittäviin hankkeisiin.
9 artikla
Myöntämispäätökset
Myöntämispäätösten ehtona on, että kaikki unionin lainsäädännön asiaa koskevien vaatimusten mukaiset tarvittavat kansalliset luvat on annettu, komissio on hyväksynyt hankkeeseen mahdollisesti sisältyvän valtiontuen ja rahoittajat ovat tehneet lopulliset investointipäätökset 24 kuukauden kuluessa myöntämispäätöksen tekemisestä.
Varastointia suolaiseen akviferiin koskevien CCS-demonstrointihankkeiden osalta myöntämispäätösten ehtona on, että kaikki unionin lainsäädännön asiaa koskevien vaatimusten mukaiset tarvittavat kansalliset luvat on annettu, komissio on hyväksynyt hankkeeseen mahdollisesti sisältyvän valtiontuen ja rahoittajat ovat tehneet lopulliset investointipäätökset 36 kuukauden kuluessa myöntämispäätösten tekemisestä.
Myöntämispäätöksen oikeusvaikutukset lakkaavat, jos ensimmäisen tai toisen kohdan edellytykset eivät täyty.
10 artikla
Päästöoikeuksien rahaksi muuntaminen ja tulojen hallinnointi
1. Komissio muuntaa rahaksi päästöoikeudet ja hallinnoi tuloja jäsenvaltioiden puolesta.
2. Jäsenvaltioiden ja komission on varmistettava, että 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut 300 miljoonaa päästöoikeutta siirretään EIP:lle niiden muuntamista rahaksi ja niistä saatavien tulojen hallinnointia varten.
3. EIP myy ensimmäisen ehdotuspyyntökierroksen päästöoikeudet ennen kuin komissio tekee myöntämispäätösten tekemistä kullakin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla ehdotuspyyntökierroksella.
EIP hallinnoi tuloja ja siirtää ne jäsenvaltioille maksujen suorittamiseksi 11 artiklan mukaisesti.
11 artikla
Tulojen maksatus ja niiden tulojen käyttö, joita ei käytetä maksuihin
1. Jäsenvaltioiden on maksatettava tulot hankkeen rahoittajille oikeudellisesti sitovien välineiden kautta; näissä välineissä on täsmennettävä vähintään seuraavat seikat:
a)
hanke ja myönnetty rahoitus euroina;
b)
käyttöönottopäivä;
c)
12 artiklan mukaista tietojen yhteiskäyttöä koskevat vaatimukset;
d)
tämän artiklan 2-6 kohdan mukaista tulojen maksatusta koskevat vaatimukset;
e)
13 artiklan mukaista kertomuksen antamista koskevat vaatimukset;
f)
9 artiklassa tarkoitetun päätöksen sovellettavuuden edellytyksiä koskevat tiedot.
Edellä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ehdotuspyyntöjen ensimmäisen kierroksen osalta tämän kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettu käyttöönottopäivä on viimeistään 31 päivä joulukuuta 2015, paitsi jos kyseinen myöntämispäätös on tehty 31 päivän joulukuuta 2011 jälkeen, jossa tapauksessa käyttöönottopäivä on viimeistään neljän vuoden kuluttua myöntämispäivästä.
2. Maksut suoritetaan vuosittain. CCS-demonstrointihankkeiden osalta maksettava määrä vastaa tietyn vuoden aikana varastoidun hiilidioksidin määrää, jota on tarkkailtu, josta on raportoitu ja joka on todennettu direktiivin 2003/87/EY 14 ja 15 artiklan mukaisesti, kerrottuna rahoitusosuudella, ja RES-demonstrointihankkeiden osalta tuotetun energian määrää kerrottuna rahoitusosuudella.
CCS-demonstrointihankkeiden osalta rahoitusosuus lasketaan jakamalla myönnetty rahoitus 75 prosentilla kymmenen ensimmäisen toimintavuoden aikana varastoidun hiilidioksidin ennakoidusta kokonaismäärästä tai RES-demonstrointihankkeiden osalta 75 prosentilla viiden ensimmäisen toimintavuoden aikana tuotetun energian ennakoidusta kokonaismäärästä.
3. Tiettyä vuotta koskeva maksatus suoritetaan ainoastaan, jos tietojen yhteiskäyttöä koskevat vaatimukset täyttyvät kyseisenä vuonna.
4. CCS-demonstrointihankkeiden osalta maksuja suoritetaan enintään kymmenen vuoden ajan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta päivästä ja RES-demonstrointihankkeiden osalta viiden vuoden ajan mainitusta päivästä. Maksettu kokonaismäärä ei saa missään tapauksessa ylittää 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua myönnettyä rahoitusta.
5. Jos kyseinen jäsenvaltio takaa, että kaikki 2, 3 ja 4 kohdan mukaisen rahoituksen ylittävä rahoitus palautetaan EIP:lle, hankkeen rahoitus voidaan maksaa osittain tai kokonaisuudessaan ennen hankkeen käyttöönottoa myöntämispäätöksessä vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
6. Rajoittamatta 4 artiklan toisen kohdan soveltamista tulot, joita ei käytetä maksuihin, ja tulojen hallinnoinnista saadut tulot on käytettävä tämän päätöksen mukaisesti rahoitettavien muiden demonstrointihankkeiden rahoittamiseen 31 päivään joulukuuta 2015 saakka.
Jäsenvaltioiden on palautettava EIP:lle tulot, joita ei ole käytetty maksuihin.
Jäljelle jääneet varat kuuluvat jäsenvaltioille 31 päivän joulukuuta 2015 jälkeen. Maksatuksen päättyessä varat siirretään jäsenvaltioille direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 7 kohdassa säädettyjen periaatteiden mukaisesti.
12 artikla
Tietojen yhteiskäyttö
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikki hankkeeseen osallistuvat toiminnanharjoittajat, konsortion jäsenet, toimittajat ja alihankkijat, jotka hyötyvät myönnetystä julkisesta rahoituksesta huomattavasti tuotteensa tai palvelunsa kehittämisen kannalta, luovuttavat liitteessä II vahvistettuja seikkoja koskevat tiedot muille hankkeeseen osallistuville toiminnanharjoittajille, viranomaisille, tutkimuslaitoksille, kansalaisjärjestöille ja yleisölle 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa ehdotuspyynnöissä vahvistettujen tarkempien vaatimusten mukaisesti.
Tietojenvaihto on toteutettava vuosittain, ja sen on koskettava kaikkia tietyn vuoden aikana tuotettuja ja käsiteltyjä tietoja.
13 artikla
Jäsenvaltioiden kertomukset
Edellä 11 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen ajanjaksojen aikana jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä joulukuuta kertomukset hankkeiden toteuttamisesta.
Kertomuksissa on esitettävä ainakin seuraavat tiedot kustakin hankkeesta:
1)
varastoidun hiilidioksidin tai tuotetun puhtaan energian määrä;
2)
maksetut varat;
3)
hankkeen toteuttamisessa ilmenneet merkittävät ongelmat.
14 artikla
Komission kertomus
Ensimmäisen ehdotuspyyntökierroksen päätyttyä komissio antaa kertomuksen ilmastonmuutoskomitealle kyseisen ehdotuspyyntökierroksen täytäntöönpanosta ja ilmoittaa, onko tätä päätöstä tarpeen muuttaa maantieteellisen ja teknisen tasapainon varmistamiseksi toisella ehdotuspyyntökierroksella.
15 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 3 päivänä marraskuuta 2010.