РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 декември 2011 година
относно прилагането на член 106, параграф 2 от Договора за функционирането на Европейския съюз за държавната помощ под формата на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес
(нотифицирано под номер C(2011) 9380)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/21/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 106, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Член 14 от Договора изисква, без да се засягат членове 93, 106 и 107 от Договора, Съюзът да използва своите правомощия по такъв начин, че да осигури извършването на услуги от общ икономически интерес на основата на принципи и условия, които да им позволяват да изпълняват своите задачи.
(2)
За да могат определени услуги от общ икономически интерес да се извършват въз основа на принципи и при условия, които да им позволяват да изпълняват своите задачи, може да се окаже необходима финансова подкрепа от държавата, предназначена да покрие някои или всички специфични разходи, възникващи от задълженията за предоставяне на обществена услуга. В съответствие с член 345 от Договора, както е тълкуван от Съда на Европейския съюз, няма значение дали такива услуги от общ икономически интерес се извършват от публични или от частни предприятия.
(3)
Член 106, параграф 2 от Договора постановява в това отношение, че предприятията, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес или които имат характер на фискален монопол, се подчиняват на разпоредбите, съдържащи се в Договора, и в частност на правилата за конкуренцията, доколкото прилагането на тези правила не препятства юридически или фактически изпълнението на възложените задачи. Това обаче не следва да засяга развитието на търговията до степен, която би била в противоречие с интересите на Съюза.
(4)
В своето решение по делото Altmark (1) Съдът на Европейския съюз постанови, че компенсацията за обществена услуга не представлява държавна помощ по смисъла на член 107 от Договора, при условие че са изпълнени четири кумулативни критерия. Първо, за получаващото предприятие трябва в действителност да съществуват задължения за изпълнение на обществена услуга и задълженията трябва да са ясно определени. Второ, параметрите, въз основа на които се изчислява компенсацията, трябва да бъдат установени предварително по обективен и прозрачен начин. Трето, компенсацията не трябва да надвишава това, което е необходимо за покриване изцяло или частично на разходите, възникнали при изпълнението на задълженията, свързани с предоставянето на обществената услуга, като се отчитат съответните приходи и приемлива печалба. И накрая, когато предприятието, което трябва да изпълнява задължения за обществена услуга, в конкретен случай не е избрано вследствие на процедура за възлагане на обществена поръчка, която би позволила да бъде избран оферентът, който е в състояние да предостави тези услуги на най-ниската цена за общността, равнището на нужната компенсация трябва да се определи въз основа на анализ на разходите, които би направило едно типично предприятие, добре управлявано и снабдено с достатъчно оборудване.
(5)
Когато тези критерии не са спазени, но общите условия за приложимост на член 107, параграф 1 от Договора са спазени, компенсацията за обществена услуга представлява държавна помощ и се подчинява на членове 93, 106, 107 и 108 от Договора.
(6)
В допълнение към посоченото решение, три инструмента са от значение за прилагането на правилата за държавна помощ към компенсации, дадени за предоставянето на услуги от общ икономически интерес:
а)
ново съобщение относно прилагането на правилата на Европейския съюз за държавна помощ към компенсация, дадена за предоставяне на услуги от общ икономически интерес (2), което пояснява прилагането на член 107 от Договора и критериите, установени в решението по делото Altmark за такава компенсация;
б)
нов регламент, който Комисията възнамерява да приеме, относно прилагането на членове 107 и 108 от Договора към минималната помощ за предоставяне на УОИИ, с който се определят някои условия, включително размера на компенсацията, при които се счита, че компенсациите за обществена услуга не отговарят на всички критерии на член 107, параграф 1;
в)
преразгледана рамка за държавна помощ под формата на компенсация за обществени услуги (3), която посочва как Комисията ще анализира случаите, които не са обхванати от настоящото решение и поради това за тях трябва да се подаде уведомление до Комисията.
(7)
Решение 2005/842/ЕО на Комисията от 28 ноември 2005 г. относно прилагането на член 86, параграф 2 от Договора за ЕО за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес (4) определя смисъла и степента на изключението по член 106, параграф 2 от Договора, както и определя правилата, които имат за цел да направят възможен ефективен мониторинг на изпълнението на критериите, посочени в тази разпоредба. Настоящото решение заменя Решение 2005/842/ЕО и определя условията, при които държавната помощ във вид на компенсация за услуга от общ икономически интерес не подлежи на изискването за предварително уведомяване от член 108, параграф 3 от Договора, тъй като тя може да се счита за съвместима с член 106, параграф 2 от Договора.
(8)
Такава помощ може да се счита за съвместима само ако се предоставя с цел да се гарантира предоставянето на услуги от общ икономически интерес, както е посочено в член 106, параграф 2 от Договора. От съдебната практика е ясно, че при липса на секторни правила на Съюза, уреждащи този въпрос, държавите-членки разполагат с голяма свобода при дефинирането на услугите, които могат да бъдат класифицирани като услуги от общ икономически интерес. Ето защо задачата на Комисията е да гарантира, че няма видима грешка при определянето на услугите от общ икономически интерес.
(9)
При условие че са спазени известен брой условия, компенсация в ограничен размер, предоставена на предприятия, натоварени с предоставянето на услуги от общ икономически интерес, не засяга развитието на търговията и конкуренцията до такава степен, че да противоречи на интересите на Съюза. Ето защо следва да не се изисква да се изпраща уведомление за индивидуална държавна помощ за компенсация, по-ниска от определен годишен размер на компенсация, при условие че са спазени изискванията на настоящото решение.
(10)
Предвид развитието на търговията в Съюза по отношение на предоставянето на услуги от общ икономически интерес, изразено например чрез интензивно развитие на мултинационални доставчици в редица сектори, които са от голямо значение за развитието на вътрешния пазар, е уместно да се определи по-нисък лимит за размера на компенсация, която може да бъде изключена от изискването за уведомление в съответствие с настоящото решение, отколкото лимита, установен в Решение 2005/842/ЕО, като в същото време се даде възможност размерът да се изчислява като средногодишен за периода на възлагането.
(11)
Болниците и предприятията за социални услуги, на които са възложени задачи от общ икономически интерес, имат специфични характеристики, които трябва да бъдат отчитани. По-специално следва да се вземе предвид фактът, че при сегашните икономически условия и на сегашния етап на развитие на вътрешния пазар за социалните услуги може да е необходим размер на помощ над прага, посочен в настоящото решение, за да се компенсират разходите за обществена услуга. По-голям размер на компенсация за социални услуги така не води непременно до по-голям риск от нарушаване на конкуренцията. Съответно предприятията, отговарящи за социални услуги, включително предоставянето на социално настаняване на граждани или групи от граждани в неравностойно социално положение, които поради ограничена платежоспособност нямат възможност да намерят жилище по пазарни условия, следва също да се ползват с освобождаване от изискването за уведомяване, предоставено с настоящото решение, дори и ако размерът на компенсацията, която получават, надвишава общия праг за компенсация, предвиден в настоящото решение. Същото следва да се прилага и за болници, предоставящи медицинско обслужване, включително, където е възможно, спешно обслужване и допълнителни услуги, пряко свързани с основните им дейности, в частност в областта на научните изследвания. За да извлекат полза от освобождаването от изискването за уведомяване, социалните услуги следва да бъдат ясно определени услуги, които посрещат социални нужди, свързани със здравеопазването и дългосрочните грижи, грижите за децата, достъпа до пазара на труда и реинтегрирането в него, социалното жилищно настаняване и грижите и социалното приобщаване на уязвимите групи.
(12)
Степента, до която определени мерки за компенсация засягат търговията и конкуренцията, зависи не само от средния годишен размер на компенсацията, получена за година и за съответния сектор, но и от общата продължителност на възлагането. Следователно, освен ако по-дълъг срок не е обоснован от необходимостта от значителни инвестиции, например в областта на социалното настаняване, прилагането на настоящото решение следва да бъде ограничено за срокове на възлагане, които не надхвърлят 10 години.
(13)
За да се прилага член 106, параграф 2 от Договора, на въпросното предприятие трябва да бъде специално възложено от държавата-членка да извършва определена услуга от общ икономически интерес.
(14)
За да се осигури изпълнението на критериите, посочени в член 106, параграф 2 от Договора, е необходимо да се установят по-точни условия, които трябва да бъдат изпълнени във връзка с възлагането на извършването на услуги от общ икономически интерес. Размерът на компенсацията може да бъде точно изчислен и проверен само ако задълженията за предоставяне на обществени услуги, възложени на предприятията, и всички задължения, възложени на държавата, са ясно определени в един или повече актове на компетентните публични органи в съответната държава-членка. Формата на инструмента може да варира в различните държави-членки, но в него следва да се уточняват поне съответните предприятия, точното съдържание и продължителност на наложените задължения за обществена услуга, както и съответната територия, където е приложимо, предоставянето на всякакви изключителни или специални права, и да са описани компенсационният механизъм и параметрите за определяне на компенсацията и за избягване и възстановяване на всяка възможна свръхкомпенсация. За да се гарантира прозрачност във връзка с прилагането на настоящото решение, в акта на възлагането следва да се прави и позоваване на него.
(15)
С цел да бъдат избегнати неоправдани нарушения на конкуренцията, компенсацията не следва да надвишава необходимото за покриване на нетните разходи, направени от предприятието за извършването на услугата, като към тях се добавя разумна печалба.
(16)
Компенсацията, извън това, което е необходимо, за да се покрият нетните разходи, направени от съответното предприятие за извършването на услугата, не е необходима за извършване на услугата от общ икономически интерес и следователно представлява несъвместима държавна помощ и следва да бъде върната на държавата. Компенсация, предоставена за извършване на услуга от общ икономически интерес, но в действителност използвана от съответното предприятие, за да извършва дейност на друг пазар за цели, различни от посочените в акта на възлагане, не е необходима за извършване на услугата от общ икономически интерес и следователно може също да представлява несъвместима държавна помощ, която следва да бъде върната на държавата.
(17)
Нетният разход, който трябва да бъде взет предвид, следва да бъде изчислен като разликата между разхода, направен за извършването на услугата от общ икономически интерес и прихода, получен от услугата от общ икономически интерес или, алтернативно, като разликата между нетния разход при функциониране със задължение за обществена услуга и нетния разход или печалба при функциониране без задължение за обществена услуга. По-специално, ако задължението за обществена услуга води до намаляване на прихода, например поради регулирани тарифи, но не засяга разходите, следва да бъде възможно да се определи нетният разход, направени при изпълнението на задължението за обществена услуга въз основа на пропуснатия приход. За да се избегнат неоправдани нарушения на конкуренцията, всички приходи, получени от услугата от общ икономически интерес, тоест всички приходи, които доставчикът не би получил, ако не му бе възложено задължението, следва да се вземат предвид за целите на изчисляването на размера на компенсацията. Ако въпросното предприятие притежава специални или изключителни права, свързани с дейности, различни от услуга от общ икономически интерес, за която помощта е предоставена, които генерират печалба, надвишаваща разумната печалба, или се ползва от други предимства, предоставени от държавата, те следва да бъдат включени в неговия приход, независимо от класифицирането им за целите на член 107 от Договора.
(18)
Разумната печалба следва да бъде определена като възвръщаемостта на капитала, изразена в проценти, в която е взета предвид степента на поетия риск или липсата на риск. Процентът на възвръщаемост на капитала следва да се определи като вътрешен процент на възвръщаемост, който предприятието получава от инвестирания капитал за периода на възлагане.
(19)
Печалба, която не превишава съответния суапов процент плюс 100 базисни пункта, следва да не бъде смятана за неразумна. В този контекст за съответния суапов процент се смята процентът на възвръщаемост за безрискова инвестиция. Премията от 100 базисни пункта служи наред с другото за компенсиране на ликвидния риск, свързан с предоставянето на капитал, който е използван за функционирането на услугата през периода на възлагане.
(20)
В случаите, в които предприятието, на което е възложена услугата от общ икономически интерес, не поема значителен търговски риск, например защото разходите, които прави при извършването на услугата са напълно компенсирани, печалбите, надхвърлящи показателя от съответния суапов процент плюс 100 базисни пункта, следва да не бъдат смятани за разумни.
(21)
Ако поради специфични обстоятелства не е уместно да се използва процентът на възвръщаемост на капитала, държавите-членки трябва да могат да разчитат на други показатели за равнището на печалбата, за да определят каква следва да бъде разумната печалба, като средната възвръщаемост на собствения капитал, възвръщаемостта на вложения капитал, възвръщаемостта на активите или възвръщаемостта на продажбите.
(22)
Когато се определя какво означава разумна печалба, държавите-членки следва да могат да въведат стимулиращи критерии, свързани по-специално с качеството на предоставената услуга и ползите от производствената ефективност. Увеличената ефективност не следва да бъде за сметка на качеството на предоставената услуга. Например държавите-членки следва да могат да зададат в акта на възлагане цели за производствена ефективност, при което равнището на компенсация се обвързва със степента, до която са постигнати целите. В акта на възлагане може да се предвиди, че ако предприятието не постигне целите, компенсацията се намалява, като се прилага метод за изчисляване, уточнен в акта на възлагане, а ако обаче предприятието надхвърли целите, компенсацията може да се увеличи съгласно метод, уточнен в акта на възлагане. Възнаграждението за постигната увеличена производствена ефективност следва да се определи на такова равнище, че да се позволи балансираното ѝ споделяне между предприятието и държавата-членка и/или потребителите.
(23)
Член 93 от Договора представлява lex specialis по отношение на член 106, параграф 2 от Договора. В него се установяват правилата, приложими за компенсацията за обществена услуга в сектора на наземния транспорт. Член 93 се тълкува в Регламент (ЕО) № 1370/2007 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. относно обществените услуги за пътнически превоз с железопътен и автомобилен транспорт и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 1191/69 и (ЕИО) № 1107/70 на Съвета (5), в който се посочват правилата, приложими за компенсация за задължения за обществена услуга в пътническия превоз. Държавите-членки го прилагат по собствено усмотрение към вътрешноводния пътнически превоз. В Регламент (ЕО) № 1370/2007 се освобождава от задължение за уведомяване съгласно член 108, параграф 3 от Договора всяка компенсация в сектора на наземния транспорт, която изпълнява условията по посочения регламент. В съответствие с решението по делото Altmark компенсацията в сектора на наземния транспорт, при която не са спазени разпоредбите на член 93 от Договора, не може да бъде обявена за съвместима с Договора въз основа на член 106, параграф 2 от Договора или въз основа на която и да е друга разпоредба от Договора. Следователно настоящото решение не се прилага към сектора на наземния транспорт.
(24)
За разлика от наземния транспорт секторите на морския и въздушния транспорт са предмет на член 106, параграф 2 от Договора. Някои правила, приложими за компенсацията за обществена услуга в секторите на морския и въздушния транспорт, са посочени в Регламент (ЕО) № 1008/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 24 септември 2008 г. относно общите правила за извършване на въздухоплавателни услуги в Общността (6) и в Регламент (ЕИО) № 3577/92 на Съвета от 7 декември 1992 г. относно прилагането на принципа за свободно предоставяне на услуги в областта на морския превоз в рамките на държавите-членки (морски каботаж) (7). Обаче за разлика от Регламент (ЕО) № 1370/2007 тези регламенти не се позовават на съвместимостта на възможните елементи на държавна помощ, нито съдържат изключение от задължението за уведомяване съгласно член 108, параграф 3 от Договора. Следователно настоящото решение следва да се прилага при компенсация за обществена услуга в секторите на въздушния и морския транспорт, при условие че в допълнение към изпълнението на условията, посочени в настоящото решение, тази компенсация съответства също така на секторните правила, съдържащи се в регламенти (ЕО) № 1008/2008 и (ЕИО) № 3577/92, когато е приложимо.
(25)
В специфичните случаи на компенсация за обществена услуга за въздушни или морски връзки към острови и за летища и пристанища, които представляват услуги от общ икономически интерес, както е посочено в член 106, параграф 2 от Договора, е целесъобразно да се предвидят прагове въз основа на средния брой пътници на година, тъй като това по-точно отразява икономическата реалност на тези дейности и тяхното естество на услуги от общ икономически интерес.
(26)
Изключението от изискването за предварително уведомление за определени услуги от общ икономически интерес не изключва възможността държавите-членки да уведомяват за специфичен проект за помощ. Ако е подадено такова уведомление или ако Комисията оценява съвместимостта на специфична мярка за помощ вследствие на жалба или ex officio, Комисията ще прецени дали са изпълнени условията от настоящото решение. Ако това не е така, мярката ще се оценява в съответствие с принципите на Съобщението на Комисията относно рамката за държавна помощ под формата на компенсация за обществена услуга.
(27)
Настоящото решение следва да се прилага, без да се засягат разпоредбите на Директива 2006/111/ЕО на Комисията от 16 ноември 2006 г. относно прозрачността на финансовите отношения между държавите-членки и публичните предприятия, както и за финансовата прозрачност в определени предприятия (8).
(28)
Настоящото решение следва да се прилага, без да се засягат разпоредбите на Съюза в областта на конкуренцията, и по-специално членове 101 и 102 от Договора.
(29)
Настоящото решение следва да се прилага, без да се засягат разпоредбите на Съюза в областта на обществените поръчки.
(30)
Настоящото решение следва да се прилага, без да се засягат по-строгите разпоредби, свързани със задълженията за обществена услуга, съдържащи се в секторното законодателство на Съюза.
(31)
Следва да бъдат установени преходни разпоредби за индивидуална помощ, предоставена преди влизането в сила на настоящото решение. Схемите за помощ, въведени в съответствие с Решение 2005/842/ЕО преди влизането в сила на настоящото решение, следва да продължат да бъдат съвместими с вътрешния пазар и да бъдат освободени от изискването за уведомяване за допълнителен срок от две години. Помощ, предоставена преди влизането в сила на настоящото решение, която не е била предоставена в съответствие с Решение 2005/842/ЕО, но отговаря на посочените в настоящото решение условия, следва да е съвместима с вътрешния пазар и да се освободи от изискването за уведомяване.
(32)
Комисията възнамерява да преразгледа настоящото решение пет години след влизането му в сила,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет
С настоящото решение се определят условията, при които държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на определени предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес, е съвместима с вътрешния пазар и изключена от изискването за уведомяване, посочено в член 108, параграф 3 от Договора.
Член 2
Приложно поле
1. Настоящото решение се прилага за държавната помощ във вид на компенсация за обществена услуга, предоставена на предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес, както е посочено в член 106, параграф 2 от Договора, която попада в една от следните категории:
а)
компенсация, която не надвишава размер от 15 млн. EUR на година за предоставянето на услуги от общ икономически интерес в области, различни от транспорт и транспортна инфраструктура;
когато размерът на компенсацията варира по време на периода на възлагане, годишният размер се изчислява като средноаритметичната стойност на годишните размери на компенсацията, която се очаква да бъде получена през периода на възлагане;
б)
компенсация за предоставяне на услуги от общ икономически интерес от болници, предоставящи медицинско обслужване, включително, според случая, спешно обслужване; извършването на допълнителни дейности, пряко свързани с основните дейности, особено в областта на научните изследвания, не предотвратява обаче прилагането на настоящия параграф;
в)
компенсация за предоставяне на услуги от общ икономически интерес за посрещане на социални нужди във връзка със здравеопазването и дългосрочните грижи, грижите за децата, достъпа до пазара на труда и реинтегрирането в него, социалното жилищно настаняване и грижите и социалното включване на уязвимите групи;
г)
компенсация за предоставяне на услуги от общ икономически интерес във връзка с въздушни или морски връзки към острови, за които средният годишен трафик през двете финансови години, предшестващи годината на възлагане на услугата от общ икономически интерес, не надвишава 300 000 пътници;
д)
компенсация за предоставяне на услуги от общ икономически интерес във връзка с летища и пристанища, за които средният годишен трафик през двете финансови години, предшестващи годината на възлагане на услугата от общ икономически интерес, не надвишава 200 000 пътници за летищата и 300 000 пътници за пристанищата.
2. Настоящото решение се прилага само когато срокът, за който на дадено предприятие се възлага извършването на услугата от общ икономически интерес, не надвишава 10 години. Когато срокът на възлагане надвишава 10 години, настоящото решение се прилага само в степента, в която от доставчика на услуги се изискват значителни инвестиции, които трябва да бъдат амортизирани през по-дълъг период от време в съответствие с общоприетите счетоводни принципи.
3. Ако по време на периода на възлагане престанат да бъдат спазвани условията за прилагането на настоящото решение, за помощта се изпраща уведомление в съответствие с член 108, параграф 3 от Договора.
4. В областта на въздушния и морския транспорт настоящото решение се прилага само за държавна помощ във вид на компенсация за обществени услуги, предоставена на предприятия, натоварени с извършването на услуги от общ икономически интерес, както е посочено в член 106, параграф 2 от Договора, която е в съответствие с Регламент (ЕО) № 1008/2008 и съответно Регламент (ЕИО) № 3577/92, когато е приложимо.
5. Настоящото решение не се прилага за държавна помощ във вид на компенсация за обществени услуги, предоставена на предприятия в областта на наземния транспорт.
Член 3
Съвместимост и освобождаване от изискването за уведомяване
Държавната помощ във вид на компенсация за извършване на обществена услуга, която изпълнява условията, посочени в настоящото решение, е съвместима с вътрешния пазар и се освобождава от задължението за предварително уведомяване, предвидено в член 108, параграф 3 от Договора, при условие че тя също съответства на изискванията, произтичащи от Договора или от секторното законодателство на Съюза.
Член 4
Възлагане
Извършването на услугата от общ икономически интерес се възлага на съответното предприятие чрез един или повече актове, чиято форма може да се определя от всяка държава-членка. В акта или актовете се включва, по-специално:
а)
съдържанието и продължителността на задълженията за обществена услуга;
б)
предприятието и където е приложимо - съответната територия;
в)
същността на всички изключителни или специални права, предоставени на предприятието от предоставящия орган;
г)
описание на компенсационния механизъм и параметрите за изчисляване, контролиране и преглед на компенсацията;
д)
мерките за избягване и възстановяване на свръхкомпенсации; и
е)
позоваване на настоящото решение.
Член 5
Компенсация
1. Размерът на компенсацията не надвишава това, което е необходимо за покриване на нетния разход, направен при изпълнение на задълженията за обществена услуга, включително разумна печалба.
2. Нетният разход може да се изчисли като разликата между разходите, определени в параграф 3, и приходите, определени в параграф 4. Като алтернатива, той може да се изчисли като разликата между нетния разход, понесени от предприятието при изпълнение на задължението за обществена услуга, и нетния разход или печалба на същото предприятие, когато функционира без задължение за обществена услуга.
3. Разходите, които трябва да се отчитат, съдържат всички разходи, направени при извършването на услугата от общ икономически интерес. Те се изчисляват въз основа на общоприети счетоводни принципи, както следва:
а)
когато дейностите на въпросното предприятие се ограничават до услугата от общ икономически интерес, могат да се отчетат всички разходи на това предприятие;
б)
когато предприятието извършва също така дейности, попадащи извън обхвата на услугата от общ икономически интерес, се отчитат само разходите, свързани с услугата от общ икономически интерес;
в)
разходите, определени за услугата от общ икономически интерес, могат да включват всички преки разходи, направени при извършването на услугата от общ икономически интерес, и подходящ дял от разходите, които са общи както за услугата от общ икономически интерес, така и за другите дейности;
г)
разходите, свързани с инвестиции, особено във връзка с инфраструктурата, могат да бъдат отчетени, когато е необходимо, за извършването на услугата от общ икономически интерес.
4. Приходът, който трябва да се вземе предвид, включва най-малко всички приходи, получени от услугата от общ икономически интерес, независимо дали приходите са определени като държавна помощ по смисъла на член 107 от Договора. Ако въпросното предприятие притежава специални или изключителни права, свързани с дейности, различни от услуга от общ икономически интерес, за която е предоставена помощта, които генерират печалба, надвишаваща разумната печалба, или се ползва от други предимства, предоставени от държавата, те следва да бъдат включени в неговия приход, независимо от класифицирането им за целите на член 107 от Договора. Съответната държава-членка може да реши, че печалбите, натрупани от други дейности извън обхвата на въпросната услуга от общ икономически интерес, трябва да бъдат прехвърлени изцяло или частично за финансирането на услугата от общ икономически интерес.
5. За целите на настоящото решение „разумна печалба“ означава процентът на възвръщаемост на капитала, който би бил изискван от типично предприятие, което обмисля дали да предоставя или не услуга от общ икономически интерес за целия срок на възлагането, като се взема предвид равнището на риска. „Процентът на възвръщаемост на капитала“ означава вътрешният процент на възвръщаемост, който предприятието получава от инвестирания капитал за периода на възлагане. Равнището на риска зависи от съответния сектор, вида на услугата и характеристиките на компенсацията.
6. Когато се определя какво означава разумна печалба, държавите-членки могат да въведат стимулиращи критерии, свързани по-специално с качеството на предоставената услуга и ползите от производствената ефективност. Увеличената ефективност не е за сметка на качеството на предоставената услуга. Възнаграждението за постигната увеличена производствена ефективност се определя на такова равнище, че да се позволи балансираното ѝ споделяне между предприятието и държавата-членка и/или потребителите.
7. За целите на настоящото решение процент на възвръщаемост на капитала, който не надхвърля съответния суапов процент плюс 100 базисни пункта, се смята за разумен при всички положения. Съответният суапов процент е суаповият процент, чиито падеж и валута съответстват на продължителността и валутата на акта за възлагане. Когато предоставянето на услуга от общ икономически интерес не е свързано със значителен търговски или договорен риск, по-специално когато нетният разход, направен при предоставянето на услуга от общ икономически интерес, е като цяло напълно компенсиран ex post, разумната печалба не може да надхвърля съответния суапов процент плюс 100 базисни пункта.
8. Когато поради специфични обстоятелства не е уместно да се използва процентът на възвръщаемост на капитала, държавите-членки могат да разчитат на други показатели за равнището на печалбата, освен процента на възвръщаемост на капитала, за да определят каква следва да бъде разумната печалба, като средната възвръщаемост на собствения капитал, възвръщаемостта на вложения капитал, възвръщаемостта на активите или възвръщаемостта на продажбите. „Възвръщаемостта“ означава приходите преди лихви и данъци за годината. Средната възвръщаемост се получава, като се използва сконтовият коефициент за продължителността на договора, както е уточнено в съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (9). Какъвто и показател да се избере, държавата-членка трябва да е в състояние да предостави на Комисията при поискване доказателства, че печалбата не надхвърля това, което се изисква от типично предприятие, което обмисля дали да предоставя или не услуга от общ икономически интерес, например като предостави информация за постигнатата възвръщаемост при подобен тип договори, възложени при конкурентни условия.
9. Когато предприятието извършва дейности, които попадат както в обхвата на услугата от общ икономически интерес, така и извън него, вътрешните му сметки трябва да показват разходите и приходите, свързани с услугата от общ икономически интерес, отделно от тези за останалите услуги, както и параметрите за разпределяне на тези разходи и приходи. Разходите, свързани с други дейности извън обхвата на услугата от общ икономически интерес, покриват всички преки разходи, съответна част от общите разходи и адекватна възвръщаемост на капитала. Във връзка с тези разходи не се предоставя никаква компенсация.
10. Държавите-членки изискват съответното предприятие да върне обратно всички получени свръхкомпенсации.
Член 6
Контрол на свръхкомпенсацията
1. Държавите-членки гарантират, че компенсацията, предоставена за извършване на услуга от общ икономически интерес, отговаря на изискванията, посочени в настоящото решение, и по-специално че предприятието не получава компенсация над сумата, определена в съответствие с член 5. При поискване от страна на Комисията те представят доказателства за това. Те извършват редовни проверки или осигуряват тяхното извършване най-малко на всеки три години през периода на възлагане и в края на този период.
2. Когато предприятие е получило компенсация над сумата, определена в съответствие с член 5, държавата-членка изисква съответното предприятие да върне обратно всички получени свръхкомпенсации. Параметрите за изчисляване на компенсациите се актуализират в бъдеще. Когато сумата на свръхкомпенсацията не надвишава 10 % от сумата на средната годишна компенсация, тази свръхкомпенсация може да се пренесе към следващия период и да се приспадне от сумата на компенсацията, платима във връзка с този период.
Член 7
Прозрачност
За компенсациите, надхвърлящи 15 млн. EUR, предоставени на предприятие, което извършва и дейности извън обхвата на услугата от общ икономически интерес, съответната държава-членка публикува следната информация в интернет или по друг подходящ начин:
а)
актът на възлагане или обобщение, в което се съдържат елементите, изброени в член 4;
б)
размерът на помощта, предоставена на предприятието, на годишна основа.
Член 8
Наличност на информация
Държавите-членки съхраняват за срока на възлагането и най-малко за срок от десет години, считано от края на срока на възлагане, цялата информация, необходима за определяне на съвместимостта на предоставената компенсация с настоящото решение.
При писмено искане на Комисията държавите-членки ѝ предоставят цялата информация, която Комисията счита за необходима, за да реши дали мерките за компенсация, които са в сила, са съвместими с настоящото решение.
Член 9
Доклади
На всеки две години всяка държава-членка представя на Комисията доклад за изпълнението на настоящото решение. В доклада се представя подробен преглед на прилагането на настоящото решение за различните категории услуги, посочени в член 2, параграф 1, включително:
а)
описание на прилагането на настоящото решение към услугите, попадащи в приложното му поле, включително дейностите, извършвани от самото предприятие;
б)
общия размер на помощта, предоставена в съответствие с настоящото решение, с разбивка по икономически сектори на получателите;
в)
посочване на това, дали прилагането на настоящото решение е довело за определен вид услуга до трудности или оплаквания от трети страни;
и
г)
всяка друга информация относно прилагането на настоящото решение, изисквана от Комисията, която ще бъде своевременно уточнена, преди да бъде представен докладът.
Първият доклад се представя до 30 юни 2014 г.
Член 10
Преходни разпоредби
Настоящото решение се прилага за индивидуална помощ и схеми за помощ, както следва:
а)
всяка схема за помощ, въведена преди влизането в сила на настоящото решение, която е била в съответствие с вътрешния пазар и е била освободена от изискването за уведомяване в съответствие с Решение 2005/842/ЕО, продължава да бъде съвместима с вътрешния пазар и да бъде освободена от изискването за уведомяване за допълнителен срок от две години;
б)
всяка помощ, предоставена преди влизането в сила на настоящото решение, която не е била съвместима с вътрешния пазар, нито освободена от изискването за уведомяване в съответствие с Решение 2005/842/ЕО, но отговаря на посочените в настоящото решение условия, е съвместима с вътрешния пазар и се освобождава от изискването за предварително уведомяване.
Член 11
Отмяна
Решение 2005/842/ЕО се отменя.
Член 12
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила на 31 януари 2012 г.
Член 13
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 20 декември 2011 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 20 päivänä joulukuuta 2011,
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 9380)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/21/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 106 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 14 artiklassa määrätään, että Euroopan unioni huolehtii toimivaltansa mukaisesti siitä, että yleistä taloudellista etua koskevat palvelut toimivat sellaisten periaatteiden pohjalta ja sellaisin edellytyksin, että ne voivat täyttää tehtävänsä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun sopimuksen 93, 106 ja 107 artiklan soveltamista.
(2)
Jotta tietyt yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut toimisivat sellaisten periaatteiden pohjalta ja sellaisin edellytyksin, että ne voivat täyttää tehtävänsä, valtion rahoitustuki julkisen palvelun velvoitteista aiheutuvien kustannusten kattamiseksi kokonaan tai osittain saattaa osoittautua tarpeelliseksi. SEUT-sopimuksen 345 artiklan mukaisesti, sellaisena kuin Euroopan unionin tuomioistuin on sitä tulkinnut, sillä ei ole merkitystä, ovatko tällaisten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottajat julkisia vai yksityisiä yrityksiä.
(3)
SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrätään tältä osin, että yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, sekä fiskaalisiin monopoleihin sovelletaan mainitun sopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä, siltä osin kuin näiden sääntöjen soveltaminen ei estä oikeudellisesti tai tosiasiallisesti yrityksiä hoitamasta niille uskottuja tehtäviä. Tämän ei kuitenkaan pitäisi vaikuttaa kaupan kehitykseen tavalla, joka olisi ristiriidassa unionin etujen kanssa.
(4)
Yhteisöjen tuomioistuin on todennut asiassa Altmark (1) antamassaan tuomiossa, että korvaukset julkisista palveluista eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettua valtiontukea, jos neljä kumulatiivista edellytystä täyttyy. Ensinnäkin edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi. Toiseksi ne parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on etukäteen vahvistettava objektiivisesti ja läpinäkyvästi. Kolmanneksi korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kohtuullinen voitto. Neljänneksi silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa valita sellaisessa julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan kyseiset palvelut julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä.
(5)
Jos nämä edellytykset eivät täyty ja jos SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan yleiset soveltamisedellytykset täyttyvät, korvaus julkisista palveluista on valtiontukea ja siihen sovelletaan SEUT-sopimuksen 93, 106, 107 ja 108 artiklaa.
(6)
Tämän päätöksen lisäksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palveluiden tuottamisesta maksettaviin korvauksiin sovellettavien valtiontukisääntöjen kannalta merkittäviä muita välineitä on kolme:
a)
Euroopan unionin valtiontukisääntöjen soveltamisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävään korvaukseen (2) annetussa uudessa tiedonannossa selvennetään SEUT-sopimuksen 107 artiklan ja Altmark-kriteerien soveltamista kyseisiin korvauksiin;
b)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille myönnettävään vähämerkityksiseen tukeen annettavassa uudessa komission asetuksessa vahvistetaan tietyt edellytykset, kuten korvauksen määrä, joiden täyttyessä julkisen palvelun korvauksen ei katsota täyttävän kaikkia 107 artiklan 1 kohdan perusteita;
c)
julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevissa tarkistetuissa puitteissa (3) määritetään, kuinka komissio analysoi tapauksia, jotka eivät kuulu tämän päätöksen soveltamisalaan ja joista sen vuoksi on ilmoitettava komissiolle.
(7)
EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen 28 päivänä marraskuuta 2005 annetussa komission päätöksessä 2005/842/EY (4) määritetään SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen merkitys ja soveltamisala sekä annetaan säännöt, joilla varmistetaan, että kyseisessä määräyksessä vahvistettujen perusteiden noudattamista valvotaan tehokkaasti. Tämä päätös korvaa päätöksen 2005/842/EY, ja siinä vahvistetaan edellytykset, joiden täyttyessä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta korvauksena myönnettävään valtiontukeen ei sovelleta SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrättyä ennakkoilmoitusvaatimusta, koska sen katsotaan olevan SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaista.
(8)
Tällainen tuki voidaan katsoa perussopimuksen mukaiseksi vain, jos se on myönnetty sellaisten palvelujen tarjonnan varmistamiseksi, jotka ovat SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja. Oikeuskäytännön perusteella on selvää, että ilman unionin asiaa koskevia alakohtaisia sääntöjä jäsenvaltioilla on runsaasti harkintavaltaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määrittelyssä. Komission tehtävänä on tältä osin varmistaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen määrittelyssä ei tehdä ilmeisiä virheitä.
(9)
Jos useat edellytykset täyttyvät, määrältään vähäiset korvaukset yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta vastaaville yrityksille eivät vaikuta kaupan kehitykseen eivätkä kilpailuun tavalla, joka olisi unionin etujen vastaista. Sen vuoksi yksittäistä valtiontuki-ilmoitusta ei pitäisi vaatia korvauksen jäädessä alle määrätyn suuruisen vuotuisen määrän, jos tämän päätöksen vaatimuksia noudatetaan.
(10)
Kun otetaan huomioon unionin sisäisen kaupan kehitys yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palveluiden tuottamisessa, mistä on osoituksena esimerkiksi monikansallisten palveluntarjoajien vahva kehitys tietyillä aloilla, jotka ovat erityisen tärkeitä sisämarkkinoiden kehityksen kannalta, on asianmukaista vahvistaa sille korvaukselle, jolle voidaan tämän päätöksen mukaisesti myöntää poikkeus ilmoitusvaatimuksesta, enimmäismäärä, joka on pienempi kuin päätöksessä 2005/842/EY vahvistettu enimmäismäärä, kuitenkin niin, että kyseinen määrä voidaan laskea vuosittaisena keskiarvona toimeksiannon ajalta.
(11)
Sairaaloilla ja sosiaalipalveluista vastaavilla yrityksillä, joille on annettu tehtäväksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottaminen, on erityisiä ominaispiirteitä, jotka olisi otettava huomioon. Erityisesti olisi otettava huomioon, että nykyisissä taloudellisissa olosuhteissa ja sisämarkkinoiden nykyisessä kehitysvaiheessa sosiaalipalvelujen tarvitseman tuen määrä saattaa ylittää tässä päätöksessä vahvistetun enimmäismäärän, jotta voidaan korvata julkisten palvelujen tuottamisesta aiheutuvat kustannukset. Suurempien korvausten maksaminen sosiaalipalveluista ei siis välttämättä lisää kilpailun vääristymisen riskiä. Tämän vuoksi olisi sovellettava tässä päätöksessä säädettyä vapautusta ilmoitusvaatimuksesta myös yrityksiin, jotka vastaavat sosiaalipalveluista, mukaan lukien sosiaalinen asuntotarjonta muita heikommassa asemassa oleville kansalaisille ja yhteiskuntaryhmille, jotka eivät vähäisen maksukykynsä vuoksi kykene hankkimaan asuntoa markkinaehdoin, vaikka näiden yritysten saama korvaus ylittäisi tässä päätöksessä säädetyn korvauksen yleisen enimmäismäärän. Vapautusta ilmoitusvaatimuksesta olisi sovellettava myös sairaanhoitopalveluja tarjoaviin sairaaloihin, mukaan lukien soveltuvin osin hätäpalvelut ja niiden päätoimintoihin suoraan liittyvät liitännäispalvelut erityisesti tutkimuksen alalla. Jotta poikkeusta ilmoitusvaatimuksesta voitaisiin soveltaa, sosiaalipalvelut olisi yksilöitävä selvästi palveluina, jotka täyttävät sosiaaliset tarpeet terveydenhuollon, lastenhoidon, työmarkkinoille pääsyn ja paluun, sosiaalisen asuntotarjonnan sekä heikommassa asemassa olevien hoidon ja sosiaalisen osallisuuden kannalta.
(12)
Se, missä määrin tietty korvaustoimenpide vaikuttaa kauppaan ja kilpailuun, ei riipu pelkästään keskimääräisestä vuosittain saatavasta korvauksesta ja kyseessä olevasta toimialasta, vaan myös toimeksiannon kokonaiskestosta. Lukuun ottamatta tapauksia, joissa pidempi toimeksiantokausi on perusteltu merkittävien investointitarpeiden vuoksi, kuten sosiaalisen asuntotarjonnan alalla, tätä päätöstä olisi sovellettava ainoastaan valtiontukiin, joita myönnetään enintään kymmenen vuoden ajan.
(13)
Jotta SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohtaa voitaisiin soveltaa, jäsenvaltion on täytynyt nimenomaisesti antaa kyseisen yrityksen vastuulle tietyn yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottaminen.
(14)
Jotta voitaisiin varmistaa, että SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa vahvistettuja perusteita noudatetaan, olisi säädettävä tarkemmista edellytyksistä, joiden on täytyttävä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toimeksiantamisen yhteydessä. Korvauksen määrä voidaan laskea ja tarkistaa asianmukaisesti vain, jos yritysten julkisen palvelun velvoitteet sekä valtion mahdolliset velvoitteet on selkeästi eritelty kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten antamassa yhdessä tai useammassa virallisessa asiakirjassa. Asiakirjan muoto voi olla eri jäsenvaltioissa erilainen, mutta siinä olisi määritettävä vähintäänkin toimeksisaajina olevat yritykset sekä asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden tarkka sisältö ja kesto ja tarvittaessa kuvattava niiden kohteena oleva alue, mahdollisesti myönnetyt yksin- tai erityisoikeudet sekä korvausmenetelmä ja korvauksen määrittämisessä ja mahdollisen liiallisen korvauksen välttämisessä ja takaisinperinnässä käytettävät perusteet. Toimeksiannossa olisi myös viitattava tähän päätökseen, jotta taattaisiin sen soveltamisen läpinäkyvyys.
(15)
Perusteettomien kilpailun vääristymien välttämiseksi korvaus ei saisi ylittää sitä, mikä on tarpeen niiden nettokustannusten kattamiseksi, joita yritykselle aiheutuu palvelun tuottamisesta, kohtuullinen voitto mukaan lukien.
(16)
Korvaukset, jotka ylittävät kyseiselle yritykselle palvelun tuottamisesta aiheutuneiden nettokustannusten kattamiseksi tarvittavan määrän, eivät ole välttämättömiä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseksi ja ovat tämän vuoksi sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, joka olisi maksettava takaisin valtiolle. Sellaiset yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseksi myönnetyt korvaukset, jotka yritys todellisuudessa käyttää muilla markkinoilla toimimiseen muussa tarkoituksessa kuin mitä toimeksiannossa täsmennetään, eivät ole välttämättömiä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseksi ja voivat sen vuoksi myös olla sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, joka olisi maksettava takaisin.
(17)
Huomioon otettavat nettokustannukset olisi laskettava yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta aiheutuvien kustannusten ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta saatavien tulojen erotuksena, tai vaihtoehtoisesti niiden nettokustannusten, jotka aiheutuvat yritykselle sen harjoittaessa liiketoimintaa julkisen palvelun velvoitteen alaisena, ja samalle yritykselle ilman kyseistä velvoitetta aiheutuvien nettokustannusten tai voiton välisenä erotuksena. Erityisesti silloin, kun julkisen palvelun velvoite johtaa tulojen vähenemiseen - esimerkiksi säänneltyjen tariffien vuoksi - mutta ei vaikuta kustannuksiin, julkisen palvelun velvoitteen täyttämisestä aiheutuvat nettokustannukset pitäisi voida määrittää menetettyjen tulojen perusteella. Perusteettomien kilpailun vääristymien välttämiseksi olisi korvauksen määrää laskettaessa otettava huomioon kaikki yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta saatavat tulot (eli kaikki tulot, joita palvelun tuottaja ei olisi saanut ilman toimeksiantoa). Jos kyseisellä yrityksellä on yksin- tai erityisoikeuksia muuhun toimintaan kuin myönnettyä valtiontukea koskevaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvään palveluun, ja toiminnasta saadaan suurempi kuin kohtuullinen tuotto, tai jos yritys hyötyy muista valtion myöntämistä eduista, nämä on laskettava mukaan sen tuloihin riippumatta siitä, miten ne luokitellaan sovellettaessa SEUT-sopimuksen 107 artiklaa.
(18)
Kohtuullinen voitto olisi määritettävä pääoman tuottoasteena, jossa otetaan huomioon riskin suuruus tai riskin puuttuminen. Pääoman tuottoaste olisi määritettävä sisäisenä korkokantana, jonka yritys saa sijoittamastaan pääomasta toimeksiannon keston aikana.
(19)
Voittoa, joka ei ylitä sovellettavaa swap-korkoa korotettuna 100 peruspisteellä, ei pitäisi katsoa kohtuuttomaksi. Tässä yhteydessä sovellettavaa swap-korkoa voidaan pitää riskittömän sijoituksen asianmukaisena tuottoasteena. Suuruudeltaan 100 peruspisteen preemion tarkoituksena on muun muassa korvata maksuvalmiusriski, joka liittyy palvelun tuottamiseksi sidottavan pääoman tarjoamiseen toimeksiannon aikana.
(20)
Kun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta vastaava yritys ei kanna huomattavaa osaa kaupallisesta riskistä, esimerkiksi siitä syystä, että palvelun tuottamisesta aiheutuvat kustannukset korvataan kokonaan, 100 peruspisteellä korotetun swap-koron ylittäviä voittoja ei pitäisi katsoa kohtuullisiksi.
(21)
Jos pääoman tuottoasteen käyttö ei ole asianmukaista erityisten olosuhteiden takia, jäsenvaltioiden olisi käytettävä muita tuottoindikaattoreita kohtuullisen voiton määrittämiseksi, esimerkiksi keskimääräinen oman pääoman tuotto, sijoitetun pääoman tuotto, kokonaispääoman tuotto ja myyntituotto.
(22)
Jäsenvaltioiden olisi kohtuullista tuottoa määrittäessään voitava ottaa käyttöön kannustinperusteita, jotka voivat liittyä etenkin tuotetun palvelun laatuun ja tuotannon tehokkuuden kasvuun. Tehokkuuden lisääntyminen ei saisi heikentää tuotetun palvelun laatua. Jäsenvaltioiden olisi voitava esimerkiksi määrittää toimeksiannossa tuotannollisia tehokkuustavoitteita, joiden yhteydessä korvauksen taso riippuu siitä, missä määrin tavoitteet on saavutettu. Toimeksiannossa voidaan määrätä, että jos yritys ei saavuta tavoitteita, korvausta pienennetään toimeksiannossa täsmennetyn laskentamenetelmän mukaisesti, mutta jos yritys ylittää tavoitteensa, korvausta voidaan lisätä toimeksiannossa määritellyn menetelmän mukaisesti. Tuotannollisiin tehokkuusetuihin mahdollisesti liittyvät palkinnot olisi asetettava sellaiselle tasolle, että kyseiset edut on mahdollista jakaa tasapainoisesti yrityksen ja jäsenvaltion ja/tai käyttäjien kesken.
(23)
SEUT-sopimuksen 93 artikla muodostaa unionin erityismääräyksen (lex specialis) suhteessa 106 artiklan 2 kohtaan. Siinä määrätään säännöistä, joita sovelletaan sisämaanliikenteen alalla julkisista palveluista maksettavaan korvaukseen. Kyseistä 93 artiklaa on tulkittu rautateiden ja maanteiden julkisista henkilöliikennepalveluista sekä neuvoston asetusten (ETY) N:o 1191/69 ja (ETY) N:o 1107/70 kumoamisesta 23 päivänä lokakuuta 2007 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1370/2007 (5), jossa vahvistetaan julkisen henkilöliikenteen alan julkisen palvelun velvoitteista maksettaviin korvauksiin sovellettavat säännöt. Sen soveltaminen sisävesien matkustajaliikenteeseen on jäsenvaltioiden harkintavallassa. Asetuksessa (EY) N:o 1370/2007 vapautetaan SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätystä ilmoitusvaatimuksesta kaikki sellaiset sisämaanliikenteen alalla maksettavat korvaukset, jotka täyttävät mainitussa asetuksessa vahvistetut edellytykset. Asiassa Altmark annetun tuomion mukaan sisämaanliikenteen alalla maksettavia korvauksia, jotka eivät täytä SEUT-sopimuksen 93 artiklassa määrättyjä edellytyksiä, ei voida katsoa SEUT-sopimuksen mukaisiksi sen 106 artiklan 2 kohdan tai muiden sen sisältämien määräysten nojalla. Sen vuoksi tätä päätöstä ei sovelleta sisämaanliikenteeseen.
(24)
Toisin kuin sisämaanliikenteeseen, meri- ja lentoliikenteeseen sovelletaan SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohtaa. Lentoliikenteen harjoittamisen yhteisistä säännöistä yhteisössä 24 päivänä syyskuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1008/2008 (6) ja palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) 7 päivänä joulukuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 (7) on tiettyjä sääntöjä, joita sovelletaan julkisista palveluista suoritettaviin korvauksiin lento- ja meriliikenteen aloilla. Asetuksesta (EY) N:o 1370/2007 poiketen mainituissa asetuksissa ei kuitenkaan viitata mahdollisten valtiontukien soveltuvuuteen sisämarkkinoille eikä niissä säädetä poikkeuksesta SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaiseen ilmoitusvaatimukseen. Sen vuoksi tätä päätöstä olisi sovellettava lento- ja meriliikenteen alalla julkisista palveluista suoritettaviin korvauksiin, jos kyseiset korvaukset täyttävät tässä päätöksessä asetettujen edellytysten lisäksi asetuksissa (EY) N:o 1008/2008 ja (ETY) N:o 3577/92 annetut alakohtaiset säännöt soveltuvin osin.
(25)
Erityistapauksissa, joissa julkisista palveluista suoritettavat korvaukset liittyvät sellaisiin saaria palveleviin ja lentoasemien ja satamien lento- tai meriliikenneyhteyksiin, jotka ovat SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, on tarkoituksenmukaista säätää raja-arvoista, jotka perustuvat matkustajien vuosittaiseen keskimäärään, koska tämänkaltaiset raja-arvot vastaavat paremmin kyseisten toimintojen todellista taloudellista toimintaympäristöä ja niiden luonnetta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvinä palveluina.
(26)
Tiettyjen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen vapauttaminen ennakkoilmoitusvaatimuksesta ei estä jäsenvaltioita ilmoittamasta yksittäistä tukihanketta. Tällaisen ilmoituksen saatuaan tai arvioidessaan tietyn tukitoimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille kantelun seurauksena tai omasta aloitteestaan, komissio arvioi, täyttyvätkö tämän päätöksen edellytykset. Jolleivät ne täyty, toimenpidettä arvioidaan julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevista puitteista annettuun tiedonantoon sisältyvien periaatteiden mukaisesti.
(27)
Tätä päätöstä olisi sovellettava jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta 16 päivänä marraskuuta 2006 annetun komission direktiivin 2006/111/EY (8) säännösten soveltamista rajoittamatta.
(28)
Tätä päätöstä olisi sovellettava unionin kilpailusääntöjen eikä varsinkaan SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan soveltamista rajoittamatta.
(29)
Tätä päätöstä olisi sovellettava julkisia hankintoja koskevan unionin lainsäädännön soveltamista rajoittamatta.
(30)
Tätä päätöstä olisi sovellettava julkisen palvelun velvoitteisiin liittyvään alakohtaiseen unionin lainsäädäntöön sisältyvien tiukempien säännösten soveltamista rajoittamatta.
(31)
Ennen tämän päätöksen voimaantuloa myönnetyn yksittäisen tuen osalta olisi annettava siirtymäsäännöksiä. Päätöksen 2005/842/EY mukaisesti ennen tämän päätöksen voimaantuloa käyttöön otetut tukiohjelmat olisi edelleen katsottava sisämarkkinoille soveltuviksi ja ilmoitusvaatimuksesta vapautetuiksi kahden vuoden ajan. Ennen tämän päätöksen voimaantuloa käyttöön otettu tuki, jota ei ole myönnetty päätöksen 2005/842/EY mukaisesti mutta joka täyttää tämän päätöksen edellytykset, olisi katsottava sisämarkkinoille soveltuvaksi ja ilmoitusvaatimuksesta vapautetuksi.
(32)
Komissio tarkastelee tätä päätöstä uudelleen, kun sen voimaantulosta on kulunut viisi vuotta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä päätöksessä vahvistetaan edellytykset, joiden täyttyessä tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävä valtiontuki soveltuu sisämarkkinoille eikä siihen sovelleta SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa vahvistettua ilmoitusvaatimusta.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä päätöstä sovelletaan korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen, joka myönnetään SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille ja joka kuuluu yhteen seuraavista luokista:
a)
enintään 15 miljoonan euron vuotuinen korvaus yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta muilla kuin liikenteen ja liikenneinfrastruktuurin aloilla.
Jos korvauksen määrä vaihtelee toimeksiannon aikana, vuotuinen määrä voidaan laskea toimeksiannon aikana odotettavissa olevien vuotuisten korvausmäärien keskiarvona;
b)
korvaus sairaanhoitopalveluja tarjoavien sairaaloiden tuottamista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista, mukaan lukien soveltuvin osin hätäpalvelut; päätoimintoihin suoraan liittyvien oheistoimintojen harjoittaminen, erityisesti tutkimuksen alalla, ei kuitenkaan estä tämän kohdan soveltamista;
c)
korvaus yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta sellaisten sosiaalisten tarpeiden täyttämiseksi, joissa on kyse terveydenhuollosta, pitkäaikaishoidosta, lastenhoidosta, työmarkkinoille pääsystä ja paluusta, sosiaalisesta asuntotarjonnasta sekä muita heikommassa asemassa olevien ryhmien hoidosta ja sosiaalisesta osallisuudesta;
d)
korvaus sellaisten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta, jotka liittyvät saaria palveleviin lento- ja meriliikenneyhteyksiin, joiden keskimääräinen vuosittainen matkustajamäärä kahdelta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toimeksiantamista edeltäneeltä tilikaudelta on enintään 300 000 matkustajaa;
e)
korvaus sellaisten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta, jotka liittyvät lentoasemiin ja satamiin, joiden keskimääräinen vuosittainen matkustajamäärä kahdelta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toimeksiantamista edeltäneeltä tilikaudelta on lentoasemien tapauksessa enintään 200 000 matkustajaa ja satamien tapauksessa enintään 300 000 matkustajaa.
2. Tätä päätöstä sovelletaan ainoastaan silloin, kun yrityksen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottaminen kestää enintään 10 vuotta. Jos toimeksiannon kesto ylittää 10 vuotta, tätä päätöstä sovelletaan vain, jos palveluntarjoajan on tehtävä suuria investointeja, joiden kuolettaminen yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti kestää pidemmän aikaa.
3. Jos edellytykset tämän päätöksen soveltamiselle eivät enää täyty toimeksiannon aikana, tuesta on ilmoitettava SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
4. Lento- ja meriliikenteen alalla tätä päätöstä sovelletaan ainoastaan korvauksena julkisista palveluista myönnettyyn valtiontukeen, joka on myönnetty SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille ja joka on soveltuvin osin asetuksen (EY) N:o 1008/2008 ja asetuksen (EY) N:o 3577/92 mukaista.
5. Tätä päätöstä ei sovelleta valtiontukeen, joka myönnetään korvauksena julkisista palveluista sisämaanliikenteen alalla toimiville yrityksille.
3 artikla
Sisämarkkinoille soveltuvuus ja vapautus ilmoitusvaatimuksesta
Julkisista palveluista maksettavana korvauksena myönnettävä valtiontuki, joka täyttää tässä päätöksessä säädetyt edellytykset, soveltuu sisämarkkinoille ja on vapautettu SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätystä ennakkoilmoitusvaatimuksesta, jos se täyttää myös SEUT-sopimuksesta tai unionin alakohtaisesta lainsäädännöstä johtuvat vaatimukset.
4 artikla
Toimeksianto
Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottaminen annetaan yritykselle yhdellä tai useammalla asiakirjalla, jonka muodon jokainen jäsenvaltio voi itse määrittää. Tällaisessa asiakirjassa tai tällaisissa asiakirjoissa on mainittava erityisesti:
a)
julkisen palvelun velvoitteiden sisältö ja kesto;
b)
kyseessä oleva yritys ja tarvittaessa alue;
c)
toimeksiantavan viranomaisen yritykselle mahdollisesti myöntämien yksin- tai erityisoikeuksien luonne;
d)
korvausmekanismi ja korvauksen laskennassa, valvonnassa ja tarkistamisessa käytettävät parametrit;
e)
järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin; ja
f)
viittaus tähän päätökseen.
5 artikla
Korvaus
1. Korvauksen määrä ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien nettokustannusten kattamiseksi, mukaan lukien kohtuullinen voitto.
2. Nettokustannukset voidaan laskea 3 kohdassa määriteltyjen kustannusten ja 4 kohdassa määriteltyjen tulojen välisenä erotuksena. Vaihtoehtoisesti ne voidaan laskea niiden nettokustannusten, jotka aiheutuvat yritykselle sen harjoittaessa liiketoimintaa julkisen palvelun velvoitteen alaisena, ja samalle yritykselle ilman kyseistä velvoitetta aiheutuvien nettokustannusten tai voiton välisenä erotuksena.
3. Kustannuksina on otettava huomioon kaikki yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta aiheutuvat kustannukset. Ne on laskettava yleisesti hyväksyttyjen kirjanpitoperiaatteiden mukaisesti seuraavalla tavalla:
a)
jos kyseinen yritys harjoittaa toimintaa ainoastaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen alalla, yrityksen kaikki kustannukset voidaan ottaa huomioon;
b)
jos yritys harjoittaa myös toimintaa, joka ei koske yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, huomioon voidaan ottaa ainoastaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen kustannukset;
c)
yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun kustannuksiksi voidaan katsoa kaikki kyseisen palvelun tuottamiseen liittyvät suorat kustannukset ja asianmukainen osuus yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvälle palvelulle ja muulle toiminnalle yhteisistä kustannuksista;
d)
investointeihin ja erityisesti infrastruktuuri-investointeihin liittyvät kustannukset voidaan ottaa huomioon, jos ne ovat välttämättömiä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamiselle.
4. Huomioon otettaviin tuloihin sisältyvät vähintään kaikki yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta saatavat tulot riippumatta siitä, luokitellaanko kyseiset tulot SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitetuksi valtiontueksi. Jos yrityksellä on yksin- tai erityisoikeuksia muuhun toimintaan kuin myönnettyä tukea koskevaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvään palveluun, ja kyseisestä toiminnasta saadaan suurempi kuin kohtuullinen tuotto, tai jos yritys hyötyy muista valtion myöntämistä eduista, nämä on laskettava mukaan sen tuloihin riippumatta siitä, miten ne luokitellaan sovellettaessa SEUT-sopimuksen 107 artiklaa. Asianomainen jäsenvaltio voi päättää, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseen liittymättömistä muista toiminnoista saatava voitto on kokonaan tai osittain osoitettava yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun rahoittamiseen.
5. Tässä päätöksessä kohtuullisella voitolla tarkoitetaan sitä pääoman tuottoastetta, jota keskivertoyritys edellyttäisi harkitessaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamista koko toimeksiannon keston ajan, ottaen huomioon riskin suuruus. ’Pääoman tuottoasteella’ tarkoitetaan sisäistä korkokantaa, jonka yritys saa sijoittamastaan pääomasta toimeksiannon keston aikana. Riskin suuruus riippuu kyseessä olevasta toimialasta, palvelun tyypistä ja korvauksen ominaispiirteistä.
6. Jäsenvaltiot voivat kohtuullista tuottoa määrittäessään ottaa käyttöön kannustinperusteita, jotka voivat liittyä etenkin tuotetun palvelun laatuun ja tuotannon tehokkuuden kasvuun. Tehokkuuden lisääntyminen ei saa heikentää tuotetun palvelun laatua. Tuotannollisiin tehokkuusetuihin mahdollisesti liittyvät palkinnot on asetettava sellaiselle tasolle, että kyseiset edut on mahdollista jakaa tasapainoisesti yrityksen ja jäsenvaltion ja/tai käyttäjien kesken.
7. Sovellettaessa tätä päätöstä kohtuullisena pääoman tuottoasteena pidetään tuottoastetta, joka ei ylitä sovellettavaa swap-korkoa, jota on korotettu 100 peruspisteellä. Sovellettava swap-korko on se swap-korko, jonka maturiteetti ja valuutta vastaavat toimeksiannon kestoa ja valuuttaa. Kun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseen ei liity huomattavaa kaupallista tai sopimusriskiä, erityisesti kun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta aiheutuvat nettokustannukset korvataan jälkikäteen täysimääräisesti, kohtuullinen voitto ei saa olla suurempi kuin sovellettava swap-korko korotettuna 100 peruspisteellä.
8. Jos pääoman tuottoasteen käyttö ei ole asianmukaista erityisten olosuhteiden takia, jäsenvaltiot voivat käyttää muita tuottoindikaattoreita kohtuullisen voiton määrittämiseksi; tällaisia ovat esimerkiksi keskimääräinen oman pääoman tuotto, sijoitetun pääoman tuotto, kokonaispääoman tuotto ja myyntituotto. ’Tuotolla’ tarkoitetaan kyseisen vuoden liiketulosta ennen korkoja ja veroja (EBIT). Sopimuksen voimassaoloajan keskimääräinen tuotto lasketaan käyttämällä viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annetussa komission tiedonannossa (9) täsmennettyä diskonttokorkoa. Riippumatta siitä, mikä indikaattori valitaan, jäsenvaltion on pystyttävä toimittamaan komission pyynnöstä todisteet siitä, ettei voitto ylitä sitä, mitä keskivertoyritys edellyttäisi harkitessaan palvelun tuottamista, esimerkiksi toimittamalla tiedot kilpailuolosuhteissa myönnetyistä samantyyppisistä sopimuksista saaduista tuotoista.
9. Kun yritys harjoittaa toimintaa sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen alalla että kyseisen alan ulkopuolella, sisäisessä kirjanpidossa on eriteltävä ja erotettava toisistaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen ja muiden palvelujen tuottamisesta syntyneet menot ja tulot sekä menojen ja tulojen kohdentamisessa käytettävät parametrit. Mahdolliseen muuhun toimintaan kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseen liittyviin kustannuksiin on sisällytettävä kaikki suorat kustannukset, asianmukainen osuus yhteisistä kustannuksista sekä riittävä tuotto pääomalle. Näiden kustannusten osalta ei myönnetä korvausta.
10. Jäsenvaltioiden on vaadittava kyseistä yritystä maksamaan takaisin kaikki sen saamat mahdolliset liialliset korvaukset.
6 artikla
Liiallisten korvausten valvonta
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseen myönnettävä korvaus täyttää tässä päätöksessä vahvistetut vaatimukset ja erityisesti, että yrityksen saama korvaus ei ylitä 5 artiklan mukaisesti määritettyä määrää. Niiden on toimitettava komission pyynnöstä asiaa koskevat todisteet. Jäsenvaltioiden on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia tai huolehdittava siitä, että tällaisia tarkastuksia tehdään vähintään kolmen vuoden välein toimeksiannon aikana ja sen päätyttyä.
2. Kun yrityksen saama korvaus ylittää 5 artiklan mukaisesti määritetyn määrän, jäsenvaltioiden on vaadittava kyseistä yritystä maksamaan takaisin kaikki sen saamat liialliset korvaukset, ja korvauksen laskentaparametrit on saatettava ajan tasalle tulevaisuutta varten. Jos liialliset korvaukset ovat enintään 10 prosenttia korvauksen keskimääräisestä vuosittaisesta määrästä, ne voidaan siirtää seuraavalle kaudelle ja vähentää kyseiseltä kaudelta maksettavan korvauksen määrästä.
7 artikla
Avoimuus
Yli 15 miljoonan euron korvauksista, jotka myönnetään yritykselle, joka harjoittaa toimintaa myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun ulkopuolella, asianomaisen jäsenvaltion on julkaistava seuraavat tiedot internetissä tai muulla asianmukaisella tavalla:
a)
toimeksianto tai tiivistelmä, joka sisältää 4 artiklassa luetellut tiedot;
b)
yritykselle vuosittain myönnettävän tuen määrä.
8 artikla
Tietojen asettaminen saataville
Jäsenvaltioiden on pidettävä toimeksiantokauden aikana ja vähintään kymmenen vuoden ajan sen päättymisestä saatavilla kaikki sellaiset tiedot, jotka tarvitaan sen määrittämiseksi, ovatko myönnetyt korvaukset tämän päätöksen mukaisia.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tämän kirjallisesta pyynnöstä kaikki tiedot, jotka komissio katsoo tarvitsevansa määrittääkseen, ovatko voimassa olevat korvaustoimenpiteet tämän päätöksen mukaisia.
9 artikla
Kertomukset
Jäsenvaltioiden on kahden vuoden välein toimitettava komissiolle kertomus tämän päätöksen täytäntöönpanosta. Kertomuksissa on esitettävä yksityiskohtainen katsaus tämän päätöksen soveltamiseen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen eri palveluluokkien osalta, mukaan lukien:
a)
tämän päätöksen soveltaminen soveltamisalaan kuuluviin palveluihin, mukaan lukien sisäiset toiminnot;
b)
tämän päätöksen mukaisesti myönnetyn tuen kokonaismäärä ja sen jakautuminen tuensaajien toimialoille;
c)
selvitys siitä, onko päätöksen soveltaminen johtanut tietyn palvelutyypin osalta vaikeuksiin tai kolmansien kanteluihin;
ja
d)
muut komission mahdollisesti edellyttämät tämän päätöksen soveltamista koskevat tiedot, jotka on täsmennettävä hyvissä ajoin ennen kertomusten toimittamisen määräaikaa.
Ensimmäinen kertomus on toimitettava 30 päivään kesäkuuta 2014 mennessä.
10 artikla
Siirtymäsäännökset
Tätä päätöstä sovelletaan yksittäiseen tukeen ja tukiohjelmiin seuraavasti:
a)
päätöksen 2005/842/EY mukaisesti ennen tämän päätöksen voimaantuloa käyttöön otettu tukiohjelma, joka soveltui sisämarkkinoille ja oli vapautettu ilmoitusvaatimuksesta, katsotaan edelleen sisämarkkinoille soveltuvaksi ja ilmoitusvaatimuksesta vapautetuksi kahden vuoden ajan;
b)
kaikki ennen tämän päätöksen voimaantuloa käyttöön otettu tuki, joka ei ollut päätöksen 2005/842/EY mukaisesti sisämarkkinoille soveltuvaa ja jota ei ollut vapautettu ilmoitusvaatimuksesta, mutta joka täyttää tämän päätöksen edellytykset, soveltuu sisämarkkinoille ja on vapautettu ennakkoilmoitusvaatimuksesta.
11 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätös 2005/842/EY.
12 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan 31 päivänä tammikuuta 2012.
13 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2011.