РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 513/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 11 май 2011 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 1060/2009 относно агенциите за кредитен рейтинг
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след като предадоха проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (1),
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
Публикуваният на 25 февруари 2009 г. доклад, изготвен от експертната група на високо равнище, председателствана от Жак дьо Ларозиер, съгласно възложена от Комисията задача, достигна до заключението, че е необходимо укрепване на надзорната рамка на финансовия сектор на Европейския съюз, за да се намали рискът от бъдещи финансови кризи, както и тяхната сериозност. Тя препоръча мащабни реформи на надзорната структура. Експертната група достигна и до заключението, че следва да бъде създадена Европейска система за финансов надзор (ЕСФН), която да включва три европейски надзорни органа - един за ценните книжа, един за застраховането и професионалното пенсионно осигуряване и един за банковото дело, и препоръча да се създаде Европейски съвет за системен риск.
(2)
В съобщението си от 4 март 2009 г., озаглавено „Движеща сила за възстановяването на Европа“, Комисията предложи да се подготви проект на законодателен акт, с който да бъде създадена ЕСФН, а в съобщението си от 27 май 2009 г., озаглавено „Европейски финансов надзор“, даде повече информация относно вероятната структура на тази нова надзорна рамка, като обърна специално внимание на особеностите на надзора над агенциите за кредитен рейтинг.
(3)
В заключенията си от 19 юни 2009 г. Европейския съвет препоръча да бъде създадена ЕСФН, съставена от мрежа от национални финансови надзорници, работещи съвместно с трите нови европейски надзорни органа. ЕСФН следва да цели повишаване на качеството и последователността на националния надзор, укрепване на надзора върху презграничните групи чрез създаване на колегии от надзорници и утвърждаване на единен европейски наръчник, приложим към всички финансови институции в общия пазар. Европейският съвет подчерта, че Европейският орган за ценни книжа и пазари следва да има надзорни правомощия по отношение на агенциите за кредитен рейтинг. Освен това Комисията следва да запази компетентността си по осигуряване прилагането на Договорите, и по-специално дял VII, глава 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) във връзка с общите правила относно конкуренцията, както е предвидено в разпоредбите, приети с цел прилагане на тези правила.
(4)
С Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (4) бе създаден Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) (ЕОЦКП).
(5)
Следва да бъде ясно определен обхватът на компетентността на ЕОЦКП, така че участниците на финансовите пазари да могат да определят органа, компетентен по отношение на дейността на агенциите за кредитен рейтинг. ЕОЦКП следва да разполага с обща компетентност съгласно Регламент (ЕО) № 1060/2009 на Европейския парламент и на Съвета (5) по въпроси, свързани с регистрацията и текущия надзор над регистрираните агенции за кредитен рейтинг.
(6)
ЕОЦКП следва да носи изключителната отговорност за регистрацията и надзора над агенциите за кредитен рейтинг в Съюза. ЕОЦКП следва да продължи да носи юридическа отговорност и в случаите, в които е делегирал конкретни задачи на компетентните органи. Ръководителите, а също и други служители на компетентните органи, следва да участват в процеса на вземане на решения в рамките на ЕОЦКП в съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 в качеството им на членове на органи на ЕОЦКП, като например на неговия Съвет на надзорниците или на неговите вътрешни групи. ЕОЦКП следва да има изключителни правомощия да сключва споразумения за сътрудничество за обмен на информация с надзорните органи на трети държави. Тези споразумения за сътрудничество следва да се прилагат по отношение на компетентните органи в зависимост от степента, в която участват в процеса на вземане на решения в рамките на ЕОЦКП, или в случаите, в които изпълняват задачи от името на ЕОЦКП.
(7)
Прозрачността на информацията, която емитентът на финансов инструмент с присъден рейтинг предоставя на избраната агенция за кредитен рейтинг, би могла да има много по-голяма добавена стойност за функционирането на пазара и защитата на инвеститорите. Следователно следва да се обмисли какъв е най-добрият начин за увеличаване на прозрачността на информацията, на която се основават рейтингите на всички финансови инструменти. На първо място, разкриването на тази информация на други регистрирани или сертифицирани агенции за кредитен рейтинг вероятно ще засили конкуренцията между агенциите за кредитен рейтинг, тъй като може да доведе по-специално до увеличаване на броя на непоисканите рейтинги. Присъждането на такива непоискани рейтинги следва да допринесе за използването на повече от един рейтинг за всеки финансов инструмент. Също така това вероятно ще спомогне за предотвратяването на възможни случаи на конфликт на интереси, особено в рамките на модела „емитентът плаща“, и следва да подобри качеството на рейтингите. На второ място, разкриването на тази информация на целия пазар може също така да повиши способността на инвеститорите да разработват свои собствени анализи на риска, като сами извършват комплексна проверка въз основа на тази допълнителна информация. Разкриването може да доведе и до намаляване на зависимостта от кредитни рейтинги, издадени от агенции за кредитен рейтинг. За да се постигнат тези основни цели, Комисията следва допълнително да оцени тези въпроси, като проучи допълнително подходящия обем на задължението за оповестяване предвид въздействието върху местните секюритизационни пазари, продължаването на диалога със заинтересованите лица, наблюдението на развитието на пазара и нормативната уредба, както и опита, натрупан от други юрисдикции. Въз основа на тази оценка Комисията следва да представи подходящи законодателни предложения. Оценката и предложението на Комисията следва да дадат възможност за определянето на нови задължения за прозрачност по начин, който е най-подходящият, за да се отговори на обществения интерес, и съответства в най-голяма степен на целта за защита на инвеститорите.
(8)
Тъй като кредитните рейтинги се използват в целия Съюз, традиционното разграничаване между компетентните органи на държавата по произход и останалите компетентни органи и използването на координация в областта на надзора чрез колегии не са най-подходящата форма за надзора над агенциите за кредитен рейтинг. След създаването на ЕОЦКП запазването на тази форма вече не е необходимо. Поради тази причина процесът на регистрация следва да бъде опростен, а сроковете - съответно съкратени.
(9)
ЕОЦКП следва да отговаря за регистрацията и текущия надзор над агенциите за кредитен рейтинг, но не и за контрола над ползвателите на самите кредитни рейтинги. Следователно компетентните органи, посочени в съответното секторно законодателство за упражняване на надзора над кредитните институции, инвестиционните посредници, животозастрахователните, застрахователните и презастрахователните предприятия, предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), институциите за професионално пенсионно осигуряване и алтернативните инвестиционни фондове, следва да продължат да носят отговорност за надзора над използването на кредитни рейтинги от финансовите институции и субектите, върху които се упражнява надзор на национално равнище в контекста и за целите на прилагането на други директиви за финансовите услуги, и над използването на кредитните рейтинги в проспекти.
(10)
Необходим е ефективен инструмент за установяване на хармонизирани регулаторни технически стандарти с цел да се улесни прилагането в ежедневната практика на Регламент (ЕО) № 1060/2009 и да се гарантират равнопоставеност и подходяща защита на инвеститорите и потребителите в рамките на Съюза. Уместно е на ЕОЦКП като структура, разполагаща със силно специализиран експертен опит, да бъде възложено разработването на проекти на регулаторни технически стандарти.
(11)
В областта на агенциите за кредитен рейтинг ЕОЦКП следва да представи на Комисията проекти за регулаторни технически стандарти във връзка с информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят в заявленията за регистрация, информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят в заявленията за сертифициране и за оценяване на систематичното им значение за финансовата стабилност или за целостта на финансовите пазари, представянето, включително структурата, формата, метода и периода на докладване, на информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да оповестяват във връзка с оценката на съответствието на методологиите за определяне на кредитен рейтинг с изискванията, установени в Регламент (ЕО) № 1060/2009, съдържанието и формата на периодичното докладване на данните за кредитните рейтинги, които ще бъдат изисквани от агенциите за кредитен рейтинг за целите на текущия надзор, осъществяван от ЕОЦКП. В съответствие с Регламент (ЕС) № 1095/2010 проектите за регулаторни технически стандарти следва да бъдат приети от Комисията, за да бъдат правно обвързващи. При разработването на проекти на регулаторни технически стандарти ЕОЦКП следва да взема предвид и ако е целесъобразно и необходимо, да актуализира вече издадените от Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа насоки относно съдържанието на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(12)
В областите, които не са обхванати от регулаторни технически стандарти, ЕОЦКП следва да има правомощията да издава и да актуализира необвързващи насоки по въпроси, свързани с прилагането на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(13)
За да изпълнява ефективно задълженията си, ЕОЦКП следва да може, чрез обикновено искане или с решение, да изиска цялата необходима информация от агенциите за кредитен рейтинг, лицата, участващи в дейностите по определяне на кредитен рейтинг, оценяваните лица и свързаните с тях трети лица, трети лица, на които агенциите за кредитен рейтинг са възложили оперативни функции, и лица, които по друг начин са тясно и до голяма степен свързани или имат отношение към агенции за кредитен рейтинг или дейности по определяне на кредитен рейтинг. Последната категория лица следва да включва например служителите на агенциите за кредитен рейтинг, които не участват пряко в дейностите по определяне на кредитен рейтинг, но поради функциите, които изпълняват в агенцията за кредитен рейтинг, биха могли да разполагат с важна информация по конкретен случай. В тази категория могат да бъдат включени и предприятия, които са предоставяли услуги на агенции за кредитен рейтинг. Предприятията, които използват кредитни рейтинги, не следва да попадат в тази категория. Ако ЕОЦКП изиска информацията с обикновено искане, лицето, от което се изисква информацията, не е задължено да я предостави, но при доброволен отговор на искането предоставената информация не следва да бъде неточна или подвеждаща. Информацията следва да бъде предоставяна без забавяне.
(14)
За да упражнява ефективно своите надзорни правомощия, ЕОЦКП следва да има право да провежда разследвания и проверки на място.
(15)
Компетентните органи следва да предават всяка информация, изисквана съгласно Регламент (ЕО) № 1060/2009, и да подпомагат и да си сътрудничат с ЕОЦКП. ЕОЦКП и компетентните органи следва също така да осъществяват тясно сътрудничество и със секторните компетентни органи, които отговарят за надзора над предприятията, посочени в член 4, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1060/2009. ЕОЦКП следва да може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентните органи на държавите-членки, например когато изпълнението на дадена надзорна задача изисква познания и опит относно местните условия, които са налични в по-голяма степен на национално равнище. Задачите, които следва да могат да бъдат делегирани, включват изпълнението на конкретни задачи по разследване и проверки на място. Преди да делегира задачите, ЕОЦКП следва да се консултира със съответния компетентен орган относно подробните условия, свързани с подобно делегиране на задачи, включително относно обхвата на задачата, която ще се делегира, графика за изпълнение на задачата и предоставянето на необходимата информация от ЕОЦКП и на него. ЕОЦКП следва да осигури компенсация за компетентните органи, които изпълняват делегирани задачи, в съответствие с регламент за таксите, който предстои да бъде приет от Комисията чрез делегиран акт. ЕОЦКП не следва да може да делегира правомощието по приемане на решения относно регистрации.
(16)
Необходимо е да се гарантира, че компетентните органи могат да поискат от ЕОЦКП да прецени дали са налице условия за прекратяване на регистрацията на агенция за кредитен рейтинг и да поискат от ЕОЦКП да спре използването на кредитните рейтинги, когато считат, че дадена агенция за кредитен рейтинг извършва тежко и трайно нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009. ЕОЦКП следва да разгледа искането и да вземе необходимите мерки.
(17)
ЕОЦКП следва да може да налага периодични имуществени санкции, така че агенциите за кредитен рейтинг да бъдат принудени да прекратят констатираното нарушение, да предоставят пълната информация, изискана от ЕОЦКП, или да допуснат провеждането на разследване или проверка на място.
(18)
ЕОЦКП следва също така да има право да налага глоби на агенциите за кредитен рейтинг, когато счете, че те са извършили, при условията на умисъл или небрежност, нарушение на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Глобите следва да се налагат в зависимост от тежестта на нарушенията. Нарушенията следва да бъдат разделени в различни групи, за които да бъдат определени специални глоби. За определяне на глобата за конкретно нарушение ЕОЦКП следва да използва двуетапна методология, състояща се от определянето на базов размер и при необходимост, корекция на този базов размер с определени коефициенти. Базовият размер следва да бъде определен при отчитане на годишния оборот на съответната агенция за кредитен рейтинг, а корекцията следва да се извършва чрез намаляване или увеличаване на базовия размер посредством прилагането на съответните коефициенти в съответствие с настоящия регламент.
(19)
В настоящия регламент се предвиждат коефициенти, свързани с утежняващи и смекчаващи обстоятелства, с цел да се предоставят на ЕОЦКП необходимите инструменти за определяне на глоба, която е пропорционална на тежестта на нарушението, извършено от агенция за кредитен рейтинг, като отчита обстоятелствата, при които е било извършено нарушението.
(20)
Преди да вземе решение за налагане на глоба или на периодични имуществени санкции, ЕОЦКП следва да даде на лицата, по отношение на които е започнато съответно производство, възможност да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(21)
Държавите-членки следва да запазят компетентност по отношение на определянето и прилагането на правилата относно санкциите, приложими при нарушение на задължението на финансовите институции и други субекти да използват за регулаторни цели само кредитни рейтинги, присъдени от агенции за кредитен рейтинг, регистрирани в съответствие с Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(22)
Настоящият регламент не следва да създава прецедент за налагането от страна на европейските надзорни органи на имуществени или неимуществени санкции на участниците на финансовите пазари или други предприятия по отношение на друг тип дейности.
(23)
ЕОЦКП следва да се въздържа от налагане на глоби или периодични имуществени санкции, когато в резултат от наказателно производство съгласно националното право има влязла в сила предишна оправдателна или осъдителна присъда, основана на същите или на по същество еднакви факти.
(24)
Глобите и периодичните имуществени санкции, налагани от ЕОЦКП, следва да могат да бъдат изпълнявани принудително и принудителното им изпълнение следва да се урежда от гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата, на чиято територия се развива производството. Гражданскопроцесуалните норми следва да не включват наказателнопроцесуални норми, но следва да е възможно да включват административнопроцесуални норми.
(25)
В случай на нарушение от страна на агенциите за кредитен рейтинг ЕОЦКП следва да разполага с правомощието да предприеме набор от надзорни мерки, включително, но не само - да изиска от агенцията за кредитен рейтинг да прекрати нарушението, да спре използването на рейтингите за регулаторни цели, временно да забрани на агенцията за кредитен рейтинг да присъжда рейтинги и като крайна мярка - да прекрати регистрацията, когато агенцията за кредитен рейтинг е извършила тежко нарушение или повече от едно нарушение на разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1060/2009. Надзорните мерки следва да се прилагат от ЕОЦКП, като се отчитат естеството и тежестта на нарушението, и следва да са съобразени с принципа на пропорционалност. Преди да вземе решение за надзорни мерки, ЕОЦКП следва да даде на лицата, срещу които има започнато съответно производство, възможност да бъдат изслушани, за да се спази тяхното право на защита.
(26)
Настоящият регламент зачита основните права и съблюдава принципите, признати по-специално в Хартата на основните права на Европейския съюз и от конституционните традиции в държавите-членки. Следователно настоящият регламент следва да се тълкува и прилага в съответствие с тези права и принципи, включително свързаните със свободата на печата и свободата на изразяване в медиите и с правото на устен и писмен превод за тези, които не говорят или не разбират езика на производството, като част от общото право на справедлив съдебен процес.
(27)
От съображения за правна сигурност е целесъобразно да се определят ясни преходни мерки за предаването на ЕОЦКП на преписките и работната документация от компетентните органи.
(28)
Регистрацията на дадена агенция за кредитен рейтинг, извършена от компетентен орган, следва да продължи да бъде валидна на цялата територия на Съюза след прехвърлянето на надзорни правомощия от компетентните органи към ЕОЦКП.
(29)
На Комисията следва да бъдат предоставени правомощията да приема делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС, за да конкретизира допълнително или да измени критериите за оценяване на съответствието на регулаторната и надзорна рамка на трети държави с цел отчитане на тенденциите на финансовите пазари, да приема регламент за таксите и подробни правила относно глобите и периодичните имуществени санкции, както и да изменя приложенията към Регламент (ЕО) № 1060/2009. От особено значение е Комисията да проведе подходящи консултации по време на подготвителния етап, включително на експертно равнище.
(30)
При подготовката и изготвянето на делегираните актове Комисията следва да осигури ранно и непрекъснато предаване на информация за съответните документи на Европейския парламент и на Съвета.
(31)
Европейският парламент и Съветът следва да разполагат със срок от три месеца, считано от датата на нотификацията, за да възразят срещу делегиран акт. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок следва да може да бъде удължен с три месеца по отношение на важни проблемни области. Също така Европейският парламент и Съветът следва да могат да информират другите институции за намерението си да не правят възражения. Подобно одобрение на делегирани актове на ранен етап е особено уместно в случаите, когато е необходимо да бъдат спазени срокове, например когато в основния акт са предвидени срокове, в рамките на които Комисията трябва да приеме делегирани актове.
(32)
В Декларацията по член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз, приложена към Заключителния акт на Междуправителствената конференция, която прие Договора от Лисабон, Конференцията отбеляза намерението на Комисията при изготвяне на проектите за делегирани актове в областта на финансовите услуги да продължи да се консултира с определените от държавите-членки експерти в съответствие с нейната установена практика.
(33)
Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 24 октомври 1995 г. за защита на физическите лица при обработването на лични данни и за свободното движение на тези данни (6) се прилага за обработването на личните данни за целите на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(34)
Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (7) се прилага изцяло към обработването на лични данни за целите на Регламент (ЕО) № 1060/2009.
(35)
Доколкото целите на настоящия регламент, а именно създаването на ефикасна и ефективна надзорна рамка за агенциите за кредитен рейтинг чрез възлагане на функциите по надзора над дейностите по определяне на кредитните рейтинги в Съюза на един надзорен орган, осигуряването на единно звено за контакт за агенциите за кредитен рейтинг и гарантирането на последователност при прилагане на правилата за агенции за кредитен рейтинг, не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и следователно, поради паневропейската структура и въздействието на рейтинговите дейности, върху които се упражнява надзор, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалността, уреден в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигане на тези цели.
(36)
Регламент (ЕО) № 1060/2009 следва да бъде съответно изменен,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменения
Регламент (ЕО) № 1060/2009 се изменя, както следва:
1)
В член 3, параграф 1 се добавят следните букви:
„п)
„компетентни органи“ са органите, посочени от всяка държава-членка в съответствие с член 22;
р)
„секторно законодателство“ означава правните актове на Съюза, посочени в член 4, параграф 1, първа алинея;
с)
„секторни компетентни органи“ означава националните компетентни органи, посочени в съответното секторно законодателство във връзка с надзора над кредитните институции, инвестиционните посредници, животозастрахователните, застрахователните и презастрахователните предприятия, предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК), както и институциите за професионално пенсионно осигуряване и алтернативните инвестиционни фондове.“;
2)
Член 4 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 първа алинея се заменя със следното:
„1. Кредитните институции по смисъла на Директива 2006/48/ЕО, инвестиционните посредници по смисъла на Директива 2004/39/ЕО, застрахователните предприятия, за които се прилага Първа директива 73/239/ЕИО на Съвета от 24 юли 1973 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно достъпа до и упражняването на пряка застрахователна дейност, различна от животозастраховане (8), застрахователните предприятия по смисъла на Директива 2002/83/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 ноември 2002 г. относно животозастраховането (9), презастрахователните предприятия по смисъла на Директива 2005/68/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 ноември 2005 г. относно презастраховането (10), ПКИПЦК по смисъла на Директива 2009/65/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби относно предприятията за колективно инвестиране в прехвърлими ценни книжа (ПКИПЦК) (11), институциите за професионално пенсионно осигуряване по смисъла на Директива 2003/41/ЕО и алтернативните инвестиционни фондове могат да използват кредитни рейтинги за регулаторни цели само ако те са присъдени от агенции за кредитен рейтинг, които са установени в Съюза и са регистрирани в съответствие с настоящия регламент.
б)
параграф 3 се изменя, както следва:
i)
букви б), в) и г) се заменят със следното:
„б)
агенцията за кредитен рейтинг е проверила и е в състояние да докаже във всеки момент пред Европейския надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), създаден с Регламент (ЕС) № 1095/2010 на Европейския парламент и на Съвета (12) (наричан по-нататък „ЕОЦКП“), че извършените от агенцията за кредитен рейтинг от третата държава дейности по определяне на кредитен рейтинг, в резултат на които е присъден подлежащият на признаване кредитен рейтинг, отговарят на изисквания, които са най-малко толкова строги, колкото изискванията, предвидени в членове 6-12;
в)
няма ограничения по отношение на способността на ЕОЦКП да оценява и следи за спазването от установената в трета държава агенция за кредитен рейтинг на изискванията, посочени в буква б);
г)
при поискване от ЕОЦКП агенцията за кредитен рейтинг предоставя цялата информация, която е необходима на ЕОЦКП за упражняването на текущ надзор за спазването на изискванията на настоящия регламент;
ii)
буква з) се заменя със следното:
„з)
съществува подходящо споразумение за сътрудничество между ЕОЦКП и съответния надзорен орган за установената в трета държава агенция за кредитен рейтинг. ЕОЦКП гарантира, че в това споразумение за сътрудничество се определят най-малко:
i)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и съответния надзорен орган за установената в трета държава агенция за кредитен рейтинг; и
ii)
процедурите за координация на надзорните органи, за да може ЕОЦКП да осъществява текущо наблюдение върху дейностите по определяне на кредитен рейтинг, в резултат на които е присъден признатият кредитен рейтинг.“;
3)
Член 5 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг може да подаде заявление за сертифициране. Заявлението се подава пред ЕОЦКП в съответствие с приложимите разпоредби на член 15.“;
б)
в параграф 3 първа алинея се заменя със следното:
„3. ЕОЦКП разглежда и взема решение по заявлението за сертифициране в съответствие с предвидената в член 16 процедура. Решението за сертифициране се основава на критериите, предвидени в параграф 1, букви а)-г) от настоящия член.“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Посочената в параграф 1 агенция за кредитен рейтинг може също така да подаде заявление за освобождаване:
а)
във всеки отделен случай - от спазването на някои или всички изисквания, установени в раздел А от приложение I и в член 7, параграф 4, ако агенцията за кредитен рейтинг може да докаже, че изискванията са непропорционални предвид естеството, мащаба и сложността на извършваната от нея стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани от нея кредитни рейтинги;
б)
от изискването за физическо присъствие в Съюза, когато такова изискване би било прекалено обременително и непропорционално на естеството, мащаба и сложността на извършваната от нея стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани от нея кредитни рейтинги.
Заявлението за освобождаване по първа алинея, буква а) или б) се подава от агенцията за кредитен рейтинг заедно със заявлението за сертифициране. При оценяване на заявлението ЕОЦКП взема предвид размера на агенцията за кредитен рейтинг по параграф 1, като отчита естеството, мащаба и сложността на извършваната от нея стопанска дейност и естеството и различните видове присъждани от нея кредитни рейтинги, както и въздействието на кредитните рейтинги, присъждани от агенцията за кредитен рейтинг, върху финансовата стабилност или цялост на финансовите пазари на една или повече държави-членки. Въз основа на преценката на тези фактори ЕОЦКП може да разреши такова освобождаване по отношение на агенцията за кредитен рейтинг по параграф 1.“;
г)
параграф 5 се заличава;
д)
в параграф 6 трета алинея се заменя със следното:
„За да отчете тенденциите на финансовите пазари, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 38а и при условията на членове 38б и 38в, мерки за допълнително конкретизиране или изменение на критериите, предвидени във втора алинея, букви а), б) и в) от настоящия параграф.“;
е)
параграфи 7 и 8 се заменят със следното:
„7. ЕОЦКП сключва споразумения за сътрудничество със съответните надзорни органи на трети държави, чиято правна и надзорна уредба е призната за еквивалентна на настоящия регламент в съответствие с параграф 6. С тези споразумения се определят най-малко:
а)
механизмът за обмен на информация между ЕОЦКП и надзорните органи на съответните трети държави; и
б)
процедурите относно координацията на надзорните дейности.
8. Членове 20 и 24 се прилагат mutatis mutandis по отношение на сертифицираните агенции за кредитен рейтинг и присъдените от тях кредитни рейтинги.“;
4)
В член 6 параграф 3 се изменя, както следва:
а)
в първа алинея уводната част се заменя със следното:
„3. По искане на агенция за кредитен рейтинг ЕОЦКП може да я освободи от спазване на изискванията по раздел А, точки 2, 5 и 6 от приложение I и член 7, параграф 4, ако агенцията за кредитен рейтинг може да докаже, че тези изисквания са непропорционални предвид естеството, мащаба и сложността на нейната стопанска дейност, както и предвид естеството и различните видове присъждани кредитни рейтинги, както и че:“;
б)
втора алинея се заменя със следното:
„Когато става въпрос за група от агенции за кредитен рейтинг, ЕОЦКП гарантира, че най-малко една от агенциите за кредитен рейтинг в групата не е освободена от спазване на изискванията по раздел А, точки 2, 5 и 6 от приложение I и член 7, параграф 4.“;
5)
Член 9 се заменя със следното:
„Член 9
Възлагане на дейности на външни подизпълнители
Възлагането на външни подизпълнители на важни оперативни функции се извършва по начин, който не води до съществено влошаване на качеството на вътрешния контрол в агенцията за кредитен рейтинг и способността на ЕОЦКП да упражнява надзор върху спазването на задълженията по настоящия регламент от страна на агенцията за кредитен рейтинг.“
6)
В член 10 параграф 6 се заменя със следното:
„6. Агенциите за кредитен рейтинг не използват наименованието на ЕОЦКП или на компетентен орган по начин, който да показва или предполага признаване или одобрение от ЕОЦКП или даден компетентен орган на кредитните рейтинги или на каквито и да е дейности по определяне на кредитен рейтинг на тази агенция.“;
7)
В член 11 параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. Агенциите за кредитен рейтинг предоставят на разположение в централно хранилище, създадено от ЕОЦКП, информация за резултатите от тяхната дейност за минали периоди, включително относно честотата на промяна на рейтингите, както и информация относно присъждани в миналото кредитни рейтинги и промяна на тези рейтинги. Агенциите за кредитен рейтинг предоставят информация в хранилището по стандартен образец, установен от ЕОЦКП. ЕОЦКП осигурява публичен достъп до тази информация и публикува на годишна основа обобщена информация за наблюдаваните основни тенденции.
3. Всяка година до 31 март агенциите за кредитен рейтинг предоставят на ЕОЦКП информация, свързана с въпросите по раздел Д, част II, точка 2 от приложение I.“;
8)
Член 14 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заменя със следното:
„2. Регистрацията е валидна на цялата територия на Съюза от момента, в който поражда действие решението за регистрация на агенция за кредитен рейтинг, прието от ЕОЦКП в съответствие с член 16, параграф 3 или член 17, параграф 3.“;
б)
в параграф 3 втора алинея се заменя със следното:
„Агенциите за кредитен рейтинг уведомяват без неоправдано забавяне ЕОЦКП за всяка съществена промяна в условията на първоначалната регистрация, включително за всякакви случаи на откриване или закриване на клон в рамките на Съюза.“;
в)
параграфи 4 и 5 се заменят със следното:
„4. Без да се засяга член 16 или член 17, ЕОЦКП регистрира агенцията за кредитен рейтинг, ако в резултат на разглеждането на заявлението установи, че агенцията за кредитен рейтинг отговаря на условията за присъждане на кредитни рейтинги съгласно настоящия регламент, като взема предвид членове 4 и 6.“
„5. 5. ЕОЦКП не налага във връзка с регистрацията изисквания, които не са предвидени в настоящия регламент.“;
9)
Членове 15-21 се заменят със следното:
„Член 15
Заявление за регистрация
1. Агенциите за кредитен рейтинг подават заявление за регистрация до ЕОЦКП. Заявлението съдържа информация по въпросите, предвидени в приложение II.
2. Когато заявлението за регистрация се подава от група от агенции за кредитен рейтинг, членовете на групата упълномощават един от тях да подаде всички заявления до ЕОЦКП от името на групата. Упълномощената агенция за кредитен рейтинг предоставя за всеки член от групата информацията по предвидените в приложение II въпроси.
3. Агенциите за кредитен рейтинг подават заявленията си на някой от официалните езици на институциите на Съюза. Разпоредбите на Регламент № 1 от 15 април 1958 г. за определяне на езиковия режим на Европейската икономическа общност (13) се прилагат mutatis mutandis по отношение на всички други съобщения между ЕОЦКП и агенциите за кредитен рейтинг и техните служители.
4. В срок от 20 работни дни от получаване на заявлението ЕОЦКП преценява дали заявлението е пълно. Ако заявлението не е пълно, ЕОЦКП определя срок, в рамките на който агенцията за кредитен рейтинг да предостави допълнителна информация.
След като прецени, че заявлението е пълно, ЕОЦКП уведомява за това агенцията за кредитен рейтинг.
Член 16
Разглеждане от ЕОЦКП на заявлението за регистрация на агенция за кредитен рейтинг
1. В срок от 45 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, ЕОЦКП разглежда заявлението за регистрация на агенция за кредитен рейтинг, като отчита спазването от нейна страна на предвидените в настоящия регламент условия.
2. ЕОЦКП може да удължи срока за разглеждане с 15 работни дни, по-специално ако агенцията за кредитен рейтинг:
а)
предвижда да признава кредитни рейтинги съгласно член 4, параграф 3;
б)
предвижда да възлага на външни подизпълнители; или
в)
иска да бъде освободена от спазване на изисквания в съответствие с член 6, параграф 3.
3. В срок от 45 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, или в срок от 60 работни дни от уведомлението, когато се прилага параграф 2 от настоящия член, ЕОЦКП приема надлежно мотивирано решение за регистрация или решение за отказ на регистрация.
4. Решението, прието от ЕОЦКП съгласно параграф 3, поражда действие на петия работен ден след приемането му.
Член 17
Разглеждане от ЕОЦКП на заявленията за регистрация на група от агенции за кредитен рейтинг
1. В срок от 55 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, ЕОЦКП разглежда заявленията за регистрация на група от агенции за кредитен рейтинг, като отчита спазването от тяхна страна на предвидените в настоящия регламент условия.
2. ЕОЦКП може да удължи срока за разглеждане с 15 работни дни, по-специално ако някоя от агенциите за кредитен рейтинг от групата:
а)
предвижда да признава кредитни рейтинги съгласно член 4, параграф 3;
б)
предвижда да възлага на външни подизпълнители; или
в)
иска да бъде освободена от спазване на изисквания в съответствие с член 6, параграф 3.
3. В срок от 55 работни дни от уведомлението, посочено в член 15, параграф 4, втора алинея, или в срок от 70 работни дни от уведомлението, когато се прилага параграф 2 от настоящия член, ЕОЦКП приема надлежно мотивирано индивидуално решение за регистрация или решение за отказ на регистрация по отношение на всяка от агенциите за кредитен рейтинг в групата.
4. Решението, прието от ЕОЦКП съгласно параграф 3, поражда действие на петия работен ден след приемането му.
Член 18
Уведомяване за решението за регистрация, за отказ или за прекратяване на регистрация на агенция за кредитен рейтинг и публикуване на списъка на регистрираните агенции за кредитен рейтинг
1. В срок от пет работни дни след приемането на решение по член 16, 17 или 20 ЕОЦКП съобщава решението си на съответната агенция за кредитен рейтинг. Ако ЕОЦКП откаже да регистрира агенция за кредитен рейтинг или прекрати регистрацията на агенция за кредитен рейтинг, той надлежно мотивира решението си.
2. ЕОЦКП съобщава на Комисията, на Европейския надзорен орган (Европейски банков орган), създаден с Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския парламент и на Съвета (14) („ЕБО“), на Европейския надзорен орган (Европейски орган за застраховане и професионално пенсионно осигуряване), създаден с Регламент (ЕС) № 1094/2010 на Европейския парламент и на Съвета (15) („ЕОЗППО“), на компетентните органи и на секторните компетентни органи всяко решение съгласно членове 16, 17 или 20.
3. ЕОЦКП публикува на електронната си страница списък с агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани в съответствие с настоящия регламент. Този списък се актуализира в рамките на пет работни дни след приемането на решение съгласно член 16, 17 или 20. Комисията публикува актуализирания списък в Официален вестник на Европейския съюз в срок от 30 дни след актуализирането му.
Член 19
Такси за регистрация и надзор
1. ЕОЦКП начислява такси на агенциите за кредитен рейтинг в съответствие с настоящия регламент и регламента за таксите, посочен в параграф 2. Тези такси изцяло покриват разходите на ЕОЦКП по регистрацията и надзора на агенциите за кредитен рейтинг и по възстановяването на всякакви разходи, които могат да възникнат за компетентните органи при извършване на дейности съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 30.
2. Комисията приема регламент за таксите. Този регламент определя по-специално вида на таксите и случаите, в които се дължат такси, размера на таксите, начина на плащане и начина, по който ЕОЦКП възстановява на компетентните органи всякакви разходи, които могат да възникнат за тях при извършване на дейности съгласно настоящия регламент, по-специално в резултат на делегиране на задачи в съответствие с член 30.
Размерът на таксата, начислена на дадена агенция за кредитен рейтинг, покрива всички административни разходи и е пропорционален на оборота на съответната агенция за кредитен рейтинг.
Комисията приема регламента за таксите, посочен в първа алинея, чрез делегиран акт в съответствие с член 38а и при условията на членове 38б и 38в.
Член 20
Прекратяване на регистрация
1. Без да се засяга член 24, ЕОЦКП прекратява регистрацията на дадена агенция за кредитен рейтинг, ако агенцията за кредитен рейтинг:
а)
изрично се откаже от регистрацията или не е предоставяла кредитни рейтинги през предходните шест месеца;
б)
е получила регистрацията въз основа на неверни твърдения или по друг неправомерен начин; или
в)
вече не отговаря на условията, при които е регистрирана.
2. Когато компетентен орган на държава-членка, в която се използват присъдените от съответната агенция кредитни рейтинги, счита, че е изпълнено някое от условията, посочени в параграф 1, той може да поиска от ЕОЦКП да разгледа въпроса, дали са спазени условията за прекратяване на регистрацията на съответната агенция за кредитен рейтинг. Ако ЕОЦКП реши да не прекратява регистрацията на съответната агенция за кредитен рейтинг, той надлежно мотивира решението си.
3. Решението за прекратяване на регистрацията незабавно поражда действие на цялата територия на Съюза, като се спазва посоченият в член 24, параграф 4 преходен период за използване на кредитните рейтинги.
ГЛАВА II
НАДЗОР ОТ СТРАНА НА ЕОЦКП
Член 21
ЕОЦКП
1. Без да се засяга член 25а, ЕОЦКП следи за прилагането на настоящия регламент.
2. В съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 ЕОЦКП издава и актуализира насоки за сътрудничеството между ЕОЦКП, компетентните органи и секторните компетентни органи за целите на настоящия регламент и за целите на съответното секторно законодателство, включително процедурите и подробните условия, свързани с делегирането на задачи.
3. В съответствие с член 16 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 до 7 юни 2011 г. ЕОЦКП в сътрудничество с ЕБО и ЕОЗППО издава и актуализира насоки за прилагането на режима за признаване по член 4, параграф 3 от настоящия регламент.
4. До 2 януари 2012 г. ЕОЦКП представя за одобрение от Комисията в съответствие с член 10 от Регламент (ЕС) № 1095/2010 проект на регулаторни технически стандарти за:
а)
информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят в заявлението за регистрация съгласно приложение II;
б)
информацията, която агенциите за кредитен рейтинг трябва да предоставят при подаване на заявление за сертифициране и при оценяване на систематичното им значение за финансовата стабилност или цялост на финансовите пазари съгласно член 5;
в)
представянето, включително структурата, формата, метода и периода на докладване, на информацията, която агенциите за кредитен рейтинг оповестяват в съответствие с член 11, параграф 2 и раздел Д, част II, точка 1 от приложение I;
г)
оценяването на съответствието на методологиите за определяне на кредитен рейтинг с изискванията, предвидени в член 8, параграф 3;
д)
съдържанието и формата на периодичното докладване на данни за кредитните рейтинги, които ще бъдат изисквани от агенциите за кредитен рейтинг за целите на текущия надзор, упражняван от ЕОЦКП.
5. ЕОЦКП публикува за първи път до 1 януари 2012 г., а след това ежегодно доклад за прилагането на настоящия регламент. Докладът съдържа по-специално оценка на прилагането на приложение I от страна на агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент.
6. ЕОЦКП представя ежегодно на Европейския парламент, Съвета и Комисията доклад относно приетите надзорни мерки и санкциите, наложени от ЕОЦКП съгласно настоящия регламент, включително глоби и периодични имуществени санкции.
7. ЕОЦКП си сътрудничи с ЕБО и ЕОЗППО при изпълнението на своите задачи и се консултира с тези органи, преди да издаде и актуализира насоките и да представи проектите на регулаторни технически стандарти, посочени в параграфи 2, 3 и 4.
10)
Вмъква се следният член:
„Член 22а
Проверка за спазването на задължението за бек-тестване
1. При упражняване на текущия надзор върху агенциите за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент, ЕОЦКП редовно проверява спазването на член 8, параграф 3.
2. Без да се засяга член 23, в рамките на проверката, посочена в параграф 1, ЕОЦКП също така:
а)
проверява провеждането на бек-тестването от страна на агенциите за кредитен рейтинг;
б)
анализира резултатите от бек-тестването; и
в)
проверява дали в кредитните агенции съществуват процеси за отразяване на резултатите от бек-тестването в техните рейтингови методологии.“;
11)
Членове 23-27 се заменят със следното:
„Член 23
Ненамеса в съдържанието на рейтингите или методологиите
При изпълнението на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП, Комисията и органите на публична власт на държавите-членки не се намесват по отношение на съдържанието на кредитните рейтинги или методологиите.
Член 23а
Упражняване на правомощията, посочени в членове 23б-23г
Правомощията, предоставени на ЕОЦКП или на длъжностно лице, или на друго оправомощено от ЕОЦКП лице съгласно членове 23б-23г, не може да бъдат използвани, за да се изисква разкриването на информация или документи, които са предмет на правно призната привилегия.
Член 23б
Искане за информация
1. ЕОЦКП може чрез обикновено искане или с решение да поиска от агенциите за кредитен рейтинг, от лицата, участващи в дейностите по определяне на кредитния рейтинг, от оценяваните лица и свързаните с тях трети лица, от трети лица, на които агенциите за кредитен рейтинг са възложили оперативни функции или дейности, и от лица, които по друг начин са тясно и до голяма степен свързани или имат отношение към агенции за кредитен рейтинг или дейности по определяне на кредитен рейтинг, да предоставят цялата информация, необходима на органа за изпълнение на задълженията му съгласно настоящия регламент.
2. Когато изпраща обикновено искане за информацията съгласно параграф 1, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
информира лицето, от което се изисква информацията, че няма задължение за предоставянето ѝ, но че при отговор от негова страна предоставената информация не може да бъде неточна или подвеждаща;
е)
посочва глобата, предвидена в член 36а във връзка с раздел II, точка 7 от приложение III, за неточни или подвеждащи отговори на поставените въпроси.
3. Когато изисква предоставянето на информация съгласно параграф 1 с решение, ЕОЦКП:
а)
се позовава на настоящия член като правно основание за искането;
б)
посочва целта на искането;
в)
уточнява каква информация се изисква;
г)
определя срок за предоставяне на информацията;
д)
посочва периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, за предоставяне на непълна информация;
е)
посочва глобата, предвидена в член 36а във връзка с раздел II, точка 7 от приложение III, за неточни или подвеждащи отговори на поставените въпроси; и
ж)
посочва правото на обжалване на решението пред Апелативния съвет , както и правото решението да бъде обжалвано пред Съда на Европейския съюз в съответствие с членове 60 и 61 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
4. Посочените в параграф 1 лица, техните представители или, в случай на юридически лица или на асоциации без правосубектност, лицата, упълномощени да ги представляват по закон или съгласно учредителните им актове, предоставят изискваната информация. Надлежно упълномощени адвокати могат да предоставят информацията от името на своите клиенти. Последните остават изцяло отговорни, ако предоставената информация е непълна, неточна или подвеждаща.
5. ЕОЦКП незабавно изпраща копие от обикновеното искане или от решението до компетентните органи на държавата-членка, в която е установено или в която живее посоченото в параграф 1 лице, до което се отнася искането за информация.
Член 23в
Общи разследвания
1. За да изпълни задълженията си съгласно настоящия регламент, ЕОЦКП може да извършва всички необходими разследвания по отношение на лицата, посочени в член 23б, параграф 1. За целта длъжностните лица и други оправомощени от ЕОЦКП лица имат правомощия:
а)
да проверяват всички документи, данни, процедури и всякакви други материали, отнасящи се до изпълнението на техните задачи, независимо от носителя, на който се съхраняват;
б)
да вземат или получават заверени копия или извлечения от такива документи, данни, процедури и други материали;
в)
да призоват и да искат от всяко лице, посочено в член 23б, параграф 1, от неговия представител или неговите служители да дадат устно или писмено обяснение на факти или документи, свързани с предмета и целта на проверката, и да запишат отговорите;
г)
да задават въпроси на всяко друго физическо или юридическо лице, което даде съгласие за това, с цел да съберат информация, свързана с предмета на разследването;
д)
да искат съхранявана информация за телефонни разговори и пренос на данни.
2. Длъжностните лица и други лица, оправомощени от ЕОЦКП за целите на разследванията, посочени в параграф 1, упражняват своите правомощия след представяне на писмено разрешение, в което се посочват предметът и целта на разследването. В разрешението се посочват и периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, в случай че изискваните документи, данни, процедури или други материали или отговорите на въпросите, поставени на лицата, посочени в член 23б, параграф 1, не са представени или са непълни, и глобите, предвидени в член 36а във връзка с раздел II, точка 8 от приложение III, за неточни или подвеждащи отговори на въпросите, поставени на лицата, посочени в член 23б, параграф 1.
3. Лицата, посочени в член 23б, параграф 1, допускат провеждането на разследванията, започнати въз основа на решение на ЕОЦКП. В решението се посочват предметът и целта на разследването, периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, правните средства за защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда на Европейския съюз.
4. В разумен срок преди започването на разследването ЕОЦКП информира компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия то ще се проведе, за предстоящото разследване и за самоличността на оправомощените лица. По искане на ЕОЦКП служителите на съответния компетентен орган подпомагат оправомощените лица при изпълнението на техните задължения. По искане на служителите на компетентния орган на съответната държава-членка те също могат да присъстват по време на разследването.
5. Ако съгласно националната уредба относно искането за предоставяне на съхранявана информация за телефонни разговори или пренос на данни, посочено в параграф 1, буква д), е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за такова разрешение може да се подаде и като предохранителна мярка.
6. Когато се подава искане за разрешение по параграф 5, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕОЦКП и на това, дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на разследването. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕОЦКП, на които се основава предположението за нарушение на настоящия регламент, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не може нито да преценява необходимостта от провеждане на разследването, нито да изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в преписката на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда на Европейския съюз по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 23г
Проверки на място
1. С цел изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП може да извършва всички необходими проверки на място в служебните помещения на юридическите лица, посочени в член 23б, параграф 1. Когато това е необходимо за целите на правилното извършване и ефикасността на проверките, ЕОЦКП може да извършва проверки на място без предварително предупреждение.
2. Длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, могат да влизат в служебните помещения и площи на юридическите лица при наличие на решение за провеждане на разследване, прието от ЕОЦКП, и разполагат с всички правомощия, предвидени в член 23в, параграф 1. Те разполагат и с правомощието да запечатват всички служебни помещения, счетоводни книги или документи за срока и в степента, необходими за проверката.
3. Длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕОЦКП да извършват проверки на място, упражняват правомощията си, след като представят писмено разрешение, в което се посочват предметът, целта на проверката и предвидените в член 36б периодични имуществени санкции в случаите, когато съответните лица не допуснат извършването на проверката. В разумен срок преди извършване на проверката ЕОЦКП уведомява за проверката компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе тя.
4. Лицата, посочени в член 23б, параграф 1, допускат извършването на проверки на място, разпоредено с решение на ЕОЦКП. В решението се посочват предметът и целта на проверката, както и датата, на която тя ще започне, и периодичните имуществени санкции, предвидени в член 36б, правните средства за защита, предвидени в Регламент (ЕС) № 1095/2010, както и правото на обжалване на решението пред Съда на Европейския съюз. ЕОЦКП взема тези решения, след като се консултира с компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката.
5. По искане на ЕОЦКП служителите, както и лицата, оправомощени или назначени от компетентния орган на държавата-членка, на чиято територия ще се проведе проверката, активно подпомагат длъжностните лица и другите лица, оправомощени от ЕОЦКП. За тази цел те разполагат с правомощията по параграф 2. По тяхно искане служители на компетентния орган на съответната държава-членка могат също да присъстват на проверките на място.
6. ЕОЦКП може също така да изиска от компетентните органи да изпълнят от негово име конкретни задачи по разследване и проверки на място, както е предвидено в настоящия член и в член 23в, параграф 1. За целта компетентните органи разполагат със същите правомощия като ЕОЦКП, както е предвидено в настоящия член и в член 23в, параграф 1.
7. Когато длъжностните лица и другите придружаващи лица, оправомощени от ЕОЦКП, установят, че дадено лице се противопоставя на проверка, разпоредена съгласно настоящия член, компетентният орган на съответната държава-членка им оказва необходимото съдействие, като иска при необходимост съдействие от полицията или от подобен правоохранителен орган, с което да им даде възможност да проведат проверката.
8. Ако съгласно националната уредба за проверката на място, предвидена в параграф 1, или за съдействието, предвидено в параграф 7, е необходимо разрешение от съдебен орган, се подава искане за такова разрешение. Искане за такова разрешение може да се подаде и като предохранителна мярка.
9. Когато се подава искане за разрешение съгласно параграф 8, националният съдебен орган прави проверка на автентичността на решението на ЕОЦКП и на това, дали предвидените принудителни мерки не са произволни или прекомерни предвид предмета на проверката. При проверката на пропорционалността на принудителните мерки националният съдебен орган може да поиска от ЕОЦКП подробно обяснение, по-специално относно съображенията на ЕОЦКП, на които се основава предположението за нарушение на настоящия регламент, както и относно тежестта на предполагаемото нарушение и естеството на участието на лицето, по отношение на което се вземат принудителните мерки. Националният съдебен орган обаче не може нито да оценява необходимостта от извършване на проверката, нито да изисква да му бъде предоставена информацията, съдържаща се в преписката на ЕОЦКП. Законосъобразността на решението на ЕОЦКП подлежи на преглед единствено от Съда на Европейския съюз по реда на процедурата, предвидена в Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 23д
Процедурни правила за предприемане на надзорни мерки и налагане на глоби
1. Когато при изпълнение на задълженията си съгласно настоящия регламент ЕОЦКП установи, че има сериозни признаци за възможно наличие на факти, които могат да съставляват едно или повече от нарушенията, изброени в приложение III, ЕОЦКП назначава независим разследващ служител в рамките на ЕОЦКП, който да разследва случая. Разследващият служител не участва и не трябва да е участвал в прекия или непрекия надзор и в процеса на регистрация на съответната агенция за кредитен рейтинг и изпълнява функциите си независимо от Съвета на надзорниците на ЕОЦКП.
2. Разследващият служител разследва предполагаемите нарушения, като взема предвид коментарите, представени от лицата, по отношение на които се провежда разследването, и представя на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП пълната преписка с констатациите си.
С цел изпълнение на задълженията си разследващият служител може да упражнява правомощията да изисква информация в съответствие с член 23б и да провежда разследвания и проверки на място в съответствие с членове 23в и 23г. Когато упражнява тези правомощия, разследващият служител спазва член 23а.
При изпълнение на задълженията си разследващият служител има достъп до всички документи и до цялата информация, събрана от ЕОЦКП в хода на надзорната му дейност.
3. След приключване на разследването и преди да представи на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП преписката с констатациите, разследващият служител дава на лицата, по отношение на които се провежда разследването, възможност да бъдат изслушани по въпросите, свързани с предмета на разследването. Разследващият служител основава констатациите си само на онези факти, по които лицата, по отношение на които се провежда разследването, са имали възможност да изразят становище.
Правото на защита на засегнатите от разследването лица се зачита напълно в хода на разследванията по настоящия член.
4. Когато представя на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП преписката с констатациите си, разследващият служител уведомява за това лицата, по отношение на които се провежда разследването. Лицата, по отношение на които се провежда разследването, имат право на достъп до преписката при зачитане на законния интерес на други лица от запазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация, засягаща трети лица.
5. Въз основа на преписката, съдържаща констатациите на разследващия служител, и - когато има искане на засегнатите лица за това - след като изслуша лицата, по отношение на които се провежда разследването в съответствие с членове 25 и 36в, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП решава дали лицата, по отношение на които се провежда разследването, са извършили едно или повече от нарушенията, изброени в приложение III, и съответно предприема надзорни мерки в съответствие с член 24 и налага глоба в съответствие с член 36а.
6. Разследващият служител не участва в обсъжданията на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП, нито се намесва по друг начин в процеса на вземане на решение от страна на Съвета на надзорниците на ЕОЦКП.
7. Комисията приема допълнителни процедурни правила за упражняването на правомощията по налагане на глоби или периодични имуществени санкции, включително разпоредби относно правото на защита, сроковете и събирането на глобите или периодичните имуществени санкции, и приема подробни правила относно давностните срокове за налагането и изпълнението на санкциите.
Правилата, посочени в първа алинея, се приемат чрез делегирани актове в съответствие с член 38а и при условията на членове 38б и 38в.
8. ЕОЦКП се обръща към компетентните национални органи с цел започване на наказателно преследване, когато при изпълнение на своите задължения по настоящия регламент установи, че има сериозни признаци за възможно наличие на факти, които могат да съставляват престъпления. Освен това ЕОЦКП се въздържа от налагането на глоби или периодични имуществени санкции в случаи, при които предходна оправдателна или осъдителна присъда, основана на същите или на по същество еднакви факти, вече е влязла в сила в резултат от наказателно производство съгласно националното право.
Член 24
Надзорни мерки на ЕОЦКП
1. Когато в съответствие с член 23д, параграф 5 Съветът на надзорниците на ЕОЦКП установи, че агенция за кредитен рейтинг е извършила някое от нарушенията, изброени в приложение III, той взема едно или повече от следните решения:
а)
прекратяване на регистрацията на агенцията за кредитен рейтинг;
б)
временна забрана за агенцията за кредитен рейтинг да присъжда кредитни рейтинги, валидни в целия Съюз, докато нарушението не бъде прекратено;
в)
прекратяване на използването за регулаторни цели на кредитните рейтинги, присъдени от съответната агенция за кредитен рейтинг и валидни в целия Съюз, докато нарушението не бъде прекратено;
г)
искане към агенцията за кредитен рейтинг да прекрати нарушението;
д)
публикуване на известия.
2. Когато взема решенията, посочени в параграф 1, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП отчита естеството и тежестта на нарушението, като отчита следните критерии:
а)
продължителността и честотата на нарушението;
б)
дали нарушението е разкрило сериозни или системни слабости в процедурите на предприятието или в системите за управление или вътрешния контрол;
в)
дали нарушението е спомогнало, предизвикало или по друг начин е довело до финансово престъпление;
г)
дали нарушението е извършено при условията на умисъл или на небрежност.
3. Преди да вземе решенията, посочени в параграф 1, букви а), б) и в), Съветът на надзорниците на ЕОЦКП информира за тях ЕБО и ЕОЗППО.
4. Кредитните рейтинги могат да продължат да се използват за регулаторни цели след приемането на решенията по параграф 1, букви а) и в), през период, който не надвишава:
а)
десет работни дни от датата на обявяване на решението на ЕОЦКП по параграф 5, ако има кредитни рейтинги на същия финансов инструмент или лице, присъдени от други агенции за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент; или
б)
три месеца от датата на обявяване на решението на ЕОЦКП по параграф 5, ако няма кредитни рейтинги на същия финансов инструмент или лице, присъдени от други агенции за кредитен рейтинг, регистрирани съгласно настоящия регламент.
Съветът на надзорниците на ЕОЦКП може да удължи, включително по искане на ЕБО или ЕОЗППО, периода по първа алинея, буква б) с три месеца при изключителни обстоятелства, свързани с възможна дезорганизация на пазара или финансова нестабилност.
5. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП без неоправдано забавяне уведомява съответната агенция за кредитен рейтинг за всяко решение, прието съгласно параграф 1, и изпраща всяко такова решение на компетентните органи и секторните компетентни органи, Комисията, ЕБО и ЕОЗППО. Той обявява това решение на електронната си страница си в срок от 10 работни дни от датата на приемането му.
Когато обявява решението си по реда на първа алинея, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП посочва и правото на съответната агенция за кредитен рейтинг да обжалва решението, както и, когато е приложимо, факта на подаването на такава жалба, като посочва, че жалбата не спира изпълнението на решението, както и че Апелативният съвет може да спре изпълнението на обжалваното решение в съответствие с член 60, параграф 3 от Регламент (ЕС) № 1095/2010.
Член 25
Изслушване на засегнатите лица
1. Преди да вземе решение съгласно член 24, параграф 1, Съветът на надзорниците на ЕОЦКП дава на лицата, по отношение на които е започнато производство, възможността да бъдат изслушани във връзка с констатациите на ЕОЦКП. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП основава своите решения само на констатации, по които лицата, по отношение на които е започнато производство, са имали възможност да изразят становище.
Първа алинея не се прилага, ако са необходими спешни действия с цел да се предотврати съществена и неизбежна вреда на финансовата система. В такъв случай Съветът на надзорниците на ЕОЦКП може да приеме временно решение и дава възможност на засегнатите лица да бъдат изслушани възможно най-бързо след приемане на решението.
2. Правото на защита на лицата, по отношение на които е започнато производство, се зачита напълно в рамките на производството. Те имат правото на достъп до преписката на ЕОЦКП при зачитане на законния интерес на други лица от запазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация.
Член 25а
Секторни компетентни органи, отговорни за надзора и за осигуряването на прилагането на член 4, параграф 1 (използване на кредитните рейтинги)
Секторните компетентни органи отговарят за надзора и за осигуряването на прилагането на член 4, параграф 1 в съответствие със съответното секторно законодателство.
ГЛАВА III
СЪТРУДНИЧЕСТВО МЕЖДУ ЕОЦКП, КОМПЕТЕНТНИТЕ ОРГАНИ И СЕКТОРНИТЕ КОМПЕТЕНТНИ ОРГАНИ
Член 26
Задължение за сътрудничество
ЕОЦКП, ЕБО, ЕОЗППО, компетентните органи и секторните компетентни органи си сътрудничат, когато е необходимо за целите на настоящия регламент и на съответното секторно законодателство.
Член 27
Обмен на информация
1. ЕОЦКП, компетентните органи и секторните компетентни органи без неоправдано забавяне си предоставят информацията, необходима за изпълнението на задълженията им съгласно настоящия регламент и съгласно съответното секторно законодателство.
2. ЕОЦКП може да предоставя на централните банки, Европейската система на централните банки и Европейската централна банка в качеството им на парични институции, на Европейския съвет за системен риск и по целесъобразност, на други органи на публичната власт, които отговарят за надзора над платежните системи и системите за сетълмент, поверителна информация, предназначена за изпълнението на задачите им. По същия начин тези органи или институции не могат да бъдат възпрепятствани при предоставянето на ЕОЦКП на информацията, необходима на ЕОЦКП за изпълнението на задълженията му съгласно настоящия регламент.“;
12)
Членове 28 и 29 се заличават;
13)
Членове 30, 31 и 32 се заменят със следното:
„Член 30
Делегиране на задачи от ЕОЦКП на компетентните органи
1. Когато това е необходимо за правилното изпълнение на надзорните задачи, ЕОЦКП може да делегира конкретни надзорни задачи на компетентните органи на държава-членка в съответствие с насоките, издадени от ЕОЦКП съгласно член 21, параграф 2. Тези надзорни задачи могат по-специално да включват правомощията да се изисква информация в съответствие с член 23б и да се провеждат разследвания и проверки на място в съответствие с член 23г, параграф 6.
2. Преди да делегира някоя задача, ЕОЦКП се консултира със съответния компетентен орган. Тези консултации са свързани със:
а)
обхвата на задачата, която ще се делегира;
б)
срока за изпълнение на задачата, която ще се делегира; и
в)
предоставянето на необходимата информация от ЕОЦКП и на него.
3. В съответствие с регламента за таксите, който се приема от Комисията в съответствие с член 19, параграф 2, ЕОЦКП възстановява на компетентния орган направените във връзка с изпълнението на делегираните задачи разходи.
4. ЕОЦКП прави преглед на делегирането, посочено в параграф 1, през подходящи интервали от време. Делегирането може да бъде оттеглено по всяко време.
Делегирането на задачи не засяга отговорността на ЕОЦКП и не ограничава способността на органа да провежда и наблюдава делегираната дейност. Не се делегират надзорни отговорности по настоящия регламент, включително във връзка с решения за регистрация, окончателни оценки и последващи решения, свързани с нарушения.
Член 31
Уведомления и искания за спиране от компетентните органи
1. Ако компетентен орган на дадена държава-членка е убеден, че на територията на неговата или на друга държава-членка се извършват или са били извършвани действия в нарушение на настоящия регламент, той съобщава този факт на ЕОЦКП, като предоставя възможно най-конкретни данни. Ако компетентният орган на държавата-членка счита това за целесъобразно за целите на разследването, той може също да предложи на ЕОЦКП да разгледа необходимостта от използване на правомощията по членове 23б и 23в по отношение на агенцията за кредитен рейтинг, която участва в тези действия.
ЕОЦКП предприема подходящи действия. Той съобщава на компетентния орган, който го е уведомил, резултатите от своите действия и, доколкото е възможно, го уведомява за настъпили междувременно съществени промени.
2. Без да се засяга задължението за уведомяване по параграф 1, ако компетентният орган на държава-членка, който извършва уведомяването, смята, че регистрирана агенция за кредитен рейтинг, чиито кредитни рейтинги се използват на територията на тази държава-членка, нарушава задълженията по настоящия регламент и нарушенията са достатъчно тежки и трайни, за да се отразят съществено на защитата на инвеститорите или на стабилността на финансовата система в тази държава-членка, компетентният орган, който извършва уведомяването, може да поиска ЕОЦКП да прекрати използването за регулаторни цели на кредитните рейтинги на съответната агенция за кредитен рейтинг от посочените в член 4, параграф 1 финансови институции и други субекти. Компетентният орган, който извършва уведомяването, надлежно мотивира своето искане пред ЕОЦКП.
Ако ЕОЦКП прецени, че искането е неоснователно, той уведомява писмено компетентния орган, който го е отправил, като се мотивира. Ако ЕОЦКП прецени, че искането е основателно, той предприема подходящи мерки за уреждане на въпроса.
Член 32
Професионална тайна
1. Задължението за запазване на професионална тайна се прилага по отношение на ЕОЦКП, компетентните органи и всички лица, които работят или са работили за ЕОЦКП, за компетентните органи или за всяко друго лице, на което ЕОЦКП е делегирал задачи, включително одитори и експерти, с които ЕОЦКП е сключил договор. Информацията, представляваща професионална тайна, не може да се разкрива на друго лице или орган, освен ако това разкриване е необходимо във връзка със съдебни производства.
2. Цялата информация, която съгласно настоящия регламент се получава или обменя между ЕОЦКП, компетентните органи, секторните компетентни органи и други органи и субекти, посочени в член 27, параграф 2, се счита за поверителна, освен когато ЕОЦКП или съответният компетентен орган, или друг орган или субект посочат в момента на предоставянето ѝ, че тази информация може да бъде разкрита, или когато това разкриване е необходимо във връзка със съдебни производства.“;
14)
Член 33 се заличава;
15)
Членове 34 и 35 се заменят със следното:
„Член 34
Споразумение за обмен на информация
ЕОЦКП може да сключи споразумения за сътрудничество, предвиждащи обмен на информация с надзорните органи на трети държави, само ако по отношение на разкриваната информация съществуват гаранции за запазване на професионална тайна, които са най-малко еквивалентни на гаранциите, предвидени в член 32.
Този обмен на информация има за цел изпълнение на задачите на тези надзорни органи.
По отношение на предоставянето на лични данни на трети държави, ЕОЦКП прилага Регламент (ЕО) № 45/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2000 г. относно защитата на лицата по отношение на обработката на лични данни от институции и органи на Общността и за свободното движение на такива данни (16).
Член 35
Разкриване на информация от страна на трети държави
ЕОЦКП може да разкрива информация, получена от надзорните органи на трети държави, само ако ЕОЦКП или надзорните органи са получили изричното съгласие на надзорния орган, който е предоставил информацията и, когато е приложимо, само ако информацията се разкрива единствено за целите, за които този надзорен орган е дал съгласие, или когато такова разкриване е необходимо във връзка със съдебни производства.
16)
Заглавието на глава I от дял IV „Санкции, процедура на комитет и доклади“ се заменя със „Санкции, глоби, периодични имуществени санкции, процедура на комитет, делегирани правомощия и доклади“;
17)
В член 36 първа и втора алинея се заменят със следното:
„Държавите-членки установяват система от санкции за нарушения на член 4, параграф 1 и вземат всички необходими мерки за осигуряване на тяхното прилагане. Предвидените санкции са ефективни, пропорционални и възпиращи.
Държавите-членки гарантират, че секторният компетентен орган оповестява публично информация за всяка санкция, която е била наложена за нарушаване на разпоредбите на член 4, параграф 1, освен ако такова оповестяване би застрашило сериозно финансовите пазари или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите лица.“;
18)
Вмъкват се следните членове:
„Член 36а
Глоби
1. Когато в съответствие с член 23д, параграф 5 Съветът на надзорниците на ЕОЦКП установи, че агенция за кредитен рейтинг е извършила, при условията на умисъл или небрежност, някое от нарушенията, изброени в приложение III, той приема решение за налагане на глоба в съответствие с параграф 2.
Нарушение от страна на агенция за кредитен рейтинг се счита се извършено при условията на умисъл, ако ЕОЦКП е открила обективни елементи, от които личи, че агенцията за кредитен рейтинг или висшето ѝ ръководство са действали съзнателно с цел извършване на нарушение.
2. Основният размер на глобите, посочени в параграф 1, е в следните граници:
а)
за нарушения по точки 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50 и 51 от раздел I на приложение III глобите са в размер на най-малко 500 000 EUR, но не повече от 750 000 EUR;
б)
за нарушения по точки 6-8, 16-18, 21, 22, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 45-47, 48, 49, 52 и 54 от раздел I на приложение III глобите са в размер на най-малко 300 000 EUR, но не повече от 450 000 EUR;
в)
за нарушения по точки 9, 10, 26, 36, 44 и 53 от раздел I на приложение III глобите са в размер на най-малко 100 000 EUR, но не повече от 200 000 EUR;
г)
за нарушения по точки 1, 6, 7 и 8 от раздел II на приложение III глобите са в размер на най-малко 50 000 EUR, но не повече от 150 000 EUR;
д)
за нарушения по точки 2, 4 и 5 от раздел II на приложение III глобите са в размер на най-малко 25 000 EUR, но не повече от 75 000 EUR;
е)
за нарушения по точка 3 от раздел II на приложение III глобите са в размер на най-малко 10 000 EUR, но не повече от 50 000 EUR;
ж)
за нарушения по точки 1-3 и 11 от раздел III на приложение III глобите са в размер на най-малко 150 000 EUR, но не повече от 300 000 EUR;
з)
за нарушения по точки 4, 6, 8 и 10 от раздел III на приложение III глобите са в размер на най-малко 90 000 EUR, но не повече от 200 000 EUR;
и)
за нарушения по точки 5, 7 и 9 от раздел III на приложение III глобите са в размер на най-малко 40 000 EUR, но не повече от 100 000 EUR.
За да реши дали основният размер на глобите следва да определен по-близо до долната или горната граница, или до средната стойност на сумите, предвидени в първа алинея, ЕОЦКП взема предвид годишния оборот за предходната стопанска година на съответната агенция за кредитен рейтинг. Основният размер е в долната граница за агенции за кредитен рейтинг, чийто годишен оборот е под 10 милиона евро, по средата - за агенции за кредитен рейтинг, чийто годишен оборот е между 10 и 50 милиона евро, и в горната граница - за агенции за кредитен рейтинг, чийто годишен оборот надвишава 50 милиона евро.
3. При необходимост основният размер на глобите, определен в посочените в параграф 2 граници, се адаптира чрез отчитане на утежняващи или смекчаващи обстоятелства в съответствие със съответните коефициенти, предвидени в приложение IV.
Съответният утежняващ коефициент се прилага поотделно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един утежняващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен утежняващ коефициент, се добавя към основния размер.
Съответният смекчаващ коефициент се прилага поотделно към основния размер на глобата. Ако е приложим повече от един смекчаващ коефициент, разликата между основния размер и размера, получен след прилагането на всеки отделен смекчаващ коефициент, се изважда от основния размер.
4. Независимо от параграфи 2 и 3 глобата не надвишава 20 % от годишния оборот на съответната агенция за кредитен рейтинг за предходната стопанска година, а ако агенцията за кредитен рейтинг пряко или непряко е получила финансова полза от нарушението, глобата е равна най-малко на размера на финансовата полза.
В случай че действие или бездействие на дадена агенция за кредитен рейтинг съставлява повече от едно от нарушенията, изброени в приложение III, се налага само по-голямата глоба, изчислена в съответствие с параграфи 2 и 3 и свързана с едно от тези нарушения.
Член 36б
Периодични имуществени санкции
1. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП с решение налага периодична имуществена санкция, за да принуди:
а)
агенция за кредитен рейтинг да прекрати нарушението в съответствие с решение, взето съгласно член 24, параграф 1, буква г);
б)
лице, посочено в член 23б, параграф 1, да предостави пълната информация, която е била изискана с решение съгласно член 23б;
в)
лице, посочено в член 23б, параграф 1, да допусне провеждането на разследване, и по-специално да предостави пълна документация, данни, процедури или други изисквани материали и да допълни и коригира друга информация, предоставена в хода на разследването, започнато с решение, взето съгласно член 23в;
г)
лице, посочено в член 23б, параграф 1, да допусне извършването на проверка на място, разпоредена с решение, взето съгласно член 23г.
2. Периодичните имуществени санкции трябва да са ефективни и пропорционални. Периодичната имуществена санкция се налага за всеки ден, докато кредитната агенция или съответното лице започне да спазва съответното решение, посочено в параграф 1.
3. Независимо от параграф 2 размерът на периодичната имуществена санкция е 3 % от средния дневен оборот през предходната стопанска година или, по отношение на физически лица - 2 % от средния дневен доход през предходната календарна година. Той се изчислява от датата, посочена в решението за налагане на периодична имуществена санкция.
4. Периодична имуществена санкция може да бъде наложена за не повече от шест месеца след уведомяването за взетото от ЕОЦКП решение.
Член 36в
Изслушване на лицата, по отношение на които е започнато производство
1. Преди да вземе решение за налагане на глоба и/или периодична имуществена санкция съгласно член 36а или член 36б, параграф 1, букви а)-г), Съветът на надзорниците на ЕОЦКП предоставя на лицата, по отношение на които е започнато производство, възможността да бъдат изслушани във връзка с констатациите на ЕОЦКП. Съветът на надзорниците на ЕОЦКП основава своите решения само на констатации, по които лицата, по отношение на които е започнато производство, са имали възможност да изразят становище.
2. Правото на защита на лицата, по отношение на които е започнато производство, се зачита напълно в рамките на производството. Те имат правото на достъп до преписката на ЕОЦКП при зачитане на законния интерес на други лица от запазване на търговските им тайни. Правото на достъп до преписката не включва достъп до поверителна информация или вътрешни подготвителни документи на ЕОЦКП.
Член 36г
Оповестяване, характер, изпълнение и разпределение на глоби и периодични имуществени санкции
1. ЕОЦКП оповестява публично информация за всяка глоба и периодична имуществена санкция, наложени съгласно членове 36а и 36б, освен ако такова оповестяване би застрашило сериозно финансовите пазари или би причинило несъразмерно голяма вреда на засегнатите лица.
2. Глобите или периодичните имуществени санкции, наложени съгласно членове 36а и 36б, са с административен характер.
3. Глобите и периодичните имуществени санкции, наложени съгласно членове 36а и 36б, могат да се изпълняват принудително.
Принудителното изпълнение се урежда от разпоредбите на гражданскопроцесуалните норми, които са в сила в държавата-членка, на чиято територия се осъществява. Изпълнителното основание се прилага към решението, без да са необходими допълнителни формалности освен проверка за автентичност на решението от страна на органа, който правителството на всяка държава-членка е определило за тази цел и за който е уведомило ЕОЦКП и Съда на Европейския съюз.
След изпълнението на тези формалности по молба на заинтересованата страна последната може да пристъпи към принудително изпълнение в съответствие с националното законодателство, като сезира пряко компетентния орган.
Принудителното изпълнение може да бъде спряно само с решение на Съда на Европейския съюз. Независимо от това контролът по жалби относно правомерността на принудителното изпълнение е от компетентността на съдилищата на съответната държава-членка.
4. Сумите на глобите и периодичните имуществени санкции се внасят в приход на общия бюджет на Европейския съюз.
Член 36д
Обжалване пред Съда на Европейския съюз
Съдът на Европейския съюз разполага с неограничени контролни правомощия по отношение на решения, с които ЕОЦКП е наложил глоба или периодична имуществена санкция. Той може да отмени, намали или увеличи размера на наложената глоба или периодична имуществена санкция.“;
19)
Член 37 се заменя със следното:
„Член 37
Изменения на приложенията
За да отчете тенденциите, включително международните тенденции на финансовите пазари, по-специално във връзка с нови финансови инструменти, Комисията може да приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 38а и при условията по членове 38б и 38в, мерки за изменение на приложенията, освен на приложение III.“;
20)
В член 38 параграф 2 се заличава;
21)
Вмъкват се следните членове:
„Член 38а
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 5, параграф 6, трета аления, член 19, параграф 2, член 23д, параграф 7 и член 37 се предоставят на Комисията за срок от четири години, считано от 1 юни 2011. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия най-късно шест месеца преди изтичането на четиригодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттегли в съответствие с член 38б.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за това.
3. Правомощията за приемане на делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 38б и 38в.
Член 38б
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 5, параграф 6, трета алинея, член 19, параграф 2, член 23д, параграф 7 и член 37 може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в рамките на разумен срок преди вземането на окончателното решение, като посочва делегираните правомощия, които може да бъдат оттеглени.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочено в същото решение. Решението влиза в сила незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението не засяга действието на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 38в
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от три месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
2. Ако при изтичането на срока, посочен в параграф 1, нито Европейският парламент, нито Съветът са възразили срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да бъде публикуван в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако в рамките на срока, посочен в параграф 1, Европейският парламент или Съветът възрази срещу делегиран акт, той не влиза в сила. В съответствие с член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.“;
22)
Член 39 се изменя, както следва:
а)
параграф 2 се заличава;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Като взема предвид развитието на регулаторната и надзорната уредба на трети държави в областта на агенциите за кредитен рейтинг, до 1 юли 2011 г. Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета относно въздействието на това развитие и на посочените в член 40 преходни разпоредби върху стабилността на финансовите пазари в Съюза.“;
23)
Вмъква се следният член:
„Член 39a
Доклад на ЕОЦКП
До 31 декември 2011 г. ЕОЦКП извършва оценка на нуждите от персонал и ресурси, свързани с поемането на неговите правомощия и задължения в съответствие с настоящия регламент, и представя доклад пред Европейския парламент, Съвета и Комисията.“
24)
В член 40 трета алинея се заменя със следното:
„Съществуващите агенции за кредитен рейтинг могат да продължат да присъждат кредитни рейтинги, които могат да се използват за регулаторни цели от финансовите институции и останалите субекти, посочени в член 4, параграф 1, освен ако им бъде отказана регистрация. При отказ на регистрация се прилагат разпоредбите на член 24, параграфи 4 и 5.“;
25)
Вмъква се следният член:
„Член 40а
Преходни мерки, свързани с ЕОЦКП
1. На 1 юли 2011 г. се прекратяват всички правомощия и задължения, свързани с дейността по надзора и правоприлагането в областта на агенциите за кредитен рейтинг, които са възложени на компетентните органи - независимо дали действат като компетентни органи на държавата-членка по произход или не - и на колегии, когато има създадени такива.
Заявление за регистрация, получено от компетентните органи на държавата-членка по произход или от съответната колегия до 7 септември 2010 г., обаче не се предава на ЕОЦКП, а решението за регистрация или за отказ на регистрация се взема от тези органи и съответната колегия.
2. Без да се засяга параграф 1, втора алинея, всякакви преписки и работни документи, свързани с дейността по надзора и правоприлагането в областта на агенциите за кредитен рейтинг, включително текущите прегледи и действия по правоприлагане, или заверени копия от тях, се предават на ЕОЦКП на посочената в параграф 1 дата.
3. Компетентните органи и колегиите, посочени в параграф 1, осигуряват предаването на ЕОЦКП на всички налични материали и работни документи или на заверени копия от тях възможно най-бързо и във всеки случай най-късно до 1 юли 2011 г. Тези компетентни органи и колегии също така предоставят на ЕОЦКП необходимото съдействие и съвети, за да улеснят ефективното и ефикасно прехвърляне и продължаване на дейността по надзора и правоприлагането в областта на агенциите за кредитен рейтинг.
4. ЕОЦКП е законен правоприемник на посочените в параграф 1 компетентни органи и колегии по всякакви административни или съдебни производства, произтичащи от дейността по надзора и правоприлагането, осъществявана от тези компетентни органи и колегии във връзка с въпроси, които попадат в приложното поле на настоящия регламент.
5. Всяка регистрация на агенция за кредитен рейтинг, извършена в съответствие с дял III, глава I от страна на компетентен орган, посочен в параграф 1 от настоящия член, остава валидна след прехвърлянето на правомощията към ЕОЦКП.
6. До 1 юли 2014 г. и в рамките на текущия надзор, който упражнява, ЕОЦКП извършва най-малко една проверка на всички агенции за кредитен рейтинг, по отношение на които притежава надзорни правомощия.“;
26)
Приложение I се изменя в съответствие с приложение I към настоящия регламент;
27)
Добавят се приложенията, които се съдържат в приложение II към настоящия регламент.
Член 2
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург на 11 май 2011 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 513/2011,
annettu 11 päivänä toukokuuta 2011,
luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Jacques de Larosièren johtaman korkean tason asiantuntijaryhmän 25 päivänä helmikuuta 2009 julkaisemassa, komission pyytämässä loppuraportissa todetaan, että Euroopan unionin finanssialan valvontakehystä on vahvistettava, jotta finanssikriisien riski pienenisi ja jotta kriisit eivät olisi yhtä vakavia tulevaisuudessa. Siinä suositetaan pitkälle meneviä uudistuksia valvontarakenteeseen. Asiantuntijaryhmä katsoi myös, että olisi luotava Euroopan finanssivalvontajärjestelmä, johon kuuluisi kolme Euroopan valvontaviranomaista, yksi pankkialaa, yksi vakuutus- ja lisäeläkealaa ja yksi arvopaperialaa varten, ja suositteli Euroopan järjestelmäriskineuvoston perustamista.
(2)
Komissio esitti 4 päivänä maaliskuuta 2009 antamassaan tiedonannossa ”Elvytys Euroopassa”, että se ehdottaisi lainsäädäntöä, jolla luotaisiin Euroopan finanssivalvojien järjestelmä, ja antoi tarkempaa tietoa tällaisen uuden valvontakehyksen mahdollisesta rakenteesta 27 päivänä toukokuuta 2009 antamassaan tiedonannossa ”Euroopan finanssivalvonta”, jossa tähdennettiin luottoluokituslaitosten valvonnan erityisyyttä.
(3)
Eurooppa-neuvosto suositti 19 päivänä kesäkuuta 2009 antamissaan päätelmissä, että perustettaisiin Euroopan finanssivalvontajärjestelmä, joka muodostuisi kansallisten finanssivalvojien verkostosta, joka toimisi yhteistyössä perustettavan kolmen uuden Euroopan valvontaviranomaisen kanssa. Euroopan finanssivalvontajärjestelmällä olisi pyrittävä parantamaan kansallisen valvonnan laatua ja yhdenmukaisuutta, vahvistamaan rajat ylittävien ryhmittymien valvontaa perustamalla valvontakollegioita ja laatimaan eurooppalainen ohjekirja, jota sovellettaisiin sisämarkkinoilla kaikkiin finanssimarkkinoiden toimijoihin. Eurooppa-neuvosto tähdensi, että Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava valtuudet valvoa luottoluokituslaitoksia. Lisäksi komissiolla olisi edelleen oltava toimivalta valvoa perussopimusten ja erityisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen VII osaston I luvun yleisten kilpailusääntöjen noudattamista kyseisiä sääntöjä koskevien täytäntöönpanosäännösten mukaisesti.
(4)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (4) on perustettu Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’.
(5)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen toimivallan laajuus olisi määritettävä selvästi, jotta finanssimarkkinoiden toimijat tietäisivät, mikä viranomainen on toimivaltainen luottoluokituslaitosten toimialalla. Arvopaperimarkkinaviranomaiselle olisi annettava yleinen toimivalta rekisteröintiin ja rekisteröityjen laitosten jatkuvaan valvontaan liittyvissä asioissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 (5) nojalla.
(6)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi oltava yksin vastuussa luottoluokituslaitosten rekisteröinnistä ja valvonnasta. Silloin, kun arvopaperimarkkinaviranomainen on siirtänyt tiettyjä tehtäviä toimivaltaisille viranomaisille, arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi edelleen oltava oikeudellisesti vastuussa. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten päälliköiden ja muun henkilöstön olisi osallistuttava arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksentekoprosessiin asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti ja toimittava arvopaperimarkkinaviranomaisen elinten, kuten sen hallintoneuvoston tai sen sisäisten lautakuntien, jäseninä. Arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava yksinomainen valta tehdä yhteistyösopimuksia tietojenvaihdosta kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa. Siltä osin kuin toimivaltaiset viranomaiset osallistuvat arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksentekoprosessiin tai suorittavat tehtäviä arvopaperimarkkinaviranomaisen nimissä, niiden olisi kuuluttava näiden yhteistyösopimusten soveltamisen piiriin.
(7)
Sellaisten tietojen avoimuudella, joita luokituksen saaneen rahoitusvälineen liikkeeseenlaskija antaa nimetylle luottoluokituslaitokselle, voi olla paljon mahdollista lisäarvoa markkinoiden toiminnan ja sijoittajansuojan kannalta. Siksi olisi mietittävä, miten parhaiten voitaisiin parantaa kaikkien rahoitusvälineiden luokitusten perustana olevien tietojen avoimuutta. Ensinnäkin tietojen ilmoittaminen muille rekisteröidyille tai sertifioiduille luottoluokituslaitoksille todennäköisesti vahvistaa luottoluokituslaitosten välistä kilpailua, koska se voi erityisesti johtaa ilman toimeksiantoa annettujen luokitusten määrän kasvuun. Luokitusten antamisen ilman toimeksiantoa tulisi edistää sitä, että jokaisesta rahoitusvälineestä käytetään useampaa kuin yhtä luokitusta. Se myös todennäköisesti auttaa välttämään mahdollisia eturistiriitoja erityisesti käytettäessä ”liikkeeseenlaskija maksaa” -mallia ja parantaa luottoluokitusten laatua. Toiseksi tällaisten tietojen ilmoittaminen koko markkinoille voisi myös parantaa sijoittajien mahdollisuutta kehittää omia riskianalyysejaan perustamalla asianmukaisen huolellisuutensa näihin lisätietoihin. Tällainen tietojen ilmoittaminen voisi myös johtaa siihen, että riippuvuus luottoluokituslaitosten antamista luottoluokituksista vähenee. Näiden perustavoitteiden saavuttamiseksi komission olisi analysoitava kysymyksiä perusteellisemmin tarkastelemalla edelleen tietojen ilmoittamista koskevan velvoitteen asianmukaista laajuutta, ottaen huomioon sen vaikutus paikallisiin arvopaperistamismarkkinoihin, vuoropuhelun eri osapuolten kanssa, markkinoiden ja sääntelyn kehittymisen valvonta sekä muilla lainkäyttöalueilla saadut kokemukset. Komission olisi tämän arvioinnin perusteella esitettävä asianmukaisia lainsäädäntöehdotuksia. Komission arviointien ja ehdotusten avulla olisi voitava määrittää avoimuutta koskevia uusia velvoitteita tavalla, joka vastaa parhaiten yleistä etua ja sijoittajansuojaa.
(8)
Koska luottoluokituksia käytetään koko unionissa, tavanomainen jako kotijäsenvaltion toimivaltaiseen viranomaiseen ja muihin toimivaltaisiin viranomaisiin sekä valvontakollegioiden harjoittaman koordinoinnin käyttö eivät ole kaikkein asianmukaisimpia menetelmiä luottoluokituslaitosten valvonnassa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen perustamisen vuoksi tällaista rakennetta ei ole enää tarpeen pitää yllä. Rekisteröintimenettelyä olisi näin ollen järkeistettävä ja määräaikoja vastaavasti lyhennettävä.
(9)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi vastattava luottoluokituslaitosten rekisteröinnistä ja jatkuvasta valvonnasta, mutta sen ei tulisi vastata luottoluokitusten käyttäjien valvonnasta. Näin ollen asianomaisen alakohtaisen lainsäädännön nojalla nimetyt toimivaltaiset viranomaiset vastaisivat edelleen sen valvonnasta, miten finanssilaitokset ja muut yhteisöt (kuten luottolaitokset, sijoituspalveluyritykset, vakuutusyhtiöt, jälleenvakuutusyhtiöt, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavat yritykset (yhteissijoitusyritykset), ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavat laitokset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot), joita valvotaan kansallisella tasolla muiden finanssipalveluja koskevien direktiivien soveltamisen yhteydessä, käyttävät luottoluokituksia ja miten luottoluokituksia käytetään tarjousesitteissä.
(10)
Tarvitaan tehokas väline yhdenmukaisten teknisten standardien laatimiseksi, jotta voidaan helpottaa asetuksen (EY) N:o 1060/2009 päivittäistä soveltamista käytäntöön sekä varmistaa tasapuoliset toimintaedellytykset ja riittävä sijoittajan- ja kuluttajansuoja koko unionissa. Koska arvopaperimarkkinaviranomaisella on pitkälle menevää erityisasiantuntemusta, on tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia luonnokset teknisiksi standardeiksi.
(11)
Luottoluokituslaitosten alalla arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi toimitettava komissiolle teknisten standardien luonnoksia, jotka koskevat tietoja, jotka luottoluokituslaitoksen on annettava rekisteröintihakemusta varten, tietoja, jotka luottoluokituslaitoksen on annettava sertifiointihakemusta varten ja joiden perusteella arvioidaan sen systeemistä merkitystä rahoitusmarkkinoiden vakauden tai luotettavuuden kannalta, sekä lisäksi sellaisten tietojen esittämistä - rakenne, muoto, tapa ja ilmoituskausi mukaan luettuina -, jotka luottoluokituslaitosten on julkistettava ja joiden avulla arvioidaan, ovatko luottoluokitusmenetelmät asetuksessa (EY) N:o 1060/2009 säädettyjen vaatimusten mukaisia, ja arvopaperimarkkinaviranomaisen suorittamaa jatkuvaa valvontaa varten luottoluokituslaitoksilta edellytettyjen säännöllisten luokitustietojen sisältöä ja muotoa. Teknisten sääntelystandardien luonnosten olisi oltava komission hyväksymiä asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti, jotta standardeilla olisi sitovia oikeusvaikutuksia. Kehittäessään teknisten standardien luonnoksia arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi otettava huomioon Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean jo antamat ohjeet ja päivitettävä ne, jos se katsoo sen asianmukaiseksi ja tarpeelliseksi asetuksen (EY) N:o 1060/2009 sisällön kannalta.
(12)
Aloilla, joihin teknisiä sääntelystandardeja ei sovelleta, arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava toimivalta antaa ja saattaa ajan tasalle asetuksen (EY) N:o 1060/2009 soveltamista koskevia ohjeita, jotka eivät ole sitovia.
(13)
Jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voisi suorittaa tehtävänsä tehokkaasti, sen olisi voitava vaatia pyynnön tai päätöksen nojalla kaikki tarpeelliset tiedot luottoluokituslaitoksilta, luottoluokitustoimintaan osallistuvilta henkilöiltä, luottoluokitelluilta yhteisöiltä ja niihin liittyviltä kolmansilta osapuolilta, kolmansilta osapuolilta, joille luottoluokituslaitokset ovat ulkoistaneet operatiivisia toimintoja, sekä muilta henkilöiltä, jotka läheisesti ja merkittävästi liittyvät tai ovat muulla tavoin yhteydessä luottoluokituslaitoksiin tai luottoluokitustoimintaan. Näitä muita henkilöitä olisivat esimerkiksi luottoluokituslaitoksen henkilöstö, joka ei suoraan osallistu luottoluokitustoimintaan mutta jolla luottoluokituslaitoksessa suorittamansa tehtävän vuoksi saattaa olla tärkeää tietoa tietystä tapauksesta. Myös yritykset, jotka ovat tarjonneet luottoluokituslaitokselle palveluja, saattavat kuulua tähän ryhmään. Luottoluokituksia käyttävät yritykset eivät kuuluisi tähän ryhmään. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen vaatii tällaisia tietoja pyynnön nojalla, pyynnön kohde ei ole velvollinen antamaan tietoja, mutta jos se toimii näin vapaaehtoisesti, annetut tiedot eivät saisi olla virheellisiä tai harhaanjohtavia. Tällaiset tiedot olisi annettava saataville viipymättä.
(14)
Jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voisi tehokkaasti käyttää valvontavaltuuksiaan, sillä olisi oltava oikeus suorittaa tutkimuksia ja paikalla tehtäviä tarkastuksia.
(15)
Toimivaltaisten viranomaisten olisi ilmoitettava kaikki asetuksen (EY) N:o 1060/2009 mukaisesti vaadittavat tiedot, ja avustettava arvopaperimarkkinaviranomaista ja tehtävä yhteistyötä sen kanssa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen ja toimivaltaisten viranomaisten olisi myös tehtävä tiivistä yhteistyötä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen laitosten valvonnasta vastaavien, alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava siirtää erityisiä valvontatehtäviä jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle esimerkiksi silloin, kun valvontatehtävä vaatii paikallisten olojen tuntemusta ja niihin liittyvää kokemusta, joita on helpommin olemassa kansallisella tasolla. Mahdollisia tehtäviä, jotka olisi voitava siirtää, ovat erityisten tutkintatehtävien ja paikalla tehtävien tarkastusten suorittaminen. Ennen tehtävien siirtämistä arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi kuultava asianomaista toimivaltaista viranomaista tehtävien siirtämiseen liittyvistä yksityiskohtaisista ehdoista, muun muassa siirrettävän tehtävän laajuudesta, tehtävän suorittamisen aikataulusta sekä tarvittavan tiedon välittämisestä arvopaperimarkkinaviranomaisen toimesta ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi korvattava toimivaltaisille viranomaisille siirretyn tehtävän suorittaminen komission delegoituna säädöksenä hyväksymän maksuja koskevan asetuksen mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomaisen ei kuitenkaan olisi voitava siirtää rekisteröintipäätöstä.
(16)
On tarpeen varmistaa, että toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää arvopaperimarkkinaviranomaista tutkimaan, täyttyvätkö luottoluokituslaitoksen rekisteröinnin peruuttamista koskevat edellytykset, ja pyytää arvopaperimarkkinaviranomaiselta luokitusten käytön keskeyttämistä, jos luottoluokituslaitoksen katsotaan toistuvasti rikkovan asetusta (EY) N:o 1060/2009 vakavalla tavalla. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi arvioitava pyyntö ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet.
(17)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava määrätä uhkasakkoja, joiden avulla luottoluokituslaitokset pakotetaan lopettamaan rikkominen, antamaan arvopaperimarkkinaviranomaisen vaatimat täydelliset tiedot taikka suostumaan tutkimukseen tai paikalla suoritettavaan tarkastukseen.
(18)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi myös voitava määrätä luottoluokituslaitoksille sakkoja, kun ne sen mielestä ovat tahallaan tai tuottamuksellisesti rikkoneet asetusta (EY) N:o 1060/2009. Sakkojen olisi vastattava rikkomisten vakavuutta. Rikkomiset olisi jaettava eri ryhmiin, joille määrätään tietynsuuruisia sakkoja. Jotta voitaisiin laskea tiettyä rikkomista vastaavan sakko, arvopaperimarkkinaviranomaisen pitäisi käyttää kaksivaiheista menetelmää, jossa määritetään sakon perusmäärä ja tarvittaessa perusmäärän mukauttaminen tietyillä kertoimilla. Perusmäärän määrittämisessä olisi otettava huomioon asianomaisen luottoluokituslaitoksen vuosittainen liikevaihto, ja mukautuksia olisi tehtävä suurentamalla tai pienentämällä perusmäärää käyttämällä erilaisia kertoimia tämän asetuksen mukaisesti.
(19)
Tällä asetuksella määritetään raskauttaviin tai lieventäviin olosuhteisiin liittyvät kertoimet, jotta arvopaperimarkkinaviranomainen saisi tarvittavat välineet päättääkseen siitä, millainen sakko on oikeasuhteinen luottoluokituslaitoksen rikkomiseen nähden, kun otetaan huomioon tilanne, jossa rikkomiseen on syyllistytty.
(20)
Ennen sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä koskevaa päätöstä arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi annettava menettelyn kohteina oleville henkilöille mahdollisuus tulla kuulluiksi, jotta kunnioitettaisiin näiden henkilöiden puolustautumisoikeuksia.
(21)
Jäsenvaltioilla olisi edelleen oltava toimivalta vahvistaa ja panna täytäntöön sellaisia seuraamuksia koskevat säännöt, joita sovelletaan silloin, kun finanssilaitokset ja muut yhteisöt rikkovat velvollisuuttaan käyttää sääntelytarkoituksiin ainoastaan asetuksen (EY) N:o 1060/2009 mukaisesti rekisteröityjen luottoluokituslaitosten antamia luottoluokituksia.
(22)
Asetuksella ei olisi luotava ennakkotapausta rahallisille tai ei-rahallisille seuraamuksille, joita Euroopan valvontaviranomaiset määräävät rahoitusmarkkinoiden toimijoille tai muille yrityksille muuntyyppiseen toimintaan liittyen.
(23)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi pidättäydyttävä määräämästä sakkoja tai uhkasakkoja tapauksissa, joissa aiempi samojen tosiseikkojen tai olennaisilta osiltaan samanlaisten tosiseikkojen perusteella annettu vapauttava tai langettava päätös on tullut lainvoimaiseksi kansallisen oikeuden mukaisen rikosoikeudellisen menettelyn tuloksena.
(24)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen määräämien sakkojen ja uhkasakkojen olisi oltava täytäntöönpanokelpoisia, ja niiden täytäntöönpanoon olisi sovellettava sen valtion säännöksiä lainkäytöstä riita-asioissa, jonka alueella täytäntöönpano tapahtuu. Lainkäyttöä riita-asioissa koskevat säännökset eivät sisällä rikosmenettelyä koskevia sääntöjä, mutta niiden olisi voitava sisältää hallinnollisia menettelysääntöjä.
(25)
Kun luottoluokituslaitos on syyllistynyt rikkomiseen, arvopaperimarkkinaviranomaisella olisi oltava valtuudet toteuttaa ainakin seuraavia valvontatoimenpiteitä: vaatia luottoluokituslaitosta lopettamaan rikkominen, keskeyttää luokitusten käyttö sääntelytarkoituksiin, kieltää väliaikaisesti luottoluokituslaitosta antamasta luokituksia ja - viimeisenä keinona - peruuttaa rekisteröinti, jos luottoluokituslaitos on vakavasti tai toistuvasti rikkonut asetuksen (EY) N:o 1060/2009 säännöksiä. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi sovellettava valvontatoimenpiteitä ottaen huomioon rikkomisen luonne ja vakavuus sekä suhteellisuusperiaate. Ennen valvontatoimenpiteitä koskevan päätöksen tekemistä arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi varattava henkilöille, joita menettely koskee, tilaisuus tulla kuulluksi, jotta kunnioitettaisiin näiden henkilöiden puolustautumisoikeuksia.
(26)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjan sekä jäsenvaltioiden valtiosääntöperinteiden periaatteita. Niinpä tätä asetusta olisi tulkittava ja sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti, mukaan lukien lehdistönvapauteen ja ilmaisunvapauteen tiedotusvälineissä liittyvät periaatteet ja niiden, jotka eivät puhu tai ymmärrä oikeudenkäynnin kieltä, oikeus tulkkaukseen ja käännöksiin, sillä se sisältyy oikeudenmukaista oikeudenkäyntiä koskevaan yleiseen oikeuteen.
(27)
Oikeusvarmuuden vuoksi on asianmukaista vahvistaa selkeät siirtymätoimenpiteet tiedostojen ja valmisteluasiakirjojen siirtämiseksi toimivaltaisilta viranomaisilta arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
(28)
Toimivaltaisen viranomaisen luottoluokituslaitokselle myöntämän rekisteröinnin olisi oltava edelleen voimassa koko unionissa sen jälkeen, kun valvontavalta on siirretty toimivaltaisilta viranomaisilta arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
(29)
Komissiolle olisi annettava valtuudet antaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisia delegoituja säädöksiä niiden perusteiden muuttamisesta ja täsmentämisestä, joilla arvioidaan kolmannen maan sääntely- ja valvontakehyksen vastaavuutta, jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoiden muutokset, maksuja koskevan asetuksen antaminen, sakkoja ja uhkasakkoja koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja asetuksen (EY) N:o 1060/2009 liitteiden muuttaminen. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset myös asiantuntijatasolla.
(30)
Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat varhain ja jatkuvasti tietoja tarvittavista asiakirjoista.
(31)
Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi voitava vastustaa delegoitua säädöstä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa olisi voitava tärkeillä aihealueilla pidentää kolmella kuukaudella. Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi myös voitava ilmoittaa muille toimielimille, etteivät ne aio vastustaa säädöstä. Tämä delegoitujen säädösten pikainen hyväksyminen on asianmukaista erityisesti silloin, kun on noudatettava määräaikoja, esimerkiksi silloin, kun perussäädöksessä asetetaan komissiolle määräaikoja delegoitujen säädösten antamiseksi.
(32)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklaa koskevassa julistuksessa, joka on Lissabonin sopimuksen hyväksyneen hallitustenvälisen konferenssin päätösasiakirjan liitteenä, konferenssi pani merkille, että komissio aikoo vakiintuneen käytäntönsä mukaisesti jatkaa jäsenvaltioiden nimeämien asiantuntijoiden kuulemista valmistellessaan sellaisia rahoituspalvelualaa koskevia säädöksiä, jotka annetaan säädösvallan siirron nojalla.
(33)
Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (6) sovelletaan henkilötietojen käsittelyyn asetusta (EY) N:o 1060/2009 sovellettaessa.
(34)
Yksilön suoja henkilötietojen käsittelyn osalta kuuluu yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (7) soveltamisalaan, ja asetusta sovelletaan kokonaisuudessaan asetuksen (EY) N:o 1060/2009 soveltamiseksi suoritettuun henkilötietojen käsittelyyn.
(35)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, jotka ovat tehokkaan ja toimivan valvontakehyksen perustaminen luottoluokituslaitoksia varten siten, että luokitustoiminnan valvonta unionissa annetaan yhden ainoan valvontaviranomaisen tehtäväksi, keskitetyn asiointipisteen antaminen luottoluokituslaitoksille ja sääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen varmistaminen luottoluokituslaitosten osalta, vaan ne voidaan valvottavan luokitustoiminnan unionin laajuisen rakenteen ja valvottaviin luottoluokitustoimintoihin kohdistuvien vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(36)
Luottoluokituslaitoksista annettua asetusta (EY) N:o 1060/2009 olisi sen vuoksi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muutokset
Muutetaan asetus (EY) N:o 1060/2009 seuraavasti:
1)
Lisätään 3 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:
”p)
’toimivaltaisilla viranomaisilla’ kunkin jäsenvaltion 22 artiklan mukaisesti nimeämiä viranomaisia;
q)
’alakohtaisella lainsäädännöllä’ 4 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja unionin säädöksiä;
r)
’alakohtaisilla toimivaltaisilla viranomaisilla’ asianomaisen alakohtaisen lainsäädännön nojalla nimettyjä kansallisia toimivaltaisia viranomaisia, joiden tehtävänä on valvoa luottolaitoksia, sijoituspalveluyrityksiä, vakuutusyhtiöitä, jälleenvakuutusyhtiöitä, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset), ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavia laitoksia ja vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja.”
2)
Muutetaan 4 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Direktiivissä 2006/48/EY tarkoitetut luottolaitokset, direktiivissä 2004/39/EY tarkoitetut sijoituspalveluyritykset, vakuutusyhtiöt, joihin sovelletaan muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annettua ensimmäistä neuvoston direktiiviä 73/239/ETY (8), henkivakuutuksesta 5 päivänä marraskuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/83/EY (9) tarkoitetut vakuutusyhtiöt, jälleenvakuutuksesta 16 päivänä marraskuuta 2005 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2005/68/EY (10) tarkoitetut jälleenvakuutusyhtiöt, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY (11) tarkoitetut yhteissijoitusyritykset, direktiivissä 2003/41/EY tarkoitetut ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavat laitokset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot voivat käyttää luottoluokituksia sääntelytarkoituksiin ainoastaan, jos ne on antanut unioniin sijoittautunut ja tämän asetuksen mukaisesti rekisteröity luottoluokituslaitos.
b)
Muutetaan 3 kohta seuraavasti:
i)
Korvataan b, c ja d alakohta seuraavasti:
”b)
luottoluokituslaitos on tarkistanut ja pystyy jatkuvasti osoittamaan Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (12) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, että vahvistettavan luottoluokituksen antamiseen johtaneessa kolmannen maan luottoluokituslaitoksen luottoluokitustoiminnassa noudatetaan vähintään yhtä tiukkoja vaatimuksia kuin 6-12 artiklassa säädetyt vaatimukset;
c)
arvopaperimarkkinaviranomaisen mahdollisuutta arvioida ja seurata sitä, miten kolmanteen maahan sijoittautunut luottoluokituslaitos noudattaa b alakohdassa tarkoitettuja vaatimuksia, ei ole rajoitettu;
d)
luottoluokituslaitos antaa pyynnöstä arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki tarvittavat tiedot, jotta arvopaperimarkkinaviranomainen voi valvoa jatkuvasti tämän asetuksen vaatimusten noudattamista;
ii)
Korvataan h alakohta seuraavasti:
”h)
arvopaperimarkkinaviranomaisen ja asiaankuuluvan kolmanteen maahan sijoittautuneen luottoluokituslaitoksen valvontaviranomaisen välillä on voimassa asianmukainen yhteistyöjärjestely. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on varmistettava, että kyseisessä yhteistyöjärjestelyssä tarkennetaan vähintään:
i)
arvopaperimarkkinaviranomaisen ja asianomaisen kolmanteen maahan sijoittautuneen luottoluokituslaitoksen valvontaviranomaisen välisessä tietojenvaihdossa käytettävä mekanismi; ja
ii)
valvontatoimien koordinointimenettelyt, joiden avulla arvopaperimarkkinaviranomainen voi jatkuvasti seurata vahvistettavan luottoluokituksen antamiseen johtavaa luottoluokitustoimintaa.”
3)
Muutetaan 5 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luottoluokituslaitos voi hakea sertifiointia. Hakemus on tehtävä arvopaperimarkkinaviranomaiselle 15 artiklan asianomaisten säännösten mukaisesti.”
b)
Korvataan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”3. Arvopaperimarkkinaviranomainen tutkii sertifiointia koskevan hakemuksen ja päättää siitä 16 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Sertifiointipäätös tehdään tämän artiklan 1 kohdan a-d alakohdassa säädettyjen perusteiden mukaisesti.”
c)
Korvataan 4 kohta seuraavasti:
”4. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu luottoluokituslaitos voi myös hakea erikseen poikkeusta:
a)
tapauskohtaisesti liitteessä I olevan A jakson sekä 7 artiklan 4 kohdan joidenkin tai kaikkien vaatimusten noudattamisesta, jos luottoluokituslaitos pystyy osoittamaan, että vaatimukset eivät ole oikeassa suhteessa sen liiketoiminnan luonteeseen, laajuuteen ja monimutkaisuuteen eivätkä luottoluokitusten antamisen luonteeseen ja laajuuteen;
b)
fyysistä läsnäoloa unionissa koskevasta vaatimuksesta, jos tällainen vaatimus olisi tarpeettoman vaivalloinen, eikä se ole oikeassa suhteessa sen liiketoiminnan luonteeseen, laajuuteen ja monimutkaisuuteen sekä luottoluokitusten antamisen luonteeseen ja laajuuteen.
Luottoluokituslaitoksen on toimitettava ensimmäisen alakohdan a tai b alakohdan mukaisia poikkeuksia koskeva hakemus yhdessä sertifiointia koskevan hakemuksen kanssa. Hakemusta arvioidessaan arvopaperimarkkinaviranomaisen on otettava huomioon 1 kohdassa tarkoitetun luottoluokituslaitoksen liiketoiminnan luonne, laajuus ja monimutkaisuus, luottoluokitusten antamisen luonne ja laajuus sekä luottoluokituslaitoksen antamien luottoluokitusten vaikutus yhden tai useamman jäsenvaltion finanssimarkkinoiden vakauteen ja luotettavuuteen. Näiden seikkojen perusteella arvopaperimarkkinaviranomainen voi myöntää poikkeuksen 1 kohdassa tarkoitetulle luottoluokituslaitokselle.”
d)
Poistetaan 5 kohta.
e)
Korvataan 6 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
”Rahoitusmarkkinoiden kehityksen huomioon ottamiseksi komissio hyväksyy 38 a artiklan mukaisesti sekä 38 b ja 38 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä toimenpiteitä tämän kohdan toisen alakohdan a, b ja c alakohdassa säädettyjen perusteiden tarkentamiseksi tai muuttamiseksi.”
f)
Korvataan 7 ja 8 kohta seuraavasti:
”7. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on vahvistettava järjestelyt, joita sovelletaan yhteistyöhön sellaisten kolmansien maiden, joiden oikeudellisten ja valvontakehysten on katsottu vastaavan tätä asetusta 6 kohdan mukaisesti, asiaankuuluvien valvontaviranomaisten kanssa. Tällaisissa järjestelyissä on tarkennettava vähintään
a)
arvopaperimarkkinaviranomaisen ja asiaankuuluvien kolmansien maiden asiaankuuluvien valvontaviranomaisten välisessä tietojenvaihdossa käytettävä mekanismi; ja
b)
valvontatoiminnan koordinointia koskevat menettelyt.
8. Tämän asetuksen 20 ja 24 artiklan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin sertifioituihin luottoluokituslaitoksiin ja niiden antamiin luottoluokituksiin.”
4)
Muutetaan 6 artiklan 3 kohta seuraavasti:
a)
Korvataan ensimmäisen alakohdan johdantokappale seuraavasti:
”3. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi luottoluokituslaitoksen pyynnöstä vapauttaa luottoluokituslaitoksen liitteessä I olevan A jakson 2, 5 ja 6 kohdan sekä 7 artiklan 4 kohdan vaatimusten noudattamisesta, jos luottoluokituslaitos pystyy osoittamaan, että vaatimukset eivät ole oikeassa suhteessa sen liiketoiminnan luonteeseen, laajuuteen ja monimutkaisuuteen eivätkä luottoluokitusten antamisen luonteeseen ja laajuuteen ja että”.
b)
Korvataan toinen alakohta seuraavasti:
”Jos kyseessä on luottoluokituslaitosten ryhmä, arvopaperimarkkinaviranomaisen on varmistettava, että ryhmään kuuluu vähintään yksi luottoluokituslaitos, jota ei ole vapautettu noudattamasta liitteessä I olevan A jakson 2, 5 ja 6 kohdan sekä 7 artiklan 4 kohdan vaatimuksia.”
5)
Korvataan 9 artikla seuraavasti:
”9 artikla
Ulkoistaminen
Tärkeiden operatiivisten toimintojen ulkoistamista ei saa toteuttaa tavalla, joka heikentäisi olennaisesti luottoluokituslaitoksen sisäisen valvonnan laatua ja arvopaperimarkkinaviranomaisen mahdollisuuksia seurata, miten luottoluokituslaitos täyttää tämän asetuksen mukaiset velvoitteensa.”
6)
Korvataan 10 artiklan 6 kohta seuraavasti:
”6. Luottoluokituslaitoksen on varmistettava, että se ei käytä arvopaperimarkkinaviranomaisen tai muun toimivaltaisen viranomaisen nimeä siten, että tämä voitaisiin tulkita osoitukseksi tai viitteeksi siitä, että arvopaperimarkkinaviranomainen tai muu toimivaltainen viranomainen on vahvistanut tai hyväksynyt luottoluokituslaitoksen luottoluokitukset tai luottoluokitustoiminnan.”
7)
Korvataan 11 artiklan 2 ja 3 kohta seuraavasti:
”2. Luottoluokituslaitosten on pantava arvopaperimarkkinaviranomaisen perustamassa keskustietokannassa saataville tiedot aikaisemmasta toiminnastaan, mukaan luettuna tiedot luokitusten muuttamisvälistä, ja aikaisemmin antamistaan luottoluokituksista ja niiden muutoksista. Luottoluokituslaitosten on toimitettava tiedot tähän keskustietokantaan arvopaperimarkkinaviranomaisen määräämässä vakiomuodossa. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on asetettava nämä tiedot julkisesti saataville ja julkaistava vuosittain yhteenveto havaituista tärkeimmistä kehityssuunnista.
3. Luottoluokituslaitoksen on toimitettava vuosittain viimeistään 31 päivänä maaliskuuta arvopaperimarkkinaviranomaiselle liitteessä I olevan E jakson II osan 2 kohdassa mainittuja seikkoja koskevat tiedot.”
8)
Muutetaan 14 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Rekisteröinti on voimassa koko unionin alueella sen jälkeen, kun 16 artiklan 3 kohdassa tai 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu arvopaperimarkkinaviranomaisen tekemä päätös rekisteröidä luottoluokituslaitos on tullut voimaan.”
b)
Korvataan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
”Luottoluokituslaitosten on ilmoitettava ilman tarpeetonta viivytystä arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikista alkuperäisen rekisteröinnin edellytyksiin tehtävistä olennaisista muutoksista ja myös sivuliikkeen perustamisesta tai lopettamisesta unionissa.”
c)
Korvataan 4 ja 5 kohta seuraavasti:
”4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on rekisteröitävä luottoluokituslaitos, jos se toteaa hakemuksen käsittelyn perusteella, että luottoluokituslaitos täyttää tässä asetuksessa luottoluokitusten antamiselle säädetyt edellytykset ottaen huomioon 4 ja 6 artiklan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 ja 17 artiklan soveltamista.
5. Arvopaperimarkkinaviranomainen ei saa asettaa rekisteröinnille sellaisia lisävaatimuksia, joista ei säädetä tässä asetuksessa.”
9)
Korvataan 15-21 artikla seuraavasti:
”15 artikla
Rekisteröintihakemus
1. Luottoluokituslaitoksen on tehtävä rekisteröintihakemus arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Hakemuksessa on oltava liitteessä II mainittuja seikkoja koskevat tiedot.
2. Jos rekisteröintihakemuksen tekee luottoluokituslaitosten ryhmä, ryhmän on valtuutettava yksi jäsenistään toimittamaan hakemus ryhmän puolesta arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Valtuutetun luottoluokituslaitoksen on toimitettava tiedot liitteessä II mainituista seikoista kunkin ryhmän jäsenen osalta.
3. Luottoluokituslaitoksen on esitettävä hakemuksensa millä tahansa unionin toimielinten virallisella kielellä. Muuhun arvopaperimarkkinaviranomaisen sekä luottoluokituslaitosten ja niiden henkilöstön väliseen viestintään sovelletaan Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15 päivänä huhtikuuta 1958 annetun asetuksen N:o 1 (13) säännöksiä soveltuvin osin.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on kahdenkymmenen työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta arvioitava, onko hakemus täydellinen. Jos hakemus ei ole täydellinen, arvopaperimarkkinaviranomaisen on asetettava määräaika, jossa luottoluokituslaitoksen on toimitettava lisätiedot.
Kun arvopaperimarkkinaviranomainen on varmistunut siitä, että hakemus on täydellinen, sen on ilmoitettava tästä luottoluokituslaitokselle.
16 artikla
Luottoluokituslaitoksen rekisteröintihakemuksen käsittely arvopaperimarkkinaviranomaisen toimesta
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on 45 työpäivän kuluessa 15 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta tutkittava luottoluokituslaitoksen rekisteröintihakemus sen perusteella, täyttääkö luottoluokituslaitos tässä asetuksessa säädetyt edellytykset.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi jatkaa tutkimisaikaa 15 työpäivällä erityisesti, jos luottoluokituslaitos.
a)
aikoo vahvistaa luottoluokituksia 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla;
b)
aikoo käyttää ulkoistamista; tai
c)
pyytää vapautusta säännösten noudattamisesta 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on 45 työpäivän kuluessa tai, jos sovelletaan tämän artiklan 2 kohtaa, 60 työpäivän kuluessa 15 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta tehtävä kaikilta osin perusteltu, rekisteröinnin hyväksymistä tai sen epäämistä koskeva päätös.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen 3 kohdan mukaisesti tekemä päätös tulee voimaan viidentenä työpäivänä sen jälkeen, kun se on tehty.
17 artikla
Luottoluokituslaitoksen ryhmän rekisteröintihakemuksen käsittely arvopaperimarkkinaviranomaisen toimesta
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on 55 työpäivän kuluessa 15 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta tutkittava luottoluokituslaitosten ryhmän rekisteröintihakemukset sen perusteella, täyttävätkö luottoluokituslaitokset tässä asetuksessa säädetyt edellytykset.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi jatkaa tutkimisaikaa 15 työpäivällä erityisesti, jos jokin ryhmän luottoluokituslaitos:
a)
aikoo vahvistaa luottoluokituksia 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
b)
aikoo käyttää ulkoistamista; tai
c)
pyytää vapautusta säännösten noudattamisesta 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on 55 työpäivän kuluessa tai, jos sovelletaan tämän artiklan 2 kohtaa, 70 työpäivän kuluessa 15 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta tehtävä kunkin ryhmään kuuluvan luottoluokituslaitoksen osalta kaikilta osin perusteltu yksittäinen rekisteröinnin hyväksymistä tai sen epäämistä koskeva päätös.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen 3 kohdan mukaisesti tekemä päätös tulee voimaan viidentenä työpäivänä sen jälkeen, kun se on tehty.
18 artikla
Luottoluokituslaitoksen rekisteröinnin hyväksymistä, rekisteröinnin epäämistä tai rekisteröinnin peruuttamista koskevasta päätöksestä ilmoittaminen sekä rekisteröityjen luottoluokituslaitosten luettelon julkaiseminen
1. Viiden työpäivän kuluessa siitä, kun päätös on tehty 16, 17 tai 20 artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomaisen on ilmoitettava päätöksestään asianomaiselle luottoluokituslaitokselle. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen kieltäytyy rekisteröimästä luottoluokituslaitosta tai peruuttaa luottoluokituslaitoksen rekisteröinnin, sen on päätöksessään perusteltava kielteinen kantansa kaikilta osin.
2. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on ilmoitettava komissiolle, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010 (14) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan pankkiviranomainen), jäljempänä ’pankkiviranomainen’, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1094/2010 (15) perustetulle Euroopan valvontaviranomaiselle (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen), jäljempänä ’vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen’, toimivaltaisille viranomaisille ja alakohtaisille toimivaltaisille viranomaisille 16, 17 tai 20 artiklan nojalla tekemistään päätöksistä.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan luettelo tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyistä luottoluokituslaitoksista. Luetteloa on päivitettävä viiden työpäivän kuluessa siitä, kun päätös on tehty 16, 17 tai 20 artiklan nojalla. Komissio julkaisee päivitetyn luettelon Euroopan unionin virallisessa lehdessä 30 päivän kuluessa tällaisesta päivityksestä.
19 artikla
Rekisteröinti- ja valvontamaksut
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen perii luottoluokituslaitoksilta maksuja tämän asetuksen sekä 2 kohdassa tarkoitetun maksuja koskevan asetuksen mukaisesti. Maksuilla on katettava kokonaan luottoluokituslaitosten rekisteröinnistä ja valvonnasta arvopaperimarkkinaviranomaiselle aiheutuvat menot sekä korvattava mahdolliset kustannukset, joita toimivaltaisille viranomaisille voi aiheutua tämän asetuksen mukaisten tehtävien hoitamisesta, erityisesti 30 artiklan mukaisesta tehtävien siirtämisestä.
2. Komissio antaa maksuja koskevan asetuksen. Siinä vahvistetaan erityisesti maksutyypit, perusteet maksujen perimiselle, maksujen määrä ja maksutavat sekä se, miten arvopaperimarkkinaviranomainen on korvattava mahdolliset kustannukset, joita toimivaltaisille viranomaisille voi aiheutua tämän asetuksen mukaisten tehtävien hoitamisesta, erityisesti 30 artiklan mukaisesta tehtävien siirtämisestä.
Luottoluokituslaitokselta perittävän maksun määrän on katettava kaikki hallinnolliset kustannukset, ja sen on oltava oikeassa suhteessa kyseisen luottoluokituslaitoksen liikevaihtoon.
Komissio hyväksyy ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun maksuja koskevan asetuksen 38 a artiklan mukaisesti ja 38 b ja 38 c artiklan ehtoja noudattaen delegoidulla säädöksellä.
20 artikla
Rekisteröinnin peruuttaminen
1. Sanotun kuitenkaan rajoittamatta 24 artiklan soveltamista arvopaperimarkkinaviranomaisen on peruutettava luottoluokituslaitoksen rekisteröinti, jos luottoluokituslaitos:
a)
nimenomaisesti luopuu rekisteröinnistä tai ei ole antanut luottoluokituksia kuuden edellisen kuukauden aikana;
b)
on saanut rekisteröinnin virheellisten tietojen perusteella tai millä tahansa muilla epärehellisillä keinoilla; tai
c)
ei enää täytä rekisteröinnin edellytyksiä.
2. Jos sellaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, jossa kyseisen luottoluokituslaitoksen antamia luottoluokituksia käytetään, katsoo, että jokin 1 kohdan ehdoista on täyttynyt, se voi pyytää arvopaperimarkkinaviranomaista tutkimaan, täyttyvätkö luottoluokituslaitoksen rekisteröinnin peruuttamista koskevat edellytykset. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen päättää olla peruuttamatta kyseisen luottoluokituslaitoksen rekisteröintiä, sen on perusteltava päätöksensä kaikilta osin.
3. Rekisteröinnin peruuttamista koskeva päätös tulee viipymättä voimaan koko unionissa, jollei 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta luottoluokitusten käyttöön sovellettavasta siirtymäkaudesta muuta johdu.
II OSASTO
ARVOPAPERIMARKKINAVIRANOMAISEN HARJOITTAMA VALVONTA
21 artikla
ARVOPAPERIMARKKINAVIRANOMAINEN
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on varmistettava, että tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 25 a artiklan soveltamista.
2. Asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaisesti arvopaperimarkkinaviranomaisen on annettava ohjeet arvopaperimarkkinaviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten ja alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten välisestä yhteistyöstä tämän asetuksen ja alakohtaisen lainsäädännön soveltamiseksi sekä tehtävien siirtämiseen liittyvistä menettelyistä ja yksityiskohtaisista ehdoista ja päivitettävä niitä.
3. Asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaisesti arvopaperimarkkinaviranomainen esittää ja päivittää yhteistyössä pankkiviranomaisen ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen kanssa viimeistään 7 päivänä kesäkuuta 2011 ohjeita, jotka koskevat tämän asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaisen vahvistamismenettelyn soveltamista.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on viimeistään 2 tammikuuta 2012 ehdotettava asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10 artiklan mukaisesti komission hyväksyttäväksi teknisten sääntelystandardien luonnoksia seuraavista aiheista:
a)
tiedot, jotka luottoluokituslaitoksen on annettava liitteen II mukaisessa rekisteröintihakemuksessaan;
b)
tiedot, jotka luottoluokituslaitoksen on annettava sertifiointihakemusta varten ja joiden perusteella arvioidaan sen systeemistä merkitystä 5 artiklassa tarkoitettujen rahoitusmarkkinoiden vakauden ja luotettavuuden kannalta;
c)
sellaisten tietojen esittäminen, rakenne, muoto, tapa ja ilmoituskausi mukaan luettuina, jotka luottoluokituslaitosten on julkistettava 11 artiklan 2 kohdan ja liitteessä I olevan E jakson II osan 1 kohdan mukaisesti;
d)
sen arvioiminen, ovatko luottoluokitusmenetelmät 8 artiklan 3 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukaiset;
e)
arvopaperimarkkinaviranomaisen suorittamaa jatkuvaa valvontaa varten luottoluokituslaitoksilta edellytettyjen säännöllisten luokitustietojen sisältö ja muoto.
5. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on julkaistava vuosittain ja ensimmäisen kerran viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2012 kertomus tämän asetuksen soveltamisesta. Kertomuksessa on erityisesti oltava arviointi siitä, miten tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt luottoluokituslaitokset ovat panneet liitteen I täytäntöön.
6. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on esitettävä vuosittain Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle kertomus toteutetuista valvontatoimista ja arvopaperimarkkinaviranomaisen tämän asetuksen nojalla määräämistä seuraamuksista, mukaan luettuina sakot ja uhkasakot.
7. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on tehtävä yhteistyötä pankkiviranomaisen ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen kanssa tehtäviensä suorittamisessa ja kuultava niitä, ennen kuin se antaa ja saattaa ajan tasalle ohjeita ja ehdottaa 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitettuja teknisten sääntelystandardien luonnoksia.
10)
Lisätään artikla seuraavasti:
”22 a artikla
Toteutumatestivelvoitteen noudattamisen tarkastelu
1. Harjoittaessaan tämän asetuksen mukaisesti rekisteröityjen luottoluokituslaitosten jatkuvaa valvontaa arvopaperimarkkinaviranomaisen on tarkasteltava säännöllisesti 8 artiklan 3 kohdan noudattamista.
2. Sanotun kuitenkaan rajoittamatta 23 artiklan soveltamista arvopaperimarkkinaviranomaisen on 1 kohdassa tarkoitetun tarkastelun yhteydessä myös:
a)
tarkasteltava, miten luottoluokituslaitokset suorittavat toteutumatestejä;
b)
arvioitava tällaisten toteutumatestien tuloksia; ja
c)
tarkastettava, että luottoluokituslaitoksilla on käytettävissään prosessit, joiden avulla toteutumatestien tulokset voidaan ottaa huomioon niiden luokitusmenetelmissä.”
11)
Korvataan 23-27 artikla seuraavasti:
”23 artikla
Luokitusten ja menetelmien sisältöön puuttumatta jättäminen
Hoitaessaan tämän asetuksen mukaisia tehtäviään arvopaperimarkkinaviranomainen, komissio tai jäsenvaltion viranomaiset eivät saa puuttua luottoluokitusten eivätkä luottoluokitusmenetelmien sisältöön.
23 a artikla
23 b-23 d artiklassa tarkoitettujen valtuuksien käyttö
Arvopaperimarkkinaviranomaisen tai arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehen tai sen valtuuttaman muun henkilön 23 b-23 d artiklan mukaisesti saamia valtuuksia ei voida käyttää niin, että vaaditaan lakisääteisen salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvien tietojen tai asiakirjojen julkistamista.
23 b artikla
Tiedonsaantia koskevat pyynnöt
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi pyynnöllä tai päätöksellä vaatia luottoluokituslaitoksia, luottoluokitustoimintaan osallistuvia henkilöitä, luottoluokiteltuja yhteisöjä ja asianomaisia kolmansia osapuolia, joille luottoluokituslaitokset ovat ulkoistaneet operatiivisia toimintoja ja toimintaa, sekä henkilöitä, jotka läheisesti ja merkittävästi liittyvät tai ovat muulla tavoin yhteydessä luottoluokituslaitoksiin tai luottoluokitustoimintaan, antamaan kaikki tiedot, jotka se tarvitsee tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä suorittamiseen.
2. Lähettäessään 1 kohdan mukaisen tietojensaantia koskevan pyynnön arvopaperimarkkinaviranomaisen on
a)
viitattava tähän artiklaan, joka toimii pyynnön oikeusperustana;
b)
ilmoitettava pyynnön tarkoitus;
c)
täsmennettävä, mitä tietoja pyydetään;
d)
asetettava määräaika, jonka kuluessa tiedot on toimitettava;
e)
ilmoitettava henkilölle, jolta näitä tietoja pyydetään, että se ei ole velvollinen antamaan tietoja, mutta jos se vastaa pyyntöön vapaaehtoisesti, annetut tiedot eivät saa olla virheellisiä tai harhaanjohtavia;
f)
ilmoitettava sakosta, josta säädetään 36 a artiklassa, yhdessä liitteessä III olevan II jakson 7 kohdan kanssa, sen varalta, että kysymyksiin annetut vastaukset ovat virheellisiä tai harhaanjohtavia.
3. Vaatiessaan 1 kohdan mukaisesti toimittamaan tietoja päätöksen nojalla arvopaperimarkkinaviranomaisen on
a)
viitattava tähän artiklaan, joka toimii pyynnön oikeusperustana;
b)
ilmoitettava pyynnön tarkoitus;
c)
täsmennettävä, mitä tietoja pyydetään;
d)
asetettava määräaika, jonka kuluessa tiedot on toimitettava;
e)
ilmoitettava 36 b artiklassa säädetyistä uhkasakoista sen varalta, että pyydettyjä tietoja ei toimiteta täydellisinä;
f)
ilmoitettava sakosta, josta säädetään 36 a artiklassa, yhdessä liitteessä III olevan II jakson 7 kohdan kanssa, sen varalta, että kysymyksiin annetut vastaukset ovat virheellisiä tai harhaanjohtavia; ja
g)
ilmoitettava oikeudesta hakea päätökseen muutosta valituslautakunnalta ja oikeudesta viedä päätös unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 60 ja 61 artiklan mukaisesti.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut henkilöt tai näiden edustajat sekä oikeushenkilöiden ja oikeuskelpoisuutta vailla olevien yhteenliittymien osalta henkilöt, joilla lain tai sääntöjen mukaan on kelpoisuus edustaa niitä, ovat velvoitetut antamaan pyydetyt tiedot. Asianmukaisesti valtuutetut lakimiehet voivat antaa pyydetyt tiedot valtuuttajan nimissä. Viimeksi mainitulla säilyy kuitenkin täysi vastuu, jos annetut tiedot eivät ole täydellisiä tai ovat virheellisiä tai harhaanjohtavia.
5. Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa viipymättä pyyntönsä tai päätöksensä jäljennöksen sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa 1 kohdassa tarkoitetuilla henkilöillä, joita tietojensaantipyyntö koskee, on kotipaikka tai jonne ne ovat sijoittautuneet.
23 c artikla
Yleiset tutkimukset
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi suorittaa kaikki tarpeelliset 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja henkilöitä koskevat tarkastukset. Tätä varten arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehille ja sen valtuuttamille muille henkilöille on annettava valtuudet:
a)
tutkia kaikki asiakirjat, tiedot, menettelyt ja muu aineisto, joilla on merkitystä sen tehtävien suorittamisessa riippumatta välineestä, jolle ne on tallennettu;
b)
ottaa tai hankkia oikeaksi todistettuja jäljennöksiä tai otteita kyseisistä asiakirjoista, tiedoista, menettelyistä ja muusta aineistosta;
c)
haastaa ja kutsua kuultavaksi kenet tahansa 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetun henkilön tai sen edustajan tai henkilöstön pyytääkseen näiltä suullisia tai kirjallisia selvityksiä tarkastuksen kohteeseen ja tarkoitukseen liittyvistä tosiseikoista tai asiakirjoista ja tallentaa vastaukset;
d)
haastatella ketä tahansa muuta haastatteluun suostuvaa luonnollista tai oikeushenkilöä tutkimuksen kohteeseen liittyvien tietojen keräämiseksi;
e)
vaatia puhelin- ja tietoliikennetietoja.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tutkimusten suorittamiseksi arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiesten ja muiden sen valtuuttamien henkilöiden on oikeuksiaan käyttäessään esitettävä kirjallinen valtuutus, jossa määritellään tutkimuksen kohde ja tarkoitus. Lisäksi valtuutuksessa on ilmoitettava 36 b artiklassa säädetyistä uhkasakoista sen varalta, että pyydettyjä asiakirjoja, tietoja, menettelyjä ja muuta aineistoa taikka 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille henkilöille esitettyihin kysymyksiin annettuja vastauksia ei toimiteta lainkaan tai niitä ei toimiteta täydellisinä, sekä 36 a artiklassa, yhdessä liitteessä III olevan II jakson 8 kohdan kanssa, säädetyistä sakoista sen varalta, että 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille henkilöille esitettyihin kysymyksiin annetut vastaukset ovat virheellisiä tai harhaanjohtavia.
3. Edellä 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden on suostuttava arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksellä käynnistettyihin tutkimuksiin. Päätöksessä on mainittava tutkimuksen kohde ja tarkoitus, 36 b artiklassa säädetyt uhkasakot, asetuksen (EU) N:o 1095/2010 nojalla käytettävissä olevat oikeussuojakeinot sekä oikeus viedä päätös Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi.
4. Arvopaperimarkkinaviranomaisen on hyvissä ajoin ennen tutkimusta annettava tieto tutkimuksesta ja sitä suorittamaan valtuutettujen henkilöiden henkilöllisyydestä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jossa tutkimus on tarkoitus suorittaa. Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen virkamiesten on arvopaperimarkkinaviranomaisen pyynnöstä avustettava kyseisiä valtuutettuja henkilöitä näiden tehtävien hoitamisessa. Asianomaisen toimivaltaisen viranomaisen virkamiehet voivat pyynnöstä myös osallistua tutkimuksiin.
5. Jos 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettu puhelin- ja tietoliikennetietoja koskeva pyyntö edellyttää kansallisten sääntöjen mukaisesti oikeusviranomaisen lupaa, tällaista lupaa on pyydettävä. Lupaa voidaan pyytää myös turvaamistoimenpiteenä.
6. Jos 5 kohdassa tarkoitettua lupaa pyydetään, kansallisen oikeusviranomaisen tarkastaa, että arvopaperimarkkinaviranomaisen päätös on pätevä ja että suunnitellut pakkotoimenpiteet eivät ole tutkimusten kohteeseen nähden mielivaltaisia eivätkä liiallisia. Tarkastaessaan pakkotoimenpiteiden oikeasuhteisuutta kansallinen oikeusviranomainen voi pyytää arvopaperimarkkinaviranomaiselta yksityiskohtaisia selvityksiä erityisesti niistä perusteista, joita arvopaperimarkkinaviranomaisella on epäillä tämän asetuksen rikkomista, sekä epäillyn rikkomisen vakavuudesta ja pakkotoimenpiteiden kohteena olevan henkilön osallisuudesta. Kansallinen oikeusviranomainen ei voi kuitenkaan saattaa kyseenalaiseksi tutkimuksen tarpeellisuutta eikä vaatia, että sille toimitettaisiin arvopaperimarkkinaviranomaisen asiakirja-aineistossa olevia tietoja. Arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen laillisuutta valvoo ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuin asetuksessa (EU) N:o 1095/2010 säädetyn menettelyn mukaisesti.
23 d artikla
Paikalla tehtävät tarkastukset
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi suorittaa 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen oikeushenkilöiden tiloissa kaikki tarpeelliset paikalla tehtävät tarkastukset. Milloin tarkastusten moitteeton ja tehokas suorittaminen sitä edellyttää, arvopaperimarkkinaviranomainen voi suorittaa paikalla tehtävän tarkastuksen ilman ennakkoilmoitusta.
2. Arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehillä ja muilla henkilöillä, jotka arvopaperimarkkinaviranomainen on valtuuttanut suorittamaan paikalla tehtävän tarkastuksen, on valtuudet päästä tutkimuksen kohteena olevien oikeushenkilöiden liiketiloihin ja maa-alueille arvopaperimarkkinaviranomaisen tekemän päätöksen mukaisesti, ja heillä on kaikki 23 c artiklan 1 kohdassa säädetyt valtuudet. Heillä on myös valtuudet sinetöidä kaikki liiketilat ja kirjanpito tai asiakirjat siksi ajaksi ja siltä osin, kuin on tarpeen tarkastuksen suorittamiseksi.
3. Arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiesten ja muiden henkilöiden, jotka arvopaperimarkkinaviranomainen on valtuuttanut suorittamaan paikalla tehtävän tarkastuksen, on oikeuksiaan käyttäessään esitettävä kirjallinen valtuutus, jossa määritellään tarkastuksen kohde ja tarkoitus sekä 36 b artiklassa säädetyt uhkasakot sen varalta, että kyseiset henkilöt eivät suostu tarkastukseen. Arvopaperimarkkinaviranomainen ilmoittaa tarkastuksesta hyvissä ajoin ennen sen suorittamista sen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jonka alueella tarkastus on määrä suorittaa.
4. Edellä 23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden on suostuttava arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksellä määrättyihin paikalla tehtäviin tarkastuksiin. Päätöksessä on mainittava tarkastuksen kohde ja tarkoitus sekä päivä, jona tarkastus alkaa, ja ilmoitettava 36 b artiklassa säädetyistä uhkasakoista, asetuksen (EU) N:o 1095/2010 nojalla käytettävissä olevat oikeussuojakeinot sekä oikeus viedä päätös Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltäväksi. Arvopaperimarkkinaviranomainen tekee kyseiset päätökset kuultuaan sen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista, jossa tarkastus on määrä suorittaa.
5. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen virkamiesten ja kyseisen toimivaltaisen viranomaisen valtuuttamien tai nimeämien henkilöiden, jossa tarkastus on määrä suorittaa, on arvopaperimarkkinaviranomaisen pyynnöstä aktiivisesti avustettava arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehiä ja muita arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuuttamia henkilöitä. Tätä varten heillä on 2 kohdassa säädetyt valtuudet. Myös asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat pyynnöstä osallistua paikalla tehtäviin tarkastuksiin.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi myös pyytää toimivaltaisia viranomaisia suorittamaan tässä artiklassa ja 23 c artiklan 1 kohdassa säädettyjä erityisiä tutkimustehtäviä ja paikalla tehtäviä tarkastuksia. Tätä varten toimivaltaisilla viranomaisilla on samat tässä artiklassa ja 23 c artiklan 1 kohdassa säädetyt valtuudet kuin arvopaperimarkkinaviranomaisella.
7. Jos arvopaperimarkkinaviranomaisen virkamiehet ja muut mukana olevat henkilöt, jotka arvopaperimarkkinaviranomainen on valtuuttanut, toteavat, että henkilö vastustaa tämän artiklan nojalla määrättyä tarkastusta, asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on annettava heille tarvittavaa apua ja pyydettävä tarvittaessa poliisin tai vastaavan lainvalvontaviranomaisen virka-apua, jotta he voivat suorittaa paikalla tehtävän tarkastuksen.
8. Jos 1 kohdassa tarkoitettu paikalla tehtävä tarkastus tai 7 kohdassa tarkoitettu virka-apu edellyttää kansallisten sääntöjen mukaan oikeusviranomaisen lupaa, tällaista lupaa on pyydettävä. Lupaa voidaan pyytää myös turvaamistoimenpiteenä.
9. Edellä 8 kohdassa tarkoitettua lupaa pyydettäessä kansallisen oikeusviranomaisen on tarkastettava, että arvopaperimarkkinaviranomaisen päätös on pätevä ja että suunnitellut pakkotoimenpiteet eivät ole tarkastuksen kohteeseen nähden mielivaltaisia eivätkä liiallisia. Tarkastaessaan pakkotoimenpiteiden oikeasuhteisuutta kansallinen oikeusviranomainen voi pyytää arvopaperimarkkinaviranomaiselta yksityiskohtaisia selvityksiä erityisesti perusteista, joilla arvopaperimarkkinaviranomainen epäilee tämän asetuksen rikkomista, sekä epäillyn rikkomisen vakavuudesta ja pakkotoimenpiteiden kohteena olevan henkilön osallisuuden luonteesta. Kansallinen oikeusviranomainen ei voi kuitenkaan tarkastella uudelleen tutkimuksen tarpeellisuutta eikä vaatia, että sille toimitetaan arvopaperimarkkinaviranomaisen asiakirja-aineistossa olevia tietoja. Arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen laillisuutta valvoo ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuin asetuksessa (EU) N:o 1095/2010 säädettyä menettelyä noudattaen.
23 e artikla
Menettelysäännöt valvontatoimenpiteiden toteuttamiseksi ja sakkojen määräämiseksi
1. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen havaitsee tämän asetuksen mukaisia tehtäviä hoitaessaan vakavia osoituksia sellaisten tosiseikkojen mahdollisesta olemassaolosta, jotka saattavat muodostaa yhden tai useamman liitteessä III luetelluista rikkomisista, arvopaperimarkkinaviranomaisen on nimettävä arvopaperimarkkinaviranomaisen sisältä riippumaton tutkiva virkamies asiaa tutkimaan. Tutkiva virkamies ei saa osallistua eikä saa olla osallistunut asianomaisen luottoluokituslaitoksen suorassa tai epäsuorassa valvonnassa tai rekisteröintimenettelyssä, ja hänen on tehtäviään suorittaessaan oltava riippumaton arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostosta.
2. Tutkiva virkamies tutkii väitetyt rikkomiset ottaen huomioon tutkimusten kohteena olevien henkilöiden esittämät huomiot, ja hän esittää havainnoistaan täydellisen asiakirja-aineiston arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostolle.
Tehtäviensä hoitamiseksi tutkiva virkamies voi käyttää valtuutta vaatia tietoja 23 b artiklan mukaisesti sekä valtuutta suorittaa tutkimuksia ja paikalla tehtäviä tarkastuksia 23 c ja 23 d artiklan mukaisesti. Näitä valtuuksia käyttäessään tutkivan virkamiehen on noudatettava 23 a artiklaa.
Tehtäviään hoitaessaan tutkivalla virkamiehellä on oikeus saada kaikki arvopaperimarkkinaviranomaisen valvontatoimintansa puitteissa keräämät asiakirjat ja tiedot.
3. Tutkiva virkamies, joka on saattanut tutkimuksensa päätökseen, antaa tutkimusten kohteena olleille henkilöille tilaisuuden tulla kuulluiksi tutkimuksen kohteena olevista asioista ennen havainnot sisältävän asiakirja-aineiston toimittamista arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostolle. Tutkiva virkamies perustaa havaintonsa yksinomaan tosiseikkoihin, joista tutkinnan kohteena olevilla henkilöillä on ollut mahdollisuus esittää huomautuksensa.
Tämän artiklan mukaisten tutkimusten aikana on kunnioitettava täysin asianomaisten henkilöiden puolustautumisoikeuksia.
4. Toimittaessaan havainnot sisältävän asiakirja-aineiston arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostolle, tutkiva virkamies ilmoittaa siitä tutkimusten kohteena oleville henkilöille. Tutkimusten kohteena olevilla henkilöillä on oikeus saada asiakirja-aineisto edellyttäen, että muiden henkilöiden oikeutetut edut otetaan huomioon kyseisten henkilöiden liikesalaisuuksien suojelemisessa. Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon ei ulotu kolmansia osapuolia koskeviin luottamuksellisiin tietoihin.
5. Tutkivan virkamiehen havainnot sisältävän asiakirja-aineiston perusteella ja kuultuaan 25 ja 36 c artiklan mukaisesti tutkimusten kohteena olevia henkilöitä, jos nämä ovat sitä pyytäneet, arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto päättää, ovatko tutkimuksen kohteena olevat henkilöt syyllistyneet yhteen tai useampaan liitteessä III mainittuun rikkomiseen, ja jos ovat, toteuttaa valvontatoimenpiteen 24 artiklan mukaisesti ja määrää sakon 36 a artiklan mukaisesti.
6. Tutkiva virkamies ei osallistu asian käsittelyyn arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvostossa eikä puutu muullakaan tavalla arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston päätöksentekoprosessiin.
7. Komissio antaa lisää menettelysääntöjä sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä koskevan oikeuden käytöstä, mukaan luettuina puolustautumisoikeuksia koskevat säännökset, väliaikaiset säännökset ja sakkojen tai uhkasakkojen perimistä koskevat säännökset, sekä antaa yksityiskohtaiset säännöt seuraamusten määräämisen ja täytäntöönpanon vanhentumisajoista.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut säännöt hyväksytään 38 a artiklan mukaisesti ja 38 b ja 38 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä.
8. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa asian asianomaisten kansallisten viranomaisten käsiteltäväksi syytetoimia varten, jos se tämän asetuksen mukaisia tehtäviä hoitaessaan havaitsee vakavia osoituksia sellaisten tosiseikkojen mahdollisesta olemassaolosta, jotka saattavat muodostaa rikoksen. Lisäksi arvopaperimarkkinaviranomainen pidättäytyy määräämästä sakkoja tai uhkasakkoja tapauksissa, joissa aiempi samojen tosiseikkojen tai olennaisilta osiltaan samanlaisten tosiseikkojen perusteella annettu vapauttava tai langettava päätös on tullut lainvoimaiseksi kansallisen oikeuden mukaisen rikosoikeudellisen menettelyn tuloksena.
24 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen valvontatoimenpiteet
1. Jos arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto toteaa 23 e artiklan 5 kohdan mukaisesti, että luottoluokituslaitos on syyllistynyt johonkin liitteessä III lueteltuun rikkomiseen, sen on tehtävä ainakin yksi seuraavista päätöksistä:
a)
luottoluokituslaitoksen rekisteröinti peruutetaan;
b)
luottoluokituslaitokselle asetetaan unionin laajuinen tilapäinen kielto antaa luottoluokituksia, kunnes rikkominen on lopetettu;
c)
luottoluokituslaitoksen antamien luottoluokitusten käyttö sääntelytarkoituksiin määrätään keskeytettäväksi kaikkialla unionissa, kunnes rikkominen on lopetettu;
d)
kyseistä luottoluokituslaitosta vaaditaan lopettamaan rikkominen;
e)
päätetään antaa julkisia ilmoituksia.
2. Tehdessään 1 kohdassa tarkoitettuja päätöksiä arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston on otettava huomioon rikkomisen luonne ja vakavuus, seuraavat seikat mukaan luettuina:
a)
rikkomisen kesto ja toistumistiheys;
b)
se, onko rikkominen paljastanut vakavia tai järjestelmään liittyviä heikkouksia yrityksen menettelyissä, hallintajärjestelmissä tai sisäisissä tarkastuksissa;
c)
se, helpottiko tai aiheuttiko rikkominen talousrikollisuutta tai liittyikö rikkominen siihen muulla tavoin;
d)
se, oliko rikkominen tahallinen tai tuottamuksellinen.
3. Ennen 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettujen päätösten tekemistä arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston on ilmoitettava asiasta pankkiviranomaiselle ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle.
4. Luottoluokitusten käyttöä sääntelytarkoituksiin voidaan jatkaa 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen päätösten tekemisen jälkeen enintään:
a)
kymmenen työpäivän ajan arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen julkistamisesta 5 kohdan mukaisesti, jos muut tämän asetuksen nojalla rekisteröidyt luottoluokituslaitokset ovat antaneet saman rahoitusvälineen tai saman yhteisön luottoluokituksia; tai
b)
kolmen kuukauden ajan arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen julkistamisesta 5 kohdan mukaisesti, jolleivät muut tämän asetuksen nojalla rekisteröidyt luottoluokituslaitokset ole antaneet saman rahoitusvälineen tai saman yhteisön luottoluokituksia.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto voi pidentää, myös pankkiviranomaisen tai vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen pyynnöstä, ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettua määräaikaa kolmella kuukaudella poikkeustapauksissa, joihin liittyy markkinahäiriön tai rahoitusalan epävakauden riski.
5. Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston on viipymättä ilmoitettava 1 kohdan nojalla tehdyistä päätöksistä asianomaiselle luottoluokituslaitokselle ja annettava tällaiset päätökset tiedoksi toimivaltaisille viranomaisille ja alakohtaisille toimivaltaisille viranomaisille, komissiolle, pankkiviranomaiselle ja vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle. Sen on julkistettava tällaiset päätökset verkkosivustollaan 10 työpäivän kuluessa päivästä, jona päätös on tehty.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston julkistaessa päätöksensä ensimmäisen alakohdan mukaisesti sen on myös julkisesti ilmoitettava luottoluokituslaitoksen oikeudesta valittaa päätöksestä ja tapauksen mukaan siitä, että tuollainen valitus on tehty, mainiten samalla, että kyseisellä valituksella ei ole lykkäävää vaikutusta, sekä valituslautakunnan mahdollisuudesta keskeyttää riitautetun päätöksen soveltaminen asetuksen (EU) N:o 1095/2010 60 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
25 artikla
Asianomaisten kuuleminen
1. Ennen 24 artiklan 1 kohdan mukaisten päätösten tekoa arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvoston on annettava henkilöille, joita menettely koskee, tilaisuus esittää huomautuksensa arvopaperimarkkinaviranomaisen toteamista seikoista. Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto perustaa päätöksensä yksinomaan niihin todettuihin seikkoihin, joista henkilöt, joita menettely koskee, ovat voineet esittää huomautuksensa.
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta, jos tarvitaan kiireellisiä toimia estämään merkittävän ja välittömän vahingon koituminen rahoitusjärjestelmälle. Siinä tapauksessa arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto voi tehdä väliaikaisen päätöksen, ja sen on annettava kyseisille henkilöille tilaisuus esittää huomautuksensa mahdollisimman pian sen jälkeen, kun se on tehnyt päätöksensä.
2. Menettelyissä on kunnioitettava täysin niiden henkilöiden puolustautumisoikeuksia, joita menettely koskee. Henkilöillä on oltava oikeus tutustua arvopaperimarkkinaviranomaisen asiakirja-aineistoon sillä edellytyksellä, että muiden henkilöiden oikeutetut edut otetaan huomioon kyseisten henkilöiden liikesalaisuuksien suojelemisessa. Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon ei ulotu luottamuksellisiin tietoihin.”
”25 a artikla
Alakohtaiset toimivaltaiset viranomaiset, jotka vastaavat 4 artiklan 1 kohdan valvonnasta ja täytäntöönpanosta (luottoluokitusten käyttö)
Alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten on vastattava 4 artiklan 1 kohdan valvonnasta ja täytäntöönpanosta asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön mukaisesti.
III OSASTO
ARVOPAPERIMARKKINAVIRANOMAISEN, TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN JA ALAKOHTAISTEN TOIMIVALTAISTEN VIRANOMAISTEN VÄLINEN YHTEISTYÖ
26 artikla
Yhteistyövelvollisuus
Arvopaperimarkkinaviranomaisen, pankkiviranomaisen, vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten ja alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä yhteistyötä silloin, kun se on tarpeen tämän asetuksen ja asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön soveltamiseksi.
27 artikla
Tietojenvaihto
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten ja alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten on viipymättä toimitettava toisilleen tiedot, jotka ovat tarpeen niiden tämän asetuksen ja asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön mukaisten tehtävien hoitamiseksi.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi toimittaa keskuspankeille, Euroopan keskuspankkijärjestelmälle ja Euroopan keskuspankille, näiden toimiessa rahapolitiikasta vastaavina viranomaisina, sekä Euroopan järjestelmäriskikomitealle ja tarvittaessa muille maksu- ja selvitysjärjestelmien valvonnasta vastaaville viranomaisille niiden tehtävien hoitamista varten tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja. Vastaavasti tällaisia viranomaisia tai elimiä ei myöskään saa estää toimittamasta arvopaperimarkkinaviranomaiselle tietoja, joita tämä saattaa tarvita tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi.”
12)
Kumotaan 28 ja 29 artikla.
13)
Korvataan 30, 31 ja 32 artikla seuraavasti:
”30 artikla
Tehtävien siirtäminen arvopaperimarkkinaviranomaiselta toimivaltaisille viranomaisille
1. Jos valvontatehtävän asianmukainen suorittaminen sitä edellyttää, arvopaperimarkkinaviranomainen voi siirtää erityisiä valvontatehtäviä jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 21 artiklan 2 kohdan nojalla antamiensa ohjeiden mukaisesti. Kyseisiin erityisiin valvontatehtäviin voi erityisesti kuulua toimivalta toteuttaa 23 b artiklan mukaiset tietopyynnöt ja tehdä 23 d artiklan 6 kohdan mukaiset tutkimukset ja paikalla tehtävät tarkastukset.
2. Ennen tehtävän siirtämistä arvopaperimarkkinaviranomainen kuulee asianomaista toimivaltaista viranomaista. Tällainen kuuleminen koskee seuraavia:
a)
siirrettävän tehtävän laajuus;
b)
siirrettävän tehtävän suorittamisen aikataulu;
c)
tarvittavan tiedon välittäminen arvopaperimarkkinaviranomaisen toimesta ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen korvaa siirrettyjen tehtävien hoitamisesta toimivaltaiselle viranomaiselle aiheutuneet kustannukset komission 19 artiklan 2 kohdan nojalla antaman maksuja koskevan asetuksen mukaisesti.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee 1 kohdassa tarkoitettua siirtoa uudelleen asianmukaisin väliajoin. Tehtävien siirto voidaan perua milloin tahansa.
Tehtävien siirto ei vaikuta arvopaperimarkkinaviranomaisen vastuuseen eikä rajoita arvopaperimarkkinaviranomaisen mahdollisuuksia harjoittaa ja valvoa siirrettyä toimintaa. Tämän asetuksen mukaisia valvontatehtäviä, rekisteröintipäätökset, lopulliset arvioinnit ja rikkomisten seurantaa koskevat päätökset mukaan luettuina, ei saa siirtää.
31 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten ilmoitukset ja keskeyttämispyynnöt
1. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen toteaa, että sen alueella tai toisen jäsenvaltion alueella on harjoitettu tai harjoitetaan tämän asetuksen vastaista toimintaa, sen on ilmoitettava asiasta mahdollisimman seikkaperäisesti arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Jos toimivaltainen viranomainen pitää sitä aiheellisena tutkinnallisista syistä, se voi myös ehdottaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle, että tämä arvioi tarpeen käyttää 23 b ja 23 c artiklan mukaisia valtuuksia kyseistä toimintaa harjoittavan luottoluokituslaitoksen suhteen.
Arvopaperimarkkinaviranomaisen on toteutettava aiheelliset toimenpiteet. Sen on annettava ilmoittajana olevalle toimivaltaiselle viranomaiselle tieto näiden toimenpiteiden lopputuloksesta ja mahdollisuuksien mukaan myös merkittävistä välivaiheista.
2. Jos ilmoittajana oleva jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen katsoo, että rekisteröity luottoluokituslaitos, jonka luottoluokituksia käytetään kyseisen jäsenvaltion alueella, rikkoo tästä asetuksesta johtuvia velvoitteita ja rikkomiset ovat niin vakavia ja jatkuvia, että niillä on merkittävä vaikutus sijoittajansuojaan tai rahoitusjärjestelmän vakauteen kyseisessä jäsenvaltiossa, ilmoittajana oleva toimivaltainen viranomainen voi pyytää arvopaperimarkkinaviranomaista määräämään keskeytyksen, jonka aikana 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoituslaitokset ja muut yhteisöt eivät saa käyttää kyseisen luottoluokituslaitoksen luottoluokituksia sääntelytarkoituksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdassa säädettyä ilmoitusvelvollisuutta. Ilmoittajana olevan toimivaltaisen viranomaisen on esitettävä arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki pyyntönsä perustelut.
Jos arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo, että pyyntö ei ole aiheellinen, sen on ilmoitettava asiasta ilmoittajana olevalle toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti ja esitettävä sille perustelut. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo, että pyyntö on aiheellinen, sen on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet asian ratkaisemiseksi.
32 artikla
Salassapitovelvollisuus
1. Salassapitovelvollisuutta sovelletaan arvopaperimarkkinaviranomaiseen, toimivaltaisiin viranomaisiin sekä kaikkiin, jotka työskentelevät tai ovat työskennelleet arvopaperimarkkinaviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten tai sellaisten henkilöiden palveluksessa, joille arvopaperimarkkinaviranomainen on siirtänyt tehtäviä, mukaan luettuina sellaiset tarkastajat ja asiantuntijat, joiden kanssa arvopaperimarkkinaviranomainen on tehnyt sopimuksen. Salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja ei saa ilmaista toiselle henkilölle tai viranomaiselle, jollei niiden ilmaiseminen ole tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
2. Kaikki arvopaperimarkkinaviranomaisen, toimivaltaisten viranomaisten, alakohtaisten toimivaltaisten viranomaisten ja muiden 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten ja elinten toimesta hankitut tai niiden välillä tämän asetuksen mukaisesti vaihdetut tiedot on katsottava salassa pidettäviksi, jollei arvopaperimarkkinaviranomainen tai kyseinen toimivaltainen viranomainen tai kyseinen muu viranomainen tai elin ilmoita tietoja toimittaessaan, että kyseiset tiedot saa ilmaista, tai jos tietojen ilmaiseminen on tarpeen oikeudenkäyntiä varten.”
14)
Kumotaan 33 artikla.
15)
Korvataan 34 ja 35 artikla seuraavasti:
”34 artikla
Tietojenvaihtoa koskeva sopimus
Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tehdä tietojenvaihtoa koskevia yhteistyösopimuksia kolmansien maiden valvontaviranomaisten kanssa vain, jos ilmaistavien tietojen salassapito taataan vähintään 32 artiklassa säädetyllä tavalla.
Tällaisen tietojenvaihdon on palveltava arvopaperimarkkinaviranomaisen tai kyseisten valvontaviranomaisten tehtävien hoitamista.
Kun on kyse henkilötietojen luovuttamisesta kolmanteen maahan, arvopaperimarkkinaviranomaisen on sovellettava yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (16).
35 artikla
Kolmansilta mailta saatujen tietojen ilmaiseminen
Arvopaperimarkkinaviranomainen saa ilmaista kolmansien maiden valvontaviranomaisilta saamansa tiedot ainoastaan, jos se tai valvontaviranomainen on saanut nimenomaisen suostumuksen tiedot toimittaneelta valvontaviranomaiselta, ja soveltuvin osin ainoastaan sellaista tarkoitusta varten, johon kyseinen valvontaviranomainen on suostunut, tai jos tietojen ilmaiseminen on tarpeen oikeudenkäyntiä varten.
16)
Korvataan IV osaston I luvun otsikko ”Seuraamukset, komiteamenettely ja kertomukset” otsikolla ”Seuraamukset, sakot, uhkasakot, komiteamenettely, siirretty säädösvalta ja kertomukset”.
17)
Korvataan 36 artiklan ensimmäinen ja toinen kohta seuraavasti:
”Jäsenvaltioiden on annettava säännöt 4 artiklan 1 kohdan rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alakohtainen toimivaltainen viranomainen julkistaa jokaisen seuraamuksen, joka on määrätty 4 artiklan 1 kohdan rikkomisesta, paitsi jos julkistaminen vaarantaisi vakavasti rahoitusmarkkinat tai aiheuttaisi kohtuutonta haittaa asianosaisille.”
18)
Lisätään artiklat seuraavasti:
”36 a artikla
Sakot
1. Jos arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto toteaa 23 e artiklan 5 kohdan mukaisesti, että luottoluokituslaitos on tahallaan tai tuottamuksesta syyllistynyt johonkin liitteessä III luetelluista rikkomisista, se tekee päätöksen 2 kohdan mukaisen sakon määräämisestä.
Luottoluokituslaitoksen rikkominen katsotaan tahalliseksi, jos arvopaperimarkkinaviranomainen toteaa objektiivisia tekijöitä, jotka osoittavat, että luottoluokituslaitos tai sen ylin johto on tahallaan syyllistynyt rikkomiseen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen sakkojen perusmäärät määritetään seuraavasti:
a)
liitteessä III olevan I jakson 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50 ja 51 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 500 000 euroa ja enintään 750 000 euroa;
b)
liitteessä III olevan I jakson 6-8, 16-18, 21, 22, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 45-47, 48, 49, 52 ja 54 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 300 000 euroa ja enintään 450 000 euroa;
c)
liitteessä III olevan I jakson 9, 10, 26, 36, 44 ja 53 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 100 000 euroa ja enintään 200 000 euroa;
d)
liitteessä III olevan II jakson 1, 6, 7 ja 8 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 50 000 euroa ja enintään 150 000 euroa;
e)
liitteessä III olevan II jakson 2, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 25 000 euroa ja enintään 75 000 euroa;
f)
liitteessä III olevan II jakson 3 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 10 000 euroa ja enintään 50 000 euroa;
g)
liitteessä III olevan III jakson 1-3 ja 11 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 150 000 euroa ja enintään 300 000 euroa;
h)
liitteessä III olevan III jakson 4, 6, 8 ja 10 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 90 000 euroa ja enintään 200 000 euroa;
i)
liitteessä III olevan III jakson 5, 7 ja 9 kohdassa tarkoitettujen rikkomisten osalta sakkojen määrät ovat vähintään 40 000 euroa ja enintään 100 000 euroa.
Päättäessään, olisiko sakkojen perusmäärän oltava ensimmäisessä alakohdassa vahvistettujen rajojen ala-, keski- tai yläkohdassa, arvopaperimarkkinaviranomainen ottaa huomioon kyseisen luottoluokituslaitoksen edellisen tilikauden vuosittaisen liikevaihdon. Perusmäärän on oltava rajan alakohdassa niiden luottoluokituslaitosten osalta, joiden vuosittainen liikevaihto on alle 10 miljoonaa euroa, rajan keskikohdassa niiden luottoluokituslaitosten osalta, joiden vuosittainen liikevaihto on vähintään 10 miljoonaa ja enintään 50 miljoonaa euroa, ja rajan yläkohdassa niiden luottoluokituslaitosten osalta, joiden vuosittainen liikevaihto on yli 50 miljoonaa euroa.
3. Edellä 2 kohdassa vahvistetuissa rajoissa määritettyjä perusmääriä mukautetaan tarvittaessa ottamalla huomioon raskauttavat ja lieventävät tekijät liitteessä IV tarkoitettujen kertoimien mukaisesti.
Raskauttavaa kerrointa sovelletaan yksi kerrallaan perusmäärään. Jos sovelletaan useampaa kuin yhtä raskauttavaa kerrointa, perusmäärän ja kunkin yksittäisen raskauttavan kertoimen soveltamisesta saadun määrän välinen erotus lisätään perusmäärään.
Lieventävää kerrointa sovelletaan yksi kerrallaan perusmäärään. Jos sovelletaan useampaa kuin yhtä lieventävää kerrointa, perusmäärän ja kunkin yksittäisen lieventävän kertoimen soveltamisesta saadun määrän välinen erotus vähennetään perusmäärästä.
4. Sen estämättä, mitä 2 ja 3 kohdassa säädetään, sakko saa olla enintään 20 prosenttia kyseisen luottoluokituslaitoksen edellisen tilikauden vuosittaisesta liikevaihdosta, ja jos luottoluokituslaitos on hyötynyt rikkomisesta taloudellisesti suoraan tai välillisesti, sakon on oltava vähintään yhtä suuri kuin kyseinen taloudellinen hyöty.
Jos luottoluokituslaitoksen teko tai laiminlyönti muodostaa useamman kuin yhden liitteessä III luetelluista rikkomisista, sovelletaan ainoastaan 2 ja 3 kohdan mukaisesti laskettua korkeampaa ja yhteen näistä rikkomisista liittyvää sakkoa.
36 b artikla
Uhkasakot
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto määrää päätöksellä uhkasakkoja pakottaakseen:
a)
luottoluokituslaitoksen lopettamaan rikkomisen 24 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla tehdyn päätöksen mukaisesti;
b)
23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetun henkilön antamaan täydellisinä tiedot, joita on vaadittu 23 b artiklan nojalla tehdyllä päätöksellä;
c)
23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetun henkilön suostumaan tutkimukseen ja erityisesti toimittamaan täydelliset asiakirjat, tiedot, menettelyt ja muun pyydetyn aineiston ja täydentämään ja oikaisemaan muita tietoja, jotka on toimitettu 23 c artiklan nojalla tehdyllä päätöksellä käynnistetyssä tutkimuksessa;
d)
23 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetun henkilön suostumaan paikalla tehtävään tarkastukseen, joka on määrätty 23 d artiklan nojalla tehdyllä päätöksellä.
2. Uhkasakkojen on oltava tehokkaita ja oikeasuhteisia. Uhkasakko määrätään maksettavaksi päivittäin, kunnes luottoluokituslaitos tai kyseessä oleva henkilö noudattaa 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä.
3. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, uhkasakkojen määrä on 3 prosenttia edellisen tilikauden keskimääräisestä päivävaihdosta tai, luonnollisten henkilöiden ollessa kyseessä, 2 prosenttia edellisen kalenterivuoden keskimääräisestä päivätulosta. Se on laskettava uhkasakon määräämisestä tehdyssä päätöksessä määrätystä päivästä alkaen.
4. Uhkasakko voidaan määrätä enintään kuuden kuukauden ajaksi arvopaperimarkkinaviranomaisen päätöksen ilmoittamisesta.
36 c artikla
Niiden henkilöiden kuuleminen, joita menettely koskee
1. Ennen 36 a artiklan ja 36 b artiklan 1 kohdan a-d alakohdan mukaisen sakon ja/tai uhkasakon määräämistä koskevan päätöksen tekoa arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto antaa henkilöille, joita menettely koskee, tilaisuuden esittää huomautuksensa arvopaperimarkkinaviranomaisen toteamista seikoista. Arvopaperimarkkinaviranomaisen hallintoneuvosto perustaa päätöksensä ainoastaan niihin todettuihin seikkoihin, joista ne henkilöt, joita menettely koskee, ovat voineet esittää huomautuksensa.
2. Menettelyissä on kunnioitettava täysin niiden henkilöiden puolustautumisoikeuksia, joita menettely koskee. Henkilöillä on oltava oikeus tutustua arvopaperimarkkinaviranomaisen asiakirja-aineistoon sillä edellytyksellä, että muiden henkilöiden oikeutetut edut otetaan huomioon kyseisten henkilöiden liikesalaisuuksien suojelemisessa. Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon ei ulotu luottamuksellisiin tietoihin eikä arvopaperimarkkinaviranomaisen sisäisiin valmisteluasiakirjoihin.
36 d artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen julkistaminen, luonne, täytäntöönpano ja kohdentaminen
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkistaa jokaisen sakon ja uhkasakon, joka on määrätty 36 a ja 36 b artiklan mukaisesti, paitsi jos julkistaminen vaarantaisi vakavasti rahoitusmarkkinat tai aiheuttaisi kohtuutonta haittaa asianosaisille.
2. Edellä 36 a ja 36 b artiklan mukaisesti määrätyt sakot ja uhkasakot ovat luonteeltaan hallinnollisia.
3. Edellä 36 a ja 36 b artiklan mukaisesti määrätyt sakot ja uhkasakot ovat täytäntöönpanokelpoisia.
Täytäntöönpanoon sovelletaan sen valtion säännöksiä lainkäytöstä riita-asioissa, jonka alueella täytäntöönpano tapahtuu. Täytäntöönpanomääräyksen antaa, tutkimatta muuta kuin täytäntöönpanoasiakirjan oikeaperäisyyden, kansallinen viranomainen, jonka kunkin jäsenvaltion hallitus määrää tähän tehtävään ja josta se ilmoittaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja Euroopan unionin tuomioistuimelle.
Kun nämä muodollisuudet on hakijan vaatimuksesta täytetty, tämä voi hakea täytäntöönpanoa kansallisen lainsäädännön mukaisesti saattamalla asian suoraan toimivaltaisen elimen käsiteltäväksi.
Täytäntöönpanoa voidaan lykätä vain Euroopan unionin tuomioistuimen päätöksellä. Kansallisten tuomioistuinten toimivaltaan kuuluu kuitenkin tutkia virheellisestä täytäntöönpanosta tehdyt valitukset.
4. Sakkojen ja uhkasakkojen määrät kohdennetaan Euroopan unionin yleiseen talousarvioon.
36 e artikla
Muutoksen hakeminen Euroopan unionin tuomioistuimelta
Euroopan unionin tuomioistuimella on täysi harkintavalta tutkiessaan valitukset päätöksistä, joilla arvopaperimarkkinaviranomainen on määrännyt sakon tai uhkasakon. Se voi kumota sakon tai uhkasakon tai alentaa tai korottaa sitä.”
19)
Korvataan 37 artikla seuraavasti:
”37 artikla
Liitteiden muuttaminen
Komissio voi toteuttaa toimenpiteitä liitteiden muuttamiseksi liitettä III lukuun ottamatta 38 a artiklan mukaisesti ja 38 b ja 38 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä rahoitusmarkkinoiden kehityksen, myös kansainvälisen kehityksen, huomioon ottamiseksi erityisesti uusien rahoitusvälineiden osalta.”
20)
Kumotaan 38 artiklan 2 kohta.
21)
Lisätään artiklat seuraavasti:
”38 a artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle neljän vuoden ajaksi 1 päivästä kesäkuuta 2011 valta antaa 5 artiklan 6 kohdan kolmannessa alakohdassa, 19 artiklan 2 kohdassa, 23 e artiklan 7 kohdassa ja 37 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään kuusi kuukautta ennen neljän vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 38 b artiklan mukaisesti.
2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 38 b ja 38 c artiklassa säädettyjä ehtoja.
38 b artikla
Säädösvallan siirron peruuttaminen
1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 5 artiklan 6 kohdan kolmannessa alakohdassa, 19 artiklan 2 kohdassa, 23 e artiklan 7 kohdassa ja 37 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron.
2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee.
3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
38 c artikla
Delegoitujen säädösten vastustaminen
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat vastustaa delegoitua säädöstä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi.
Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kolmella kuukaudella.
2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole 1 kohdassa tarkoitetun määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä.
Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä, ja se voi tulla voimaan ennen kyseisen määräajan päättymistä, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa kyseistä säädöstä.
3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä 1 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluessa, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan mukaisesti syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.”
22)
Muutetaan 39 artikla seuraavasti:
a)
Kumotaan 2 kohta.
b)
Korvataan 3 kohta seuraavasti:
”3. Komissio ottaa huomioon kolmansissa maissa toimivia luottoluokituslaitoksia koskevan sääntely- ja valvontakehyksen kehittymisen ja antaa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2011 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tällaisen kehityksen ja 40 artiklassa tarkoitettujen siirtymäsäännösten vaikutuksista unionin rahoitusmarkkinoiden vakauteen.”
23)
Lisätään artikla seuraavasti:
”39 a artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen kertomus
Arvopaperimarkkinaviranomainen arvioi viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011 tämän asetuksen mukaisten valtuuksiensa ja tehtäviensä vastaanottamisesta aiheutuvat henkilöstö- ja resurssitarpeensa ja toimittaa kertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle.”
24)
Korvataan 40 artiklan kolmas kohta seuraavasti:
”Olemassa olevat luottoluokituslaitokset voivat jatkaa sellaisten luottoluokitusten antamista, joita 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoituslaitokset ja muut yhteisöt voivat käyttää sääntelytarkoituksiin, paitsi jos rekisteröintihakemus hylätään. Jos rekisteröintihakemus hylätään, sovelletaan 24 artiklan 4 ja 5 kohtaa.”
25)
Lisätään artikla seuraavasti:
”40 a artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaiseen liittyvät siirtymätoimenpiteet
1. Kaikki luottoluokituslaitoksia koskevaan valvonta- ja täytäntöönpanotoimintaan liittyvät toimivallat ja tehtävät, jotka on annettu toimivaltaisille viranomaisille, jotka toimivat tai eivät toimi kotijäsenvaltion toimivaltaisina viranomaisina, ja kollegioille, jos sellaisia on perustettu, lopetetaan 1 päivänä heinäkuuta 2011.
Sellaista rekisteröintihakemusta, jonka kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tai asianomainen kollegio on vastaanottanut viimeistään 7 päivänä syyskuuta 2010, ei kuitenkaan siirretä arvopaperimarkkinaviranomaiselle, ja kyseiset viranomaiset ja asianomainen kollegio tekevät rekisteröinnin hyväksymistä tai epäämistä koskevan päätöksen.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen ottaa haltuunsa luottoluokituslaitoksia koskevaan valvonta- ja täytäntöönpanotoimintaan liittyvät tiedostot ja valmisteluasiakirjat, mukaan luettuina käynnissä olevat tutkinnat ja täytäntöönpanotoimet, tai niiden oikeaksi todistetut jäljennökset, 1 kohdassa tarkoitettuna päivänä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan toisen alakohdan soveltamista.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten ja kollegioiden on varmistettava, että olemassa olevat tiedostot ja valmisteluasiakirjat, tai niiden oikeaksi todistetut jäljennökset, siirretään arvopaperimarkkinaviranomaiselle mahdollisimman pian ja viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2011. Kyseisten toimivaltaisten viranomaisten ja kollegioiden on myös annettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki tarpeellinen apu ja neuvot, joilla helpotetaan tehokasta ja toimivaa siirtoa ja luottoluokituslaitoksia koskevan valvonta- ja täytäntöönpanotoiminnan aloittamista.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen toimii 1 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten ja kollegioiden oikeudenomistajana sellaisesta valvonta- ja täytäntöönpanotoiminnasta johtuvissa hallinnollisissa tai oikeudellisissa menettelyissä, jota kyseiset toimivaltaiset viranomaiset ja kollegiot ovat harjoittaneet tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa.
5. Kaikki tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten III osaston I luvun mukaisesti tekemät luottoluokituslaitosten rekisteröinnit pysyvät voimassa, kun toimivalta on siirretty arvopaperimarkkinaviranomaiselle.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen suorittaa viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2014 ja osana jatkuvaa valvontaansa vähintään yhden tarkastuksen kaikissa sen valvontavaltaan kuuluvissa luottoluokituslaitoksissa.”
26)
Muutetaan liite I tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.
27)
Lisätään tämän asetuksen liitteen II mukaiset liitteet.
2 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä toukokuuta 2011.