РЕШЕНИЕ 2011/210/ОВППС НА СЪВЕТА
от 1 април 2011 година
относно военна операция на Европейския съюз в подкрепа на операциите за хуманитарна помощ, в отговор на кризисното положение в Либия („EUFOR Libya“)
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 28 и член 43, параграф 2 от него,
като взе предвид предложението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност,
като има предвид, че:
(1)
В своята резолюция относно мира и сигурността в Африка, приета на 26 февруари 2011 г. (Резолюция 1970 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност на ООН (Съвета за сигурност) изрази дълбокото си безпокойство от положението в Либия и осъди насилието и употребата на сила срещу граждански лица. Освен това Съветът за сигурност призова всички държави-членки на Организацията на обединените нации да осигурят хуманитарна и друга сродна помощ в Либия.
(2)
В своята резолюция относно положението в Либия, приета на 17 март 2011 г. (Резолюция 1973 (2011) на ССООН), Съветът за сигурност припомни Резолюция 1970 (2011) на ССООН и изрази решимостта си да гарантира защитата на гражданското население и на населените с граждански лица области, както и бързото и безпрепятствено преминаване на хуманитарната помощ и безопасността на хуманитарните служители. Съветът за сигурност на ООН приветства и реакцията на съседни държави, и по-конкретно Тунис и Египет, в отговор на нуждите на бежанците и чуждестранните работници и призова международната общност да подкрепи тези усилия.
(3)
Освен това Съветът за сигурност оправомощи държави членки, които са нотифицирали генералния секретар на ООН и които действат индивидуално или чрез регионални организации или договорености и в сътрудничество с него и с държавите, членуващи в Лигата на арабските държави, да предприемат всички необходими мерки за защита на гражданското население и населените с граждански лица области в Либия, застрашени от нападение, като същевременно се изключва присъствието на чуждестранна окупационна сила на либийска територия под каквато и да е форма.
(4)
В заключенията си от 21 март 2011 г. Съветът изрази загрижеността си във връзка с положението в Либия и осъди грубото и систематично нарушаване на правата на човека, насилието и бруталните репресии на режима срещу либийския народ. Съветът изрази задоволство от приемането на Резолюция 1973 (2011) на ССООН и подчерта решимостта на Съюза да допринесе за нейното изпълнение и да действа колективно и решително за тази цел заедно с всички международни партньори, по-специално с Лигата на арабските държави и други регионални заинтересовани страни. Съветът потвърди, че основната цел на Съюза е защитата на гражданското население и оказването на подкрепа на либийския народ да осъществи стремежите си към демократично общество.
Съветът изрази също готовността на Съюза да окаже, в рамките на общата политика за сигурност и отбрана, подкрепа за хуманитарната помощ в отговор на искането на Службата на ООН за координация по хуманитарни въпроси (OCHA) и с координационната роля на ООН.
(5)
На 24 март 2011 г. Съветът одобри концепция за управление на кризи в отговор на кризата в Либия. По-нататъшното планиране следва да се съсредоточи върху подкрепата за предоставянето на хуманитарна помощ. По-специално операцията няма да се отрази върху неутралността или безпристрастността на участващите в хуманитарните дейности. Всяко решение за започване на операцията трябва да бъде предшествано от искане на ОСНА и трябва да бъде взето с оглед на настоящата оценка на риска и на заплахата.
(6)
С правителствата на Египет и Тунис се провеждат дейности за съгласуване и консултиране, за да се осигури тяхното разрешение за възможно военно присъствие на Съюза в техните страни.
(7)
Комитетът по политика и сигурност (КПС) следва да упражнява, под ръководството на Съвета и на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (върховният представител), политически контрол върху военната операция на Съюза, да ѝ осигурява стратегическо ръководство и да приема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от Договора за Европейския съюз (ДЕС).
(8)
Необходимо е да се договорят и сключат международни споразумения за участието на трети държави в операции на Съюза и за статута на силите и личния състав на Съюза.
(9)
Произтичащите от настоящото решение оперативни разходи с военни или отбранителни последици следва да се поемат от държавите-членки в съответствие с член 41, параграф 2 от ДЕС и в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на механизъм за администриране на финансирането на общите разходи за операциите на Европейския съюз с военни и отбранителни последици (Athena) (1).
(10)
Член 28, параграф 1 от ДЕС дава правомощия на Съвета да приема решения за определяне на средствата, които трябва да се предоставят на Съюза. Референтната сума на общите разходи за военната операция на Европейския съюз за първоначалния четиримесечен срок представлява най-добрата оценка към настоящия момент и не засяга окончателните стойности за включване в бюджета, който трябва да се одобри в съответствие с правилата, предвидени в Athena.
(11)
В съответствие с член 5 от Протокола относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната. Поради това Дания не участва във финансирането на настоящата операция,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Мисия
1. С цел укрепване на мандатите, предоставени с резолюции 1970 и 1973 (2011) на Съвета за сигурност на ООН, Съюзът, при отправено искане от Службата за координация по хуманитарните въпроси на ООН (OCHA), провежда в рамките на общата политика за сигурност и отбрана военна операция, наричана по-долу „EUFOR Libya“, в подкрепа на хуманитарната помощ в региона. Операцията се провежда при пълно зачитане на Насоките относно използването на военни и граждански сили и средства за защита при подкрепа на хуманитарните действия на ООН при сложни извънредни ситуации и Ръководството относно използването на чуждестранни военни средства при подкрепа за хуманитарните операции в контекста на настоящата криза в Северна Африка.
2. В подкрепа на тази политическа цел EUFOR Libya, при отправено искане от OCHA и при пълно зачитане на Ръководството и Насоките, посочени в параграф 1:
-
ще допринася за безопасното движение и евакуиране на разселени лица,
-
ще оказва с конкретни способности подкрепа за дейността на хуманитарните организации.
Член 2
Назначаване на командващ операцията на ЕС
За командващ операцията на Европейския съюз EUROF Libya се назначава контраадмирал Claudio GAUDIOSI.
Член 3
Определяне на щаба на операцията на ЕС
Оперативният щаб на EUFOR Libya се установява в Рим.
Член 4
Планиране и започване на операцията
Решението за започване на военната операция на Европейския съюз се приема от Съвета, с оглед на настоящата оценка на риска и заплахата, след одобрение на оперативния план и правилата за участие.
Член 5
Политически контрол и стратегическо ръководство
1. Под ръководството на Съвета и на върховния представител КПС упражнява политически контрол и стратегическо ръководство на EUFOR Libya. Съветът упълномощава КПС да взема необходимите решения в съответствие с член 38, трета алинея от ДЕС. Това упълномощаване включва правомощия за изменение на документите за планиране, включително оперативния план, командната верига и правилата за участие. То включва и правомощия за вземане на решения относно назначаването на командващ операцията на Европейския съюз и на командващ силите на Европейския съюз. Правото за вземане на решения по отношение на целите и прекратяването на EUFOR Libya остава в компетентност на Съвета.
2. КПС докладва редовно на Съвета.
3. КПС получава редовно доклади от председателя на Военния комитет на Европейския съюз (ВКЕС) относно провеждането на EUFOR Libya. КПС може според случая да кани на свои заседания командващия операцията на Европейския съюз или командващия силите на Европейския съюз.
Член 6
Военно ръководство
1. ВКЕС наблюдава правилното изпълнение на EUFOR Libya, провеждана под ръководството на командващия операцията на Европейския съюз.
2. ВКЕС получава редовно доклади от командващия операцията на Европейския съюз. Комитетът може според случая да кани на свои заседания командващия операцията или командващия силите на Европейския съюз.
3. Председателят на ВКЕС действа като основно лице за контакт с командващия операцията на Европейския съюз.
Член 7
Изпълнение и съгласуваност на действията на Съюза
1. Върховният представител осигурява изпълнението на настоящото решение и съгласуваността му с външната дейност на Съюза като цяло, включително дейността на Съюза в областта на хуманитарната помощ.
2. Командващият операцията на Европейския съюз подпомага върховния представител в изпълнението на настоящото решение.
Член 8
Сътрудничество с други участници
1. Планирането и провеждането на операцията се осъществяват в тясно сътрудничество и взаимно допълване с OCHA, която координира цялостно хуманитарната дейност, с Организацията на северноатлантическия договор и с други участници.
2. EUFOR Libya си сътрудничат тясно с определения(те) координатор(и) на ООН и с определения(те) координатор(и) на Лигата на арабските държави и членуващите в нея държави.
3. Провеждат се консултации с Африканския съюз съобразно необходимостта.
Член 9
Участие на трети държави
1. Без да се засяга независимостта на Съюза при вземането на решения или единната институционална рамка и съгласно съответните насоки на Европейския съвет, трети държави, и по-конкретно членуващите в Лигата на арабските държави, могат да бъдат поканени да участват в операцията.
2. Съветът упълномощава КПС да покани трети държави да предоставят принос и да взема съответните решения относно приемането на предложения за принос по препоръка на командващия операцията на Европейския съюз и ВКЕС.
3. Конкретните условия за участието на трети държави са предмет на споразумения, които се сключват съгласно член 37 от ДЕС и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218 от ДФЕС. Когато Съюзът и трета държава са сключили споразумение, установяващо рамката за нейното участие в операции на Съюза за управление на кризи, разпоредбите на това споразумение се прилагат по отношение на настоящата операция.
4. Трети държави със съществен военен принос към EUFOR Libya имат същите права и задължения по отношение на текущото управление на операцията като държавите-членки, участващи в операцията.
5. Съветът упълномощава КПС да вземе необходимите решения за създаване на Комитет на участващите държави, ако трети държави имат съществен военен принос.
Член 10
Статут на силите на Съюза и личния им състав
Статутът на силите на Съюза и личния им състав, включително привилегиите, имунитетите и други гаранции, необходими за осъществяването и безпрепятственото изпълнение на тяхната мисия, могат да бъдат предмет на споразумения, сключени съгласно член 37 от ДЕС, и в съответствие с процедурата, предвидена в член 218, параграф 3 от ДФЕС.
Член 11
Финансови разпоредби
1. Общите разходи за EUFOR Libya се управляват в съответствие с Решение 2008/975/ОВППС.
2. Референтната сума за общите разходи на EUFOR Libya възлиза на 7 900 000 евро. Процентът от референтната сума, посочена в член 25, параграф 1 от Решение 2008/975/ОВППС, е 30 %.
Член 12
Предоставяне на информация на трети страни
1. Върховният представител се упълномощава да предоставя на Африканския съюз, Египет, Лигата на арабските държави, Организацията на обединените нации, Тунис и на други трети страни, свързани с настоящото решение, класифицирана информация и класифицирани документи на Съюза, изготвени за целите на EUFOR Libya, до съответното ниво на класификация и съгласно разпоредбите относно сигурността на Съвета (2).
2. Върховният представител е упълномощен да предоставя на Африканския съюз, Египет, Лигата на арабските държави, ООН, Тунис и на други трети страни, свързани с настоящото решение, некласифицирани документи на Съюза, свързани с разискванията на Съвета относно EUFOR Libya, по отношение на които съществува задължение за служебна тайна съгласно член 6, параграф 1 от Процедурния правилник на Съвета (3).
Член 13
Влизане в сила и прекратяване
1. Настоящото решение влиза в деня на приемането му.
2. EUFOR Libya се прекратява най-късно четири месеца след достигане на първоначална оперативна готовност, освен ако Съветът не реши друго.
3. Настоящото решение се отменя на по-късната от двете дати - датата на закриване на щаба на операцията на Европейския съюз или на щаба на въоръжените сили, в съответствие с одобрените планове за прекратяване на EUFOR Libya и без да се засягат съответните процедури по отношение на одита и представянето на счетоводните отчети за нея, установени в Решение 2008/975/ОВППС.
Съставено в Брюксел на 1 април 2011 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/210/YUTP,
annettu 1 päivänä huhtikuuta 2011,
humanitaarisia avustusoperaatioita tukevasta Euroopan unionin sotilasoperaatiosta Libyan kriisitilantilanteen vuoksi (EUFOR Libya)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan sekä 43 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto, jäljempänä ’turvallisuusneuvosto’, ilmaisi rauhasta ja turvallisuudesta Afrikassa 26 päivänä helmikuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa 1970 (2011) vakavan huolestuneisuutensa Libyan tilanteesta ja tuomitsi väkivallan ja voimankäytön siviiliväestöä kohtaan. Lisäksi turvallisuusneuvosto kehotti kaikkia Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenvaltioita antamaan humanitaarista ja siihen liittyvää apua Libyassa.
(2)
Turvallisuusneuvosto palautti mieleen Libyan tilannetta koskevassa 17 päivänä maaliskuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa 1973 (2011) turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1970 (2011) ja ilmoitti pyrkivänsä määrätietoisesti varmistamaan siviilien sekä siviiliväestön asuttamien alueiden suojelun, nopean ja esteettömän humanitaarisen avun sekä sitä antavan henkilöstön turvallisuuden. Lisäksi turvallisuusneuvosto pani tyytyväisenä merkille naapurivaltioiden, erityisesti Tunisian ja Egyptin, toimet pakolaisten ja ulkomaalaisten työntekijöiden tarpeisiin vastaamiseksi ja kehotti kansainvälistä yhteisöä tukemaan näitä pyrkimyksiä.
(3)
Lisäksi turvallisuusneuvosto valtuutti ne jäsenvaltiot, jotka ovat antaneet Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerille ilmoituksen ja jotka toimivat kansallisesti tai alueellisten järjestöjen tai järjestelyjen kautta ja yhteistyössä pääsihteerin sekä Arabiliiton jäsenvaltioiden kanssa, toteuttamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet Libyassa hyökkäysuhan kohteena olevien siviilien ja siviiliväestön asuttamien alueiden suojelemiseksi. Samalla turvallisuusneuvosto sulki pois ulkomaisten miehitysjoukkojen lähettämisen missään muodossa mihinkään osaan Libyan aluetta.
(4)
Neuvosto ilmaisi 21 päivänä maaliskuuta 2011 annetuissa päätelmissään huolestuneisuutensa Libyan tilanteesta ja tuomitsi Libyan hallituksen maan kansalaisiin kohdistamat räikeät ja järjestelmälliset ihmisoikeuksien loukkaukset, väkivaltaisuudet ja raa’at tukahduttamistoimet. Neuvosto oli tyytyväinen turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1973 (2011) hyväksymiseen ja korosti unionin osallistuvan määrätietoisesti sen täytäntöönpanoon ja toimivan sitä varten yhdessä ja päättäväisesti kaikkien kansainvälisten kumppanien, erityisesti Arabiliiton ja muiden alueellisten sidosryhmien, kanssa. Se vahvisti, että unionin päätavoitteena on suojella siviiliväestöä ja tukea Libyan kansan pyrkimyksiä toteuttaa demokraattinen yhteiskunta.
Neuvosto ilmoitti myös EU:n olevan valmis toimittamaan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan mukaista tukea humanitaariselle avulle vastauksena Yhdistyneiden Kansakuntien humanitaaristen asiain koordinointitoimiston, jäljempänä ’OCHA’, pyyntöön Yhdistyneiden Kansakuntien koordinointitehtävän mukaisesti.
(5)
Neuvosto hyväksyi 24 päivänä maaliskuuta 2011 kriisinhallinnan toimintaperiaatteen vastauksena Libyan kriisiin. Jatkosuunnittelussa olisi keskityttävä humanitaaristen avustustoimien tukemiseen. Erityisesti operaatio ei vaikuta humanitaaristen toimijoiden puolueettomuuteen. Operaation käynnistämistä koskevan päätöksen on perustuttava sitä edeltävään OCHAn pyyntöön ja se on tehtävä tämänhetkisten riskien ja uhkien arviointi huomioon ottaen.
(6)
Egyptin ja Tunisian hallitusten kanssa harjoitetaan läheistä koordinointia ja yhteistyötä sen varmistamiseksi, että ne antavat luvan unionin mahdolliselle sotilaalliselle läsnäololle alueillaan.
(7)
Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean, jäljempänä ’PTK’, olisi neuvoston sekä unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, alaisuudessa huolehdittava unionin sotilasoperaation poliittisesta valvonnasta, annettava sille strategista ohjausta ja tehtävä asiaankuuluvat päätökset Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 38 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti.
(8)
On tarpeen neuvotella ja tehdä kolmansien valtioiden osallistumista unionin operaatioihin sekä unionin joukkojen ja henkilöstön asemaa koskevia kansainvälisiä sopimuksia.
(9)
Jäsenvaltioiden olisi vastattava tästä päätöksestä, jolla on sotilaallista merkitystä tai merkitystä puolustuksen alalla, aiheutuvista toimintamenoista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 41 artiklan 2 kohdan nojalla ja Euroopan unionin sellaisten operaatioiden yhteisten kustannusten rahoituksen hallinnointijärjestelmän perustamisesta, joilla on sotilaallista merkitystä tai merkitystä puolustuksen alalla (Athene), 18 päivänä joulukuuta 2008 tehdyn neuvoston päätöksen 2008/975/YUTP (1), jäljempänä ’Athene-päätös’, mukaisesti.
(10)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 28 artiklan 1 kohta oikeuttaa neuvoston tekemään päätökset, joissa vahvistetaan unionille niiden toteuttamiseksi tarjottavat keinot. Rahoitusohje Euroopan unionin sotilasoperaation yhteisiä kustannuksia varten alustavaksi neljän kuukauden ajaksi on paras tämänhetkinen arvio eikä vaikuta Athene-päätöksessä annettujen sääntöjen mukaisesti vahvistettavaan talousarvioon otettaviin lopullisiin määriin.
(11)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa olevan 5 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu niiden Euroopan unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla. Tanska ei siten osallistu operaation rahoittamiseen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Operaatio
1. Tukeakseen Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmien 1970 ja 1973 (2011) toimeksiantoja Euroopan unioni toteuttaa yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan puitteissa sotilasoperaation, jäljempänä ’EUFOR Libya’, tukeakseen humanitaarisia avustustoimia alueella, jos Yhdistyneiden Kansakuntien humanitaaristen asiain koordinointitoimiston , jäljempänä ’OCHA’, niin pyytää. Operaatio on täysin sotilas- ja siviilipuolustusvoimavarojen käytöstä Yhdistyneiden Kansakuntien humanitaarisen avun viemisessä vaikeisiin hätäapukohteisiin annettujen suuntaviivojen ja ulkopuolisten sotilaallisten resurssien käytöstä humanitaaristen operaatioiden tukemiseksi Pohjois-Afrikan tämänhetkisen kriisin yhteydessä annetun ohjeistuksen mukainen.
2. Tukeakseen tätä poliittista tavoitetta EUFOR Libya, jos OCHA niin pyytää, noudattaen täysin 1 kohdassa tarkoitettuja suuntaviivoja ja ohjeistusta:
-
edistää kotiseudultaan siirtymään joutuneiden henkilöiden turvallista liikkumista ja evakuointia,
-
tukee erityisin voimavaroin humanitaarisia järjestöjä niiden toimissa.
2 artikla
EU-operaation komentajan nimittäminen
Nimitetään kontra-amiraali Claudio GAUDIOSI Euroopan unionin EUFOR Libya -operaation komentajaksi.
3 artikla
EU:n operaatioesikunta
EUFOR Libyan operaatioesikunta sijaitsee Roomassa.
4 artikla
Operaation suunnittelu ja aloittaminen
Päätöksen EU:n sotilasoperaation aloittamisesta tekee neuvosto tämänhetkisten riskien ja uhkien arvioinnin huomioon ottaen sen jälkeen, kun operaatiosuunnitelma on hyväksytty ja voimankäyttövaltuudet on vahvistettu.
5 artikla
Poliittinen valvonta ja strateginen ohjaus
1. PTK huolehtii korkean edustajan alaisuudessa EUFOR Libyan poliittisesta valvonnasta ja strategisesta ohjauksesta. Neuvosto valtuuttaa PTK:n tekemään asiaankuuluvat päätökset Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 38 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti. Tähän sisältyvät valtuudet muuttaa suunnitteluasiakirjoja, muun muassa operaatiosuunnitelmaa, johtamisjärjestelyjä ja voimankäyttövaltuuksia. Se kattaa myös tarvittavat valtuudet tehdä Euroopan unionin operaation komentajan ja/tai Euroopan unionin joukkojen komentajan nimittämistä koskevat päätökset. EUFOR Libyan tavoitteita ja päättämistä koskeva päätöksentekovalta kuuluu edelleen neuvostolle.
2. PTK raportoi neuvostolle säännöllisin väliajoin.
3. Euroopan unionin sotilaskomitean, jäljempänä ’EUSK’, puheenjohtaja raportoi PTK:lle säännöllisin väliajoin EUFOR Libyan toteuttamisesta. PTK voi kutsua Euroopan unionin operaation komentajan tai joukkojen komentajan tarvittaessa kokouksiinsa.
6 artikla
Sotilaallinen johto
1. EUSK varmistaa Euroopan unionin operaation komentajan vastuulla toteutettavan EUFOR Libyan asianmukaisen täytäntöönpanon valvonnan.
2. Euroopan unionin operaation komentaja toimittaa säännöllisin väliajoin selvityksiä EUSK:lle. EUSK voi kutsua hänet tai joukkojen komentajan tarvittaessa kokouksiinsa.
3. EUSK:n puheenjohtaja on Euroopan unionin operaation komentajan ensisijainen yhteyshenkilö.
7 artikla
Unionin toimien täytäntöönpano ja johdonmukaisuus
1. Korkea edustaja varmistaa, että tämä päätös pannaan täytäntöön ja että se on johdonmukainen unionin kaiken ulkoisen toiminnan kanssa, unionin humanitaarista apua koskevat toimet mukaan lukien.
2. Euroopan unionin operaation komentaja avustaa korkeaa edustajaa tämän päätöksen täytäntöönpanossa.
8 artikla
Yhteistyö muiden toimijoiden kanssa
1. Operaation suunnittelu ja toteuttaminen tapahtuu OCHAn, joka koordinoi humanitaarista avustustoimintaa, Pohjois-Atlantin liiton ja muiden toimijoiden kanssa tiiviissä yhteistyössä ja kiinnittäen huomiota toimien täydentävyyteen.
2. EUFOR Libya toimii tiiviissä yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien nimetyn koordinaattorin/nimettyjen koordinaattoreiden sekä Arabiliiton nimetyn koordinaattorin/nimettyjen koordinaattoreiden kanssa ja sen jäsenvaltioiden kanssa.
3. Tarvittaessa kuullaan Afrikan unionia.
9 artikla
Kolmansien valtioiden osallistuminen
1. Kolmansia valtioita, erityisesti Arabiliiton jäsenvaltioita, voidaan Eurooppa-neuvoston asiaan liittyviä suuntaviivoja noudattaen kutsua osallistumaan operaatioon, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin päätöksenteon riippumattomuutta tai yhteistä toimielinjärjestelmää.
2. Neuvosto valtuuttaa PTK:n pyytämään kolmansilta valtioilta osallistumistarjouksia ja tekemään tarvittavat päätökset tällaisten tarjousten hyväksymisestä Euroopan unionin operaation komentajan ja EUSK:n suosituksesta.
3. Kolmansien valtioiden osallistumista koskevat yksityiskohtaiset menettelyt vahvistetaan sopimuksissa, jotka tehdään Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 37 artiklan nojalla ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. Jos unioni ja jokin kolmas valtio ovat tehneet sopimuksen kyseisen valtion osallistumista unionin kriisinhallintaoperaatioihin koskevista puitteista, tällaisen sopimuksen määräyksiä sovelletaan tämän operaation yhteydessä.
4. Kolmansilla valtioilla, jotka osallistuvat EUFOR Libyaan sotilaallisesti merkittävällä tavalla, on samat operaation päivittäiseen hallintoon liittyvät oikeudet ja velvollisuudet kuin operaatioon osallistuvilla jäsenvaltioilla.
5. Neuvosto valtuuttaa PTK:n tekemään asiaankuuluvat päätökset osallistujien komitean perustamiseksi, jos kolmansien valtioiden sotilaallinen osallistuminen on merkittävää.
10 artikla
Unionijohtoisten joukkojen ja henkilöstön asema
Unionijohtoisten joukkojen ja niiden henkilöstön asemasta, mukaan lukien niiden tehtävän suorittamisen ja sujuvan kulun edellyttämistä erioikeuksista, vapauksista ja muista takeista, voidaan sopia Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 37 artiklan nojalla ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 3 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen tehdyillä sopimuksilla.
11 artikla
Rahoitusjärjestelyt
1. EUFOR Libyan yhteisiä kustannuksia hallinnoidaan päätöksen 2008/975/YUTP mukaisesti.
2. Rahoitusohje EUFOR Libyan yhteisiä kustannuksia varten on 7 900 000 euroa. Päätöksen 2008/975/YUTP 25 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu rahoitusohjeen prosenttiosuus on 30 prosenttia.
12 artikla
Tietojen luovuttaminen kolmansille osapuolille
1. Korkealla edustajalla on valtuudet luovuttaa unionin turvallisuusluokiteltuja tietoja ja asiakirjoja, jotka on laadittu EUFOR Libyaa varten, Afrikan unionille, Arabiliitolle, Egyptille, Tunisialle ja Yhdistyneille Kansakunnille sekä muille tähän päätökseen mukaan tuleville kolmansille osapuolille niitä kutakin vastaavan turvallisuusluokitustason mukaisesti ja neuvoston turvallisuussääntöjä noudattaen (2).
2. Korkealla edustajalla on valtuudet luovuttaa Afrikan unionille, Arabiliitolle, Egyptille, Tunisialle ja Yhdistyneille Kansakunnille sekä muille tähän päätökseen mukaan tuleville kolmansille osapuolille sellaisiin EUFOR Libyaa koskeviin neuvoston keskusteluihin liittyviä unionin turvallisuusluokittelemattomia asiakirjoja, joita koskee neuvoston työjärjestyksen 6 artiklan 1 kohdan mukainen salassapitovelvollisuus (3).
13 artikla
Voimaantulo ja operaation päättyminen
1. Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
2. EUFOR Libya päättyy viimeistään neljän kuukauden kuluttua alustavan toimintavalmiuden saavuttamisesta, ellei neuvosto toisin päätä.
3. Tämä päätös kumotaan siitä päivästä alkaen, jona Euroopan unionin operaatioesikunta tai joukkojen esikunta suljetaan sen mukaan, kumpi näistä on myöhäisempi, EUFOR Libyan päättämistä koskevien hyväksyttyjen suunnitelmien mukaisesti ja rajoittamatta sen tilintarkastuksen ja sen tilinpäätöksen esittämistä koskevien menettelyjen noudattamista päätöksessä 2008/975/YUTP säädetyn mukaisesti.
Tehty Brysselissä 1 päivänä huhtikuuta 2011.