РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1218/2010 НА КОМИСИЯТА
от 14 декември 2010 година
относно прилагането на член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз за някои категории споразумения за специализация
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕИО) № 2821/71 на Съвета от 20 декември 1971 г. относно прилагането на член 85, параграф 3 от Договора за категории споразумения, решения и съгласувани практики (1),
след като публикува проект на настоящия регламент,
след като се консултира с Консултативния комитет по ограничителни практики и господстващо положение,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕИО) № 2821/71 оправомощава Комисията да прилага чрез регламент член 101, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз (*1) към някои категории споразумения, решения и съгласувани практики, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора, които имат за предмет специализацията, включително и споразуменията, необходими за осъществяването ѝ.
(2)
Регламент (ЕО) № 2658/2000 на Комисията от 29 ноември 2000 г. относно прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите споразумения за специализация (2) определя категориите споразумения за специализация, за които Комисията смята, че по принцип отговарят на условията, посочени в член 101, параграф 3 от Договора. Предвид общия положителен опит от прилагането на посочения регламент, чието действие изтича на 31 декември 2010 г., и като се вземе предвид допълнителният придобит опит след приемането му, е целесъобразно да се приеме нов регламент за групово освобождаване.
(3)
Настоящият регламент следва да отговаря на двете изисквания за осигуряване на ефикасна защита на конкуренцията и да предоставя достатъчна правна сигурност за предприятията. Постигането на тези цели следва да бъде съобразено с необходимостта от възможно най-голямо опростяване на административния надзор и законодателната рамка. Под определено ниво на пазарна мощ може да се приеме като цяло, за прилагането на член 101, параграф 3 от Договора, че положителното въздействие на споразуменията за специализация ще бъде по-голямо в сравнение с каквото и да било отрицателно въздействие върху конкуренцията.
(4)
За целите на прилагането на член 101, параграф 3 от Договора чрез регламент не е необходимо да се определят тези споразумения, които могат да попаднат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора. При индивидуалната оценка на споразуменията съгласно член 101, параграф 1 от Договора трябва да се вземат предвид няколко фактора, и по-специално пазарната структура на съответния пазар.
(5)
Предимствата на освобождаването, въведено с настоящия регламент, следва да се ограничат до тези споразумения, за които може да се допусне с достатъчна степен на сигурност, че отговарят на условията по член 101, параграф 3 от Договора.
(6)
Споразуменията за производствена специализация най-вероятно ще допринесат за подобряване на производството или дистрибуцията на стоките, ако страните притежават допълващи се квалификации, активи или дейности, тъй като те могат да съсредоточат усилията си върху производството на определени продукти и по този начин да повишат ефективността си и да предлагат по-евтини продукти. По принцип същото важи и за споразуменията за специализация в подготовката на услуги. При наличието на ефективна конкуренция е твърде вероятно потребителите да получат справедлив дял от полученото предимство.
(7)
Такива предимства могат да възникнат от споразумения, при които една от страните се отказва изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („едностранна специализация“), от споразумения, при които всички страни се отказват изцяло или частично от производството на определени продукти или от подготовката на определени услуги в полза на друга страна („реципрочна специализация“), и от споразумения, при които участниците се задължават съвместно да произвеждат определени продукти или да подготвят определени услуги („съвместно производство“). В контекста на настоящия регламент концепциите за едностранна и реципрочна специализация не изискват от дадена страна да намали капацитета, тъй като е достатъчно тя да намали своя производствен обем. Концепцията за съвместното производство обаче не изисква страните да намалят своите индивидуални производствени дейности извън обхвата на тяхното планирано споразумение за съвместно производство.
(8)
Същността на споразуменията за едностранна и реципрочна специализация предполага страните да са активни на един и същ продуктов пазар. Не е необходимо страните да са активни на един и същ географски пазар. Вследствие на това прилагането на настоящия регламент за споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да се ограничи до сценарии, при които страните извършват дейност на един и същ продуктов пазар. Споразумения за съвместно производство могат да бъде сключвани от страни, които вече са активни на един и същ продуктов пазар, но също и от страни, които искат да навлязат на даден продуктов пазар чрез споразумението. Следователно споразуменията за съвместно производство следва да попаднат в приложното поле на настоящия регламент, независимо от това дали страните вече извършват дейност на един и същ продуктов пазар.
(9)
За да се осигури получаването на предимства от специализацията, без да се наложи някоя от страните надолу по производствената верига да напусне изцяло пазара, споразуменията за едностранна и реципрочна специализация следва да бъдат предмет на настоящия регламент само когато в тях са предвидени задължения за доставка и покупка или съвместна дистрибуция. Задълженията за доставка и покупка могат, без това да е задължително, да бъдат изключителни по своето естество.
(10)
Може да се приеме, че когато делът на страните на съответния пазар за продуктите, предмет на споразумение за специализация, не надвишава определено равнище, споразуменията по принцип ще осигурят икономически предимства под формата на икономии от мащаба или от обхвата или по-добри производствени технологии, като същевременно потребителите ще получат справедлив дял от произтичащите от тях предимства. При все това, когато продуктите, произведени съгласно споразумение за специализация, са междинни продукти, които една или повече от страните напълно или частично използват като вложен материал за собственото си производство на определени продукти надолу по веригата, които те впоследствие продават на пазара, освобождаването, предоставено от настоящия регламент, следва също да зависи от дела на страните на съответния пазар за тези продукти надолу по веригата, който да не надвишава определено равнище. В такъв случай само наблюдаването на пазарния дял на страните на ниво междинен продукт не би отчел потенциалния риск от изключване от пазара или увеличаване на цената на вложения материал за конкурентите на ниво продукти надолу по веригата. Не се предполага обаче, че споразуменията за специализация влизат в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора или че не отговарят на условията на член 101, параграф 3 от Договора, след като е надхвърлен прагът на пазарния дял, определен в настоящия регламент, или не са удовлетворени други условия на настоящия регламент. В такъв случай трябва да се проведе индивидуална оценка на споразумението за специализация съгласно член 101 от Договора.
(11)
Настоящият регламент не следва да освобождава споразумения, съдържащи ограничения, които не са необходими за постигането на положително въздействие, получено чрез споразумение за специализация. По принцип споразуменията, съдържащи определени видове строги ограничения на конкуренцията, свързани с фиксиране на цени, начислени на трети страни, ограничаване на производството или продажбите и разпределяне на пазари и клиенти, следва да се изключат от предимствата на освобождаването, установено в настоящия регламент, независимо от пазарния дял на страните.
(12)
Ограничаването на пазарния дял, неосвобождаването на някои споразумения и условията, предвидени в настоящия регламент, обикновено гарантират, че със споразуменията, по отношение на които се прилага груповото освобождаване, не се дава възможност на страните да премахнат конкуренцията по отношение на значителна част от въпросните продукти или услуги.
(13)
Съгласно член 29, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 г. относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (3), Комисията може да оттегли възможността настоящият регламент да се прилага, когато констатира в конкретен случай, че споразумение, за което се прилага освобождаването, предвидено в настоящия регламент, има въпреки това въздействие, несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора.
(14)
По силата на член 29, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1/2003 органите по конкуренция на държава-членка могат да оттеглят възможността настоящият регламент да се прилага по отношение на територията на тази държава-членка или на част от нея, когато, в определен случай, споразумение, към което се прилага установеното в настоящия регламент освобождаване, въпреки всичко има въздействие, което е несъвместимо с член 101, параграф 3 от Договора, на територията на тази държава-членка или на част от нея и когато тази територия има всички характеристики на отделен географски пазар.
(15)
Възможността да се прилага настоящият регламент може да бъде оттеглена съгласно член 29 от Регламент (ЕО) № 1/2003, когато например съответният пазар е много концентриран и конкуренцията е вече слаба, по-специално поради индивидуалните пазарни позиции на други участници на пазара или поради връзки между други участници на пазара, създадени от паралелни споразумения за специализация.
(16)
За да се улесни сключването на споразумения за специализация, които могат да повлияят на структурата на страните, срокът на действие на настоящия регламент следва да се фиксира на 12 години,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Определения
1. За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„споразумение за специализация“ означава споразумение за едностранна специализация, споразумение за реципрочна специализация или споразумение за съвместно производство;
б)
„споразумение за едностранна специализация“ означава споразумение между две страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което едната от страните се съгласява да спре изцяло или частично производството на определени продукти или да се въздържа от производството на тези продукти и да ги купува от другата страна, която се съгласява да произвежда и доставя тези продукти;
в)
„споразумение за реципрочна специализация“ означава споразумение между две или повече страни, които извършват дейност на един и същ продуктов пазар, по силата на което две или повече страни се съгласяват на реципрочна основа изцяло или частично да спрат или да се въздържат от производството на определени, но различни продукти, и да купуват тези продукти от другите страни, които се съгласяват да ги произвеждат и доставят;
г)
„споразумение за съвместно производство“ означава споразумение, по силата на което две или повече страни се съгласяват да произвеждат определени продукти съвместно;
д)
„споразумение“ означава споразумение, решение на сдружение от предприятия или съгласувана практика;
е)
„продукт“ означава стока или услуга, включително както междинните стоки или услуги, така и крайните стоки или услуги, с изключение на услугите за дистрибуция и даване под наем;
ж)
„производство“ означава произвеждането на стоки или подготовката на услуги и включва и производството чрез подизпълнение;
з)
„подготовка на услуги“ означава дейностите нагоре по веригата по предоставянето на услуги на клиентите;
и)
„съответен пазар“ означава съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите на специализацията, и освен това, когато продуктите на специализацията са междинни продукти, използвани за вътрешни нужди изцяло или частично от една или повече от страните за производството на продукти надолу по веригата, съответният продуктов и географски пазар, на който принадлежат продуктите надолу по веригата;
й)
„продукт на специализацията“ означава продукт, който е произведен съгласно споразумение за специализация;
к)
„продукт надолу по веригата“ означава продукт, за чието производство се използва продукт на специализацията от една или повече страни, като тези страни продават този продукт на пазара;
л)
„конкурентно предприятие“ означава действителен или потенциален конкурент;
м)
„действителен конкурент“ означава предприятие, което извършва дейност на същия съответен пазар;
н)
„потенциален конкурент“ означава предприятие, което при отсъствие на споразумение за специализация, в случай на малко, но постоянно увеличение на относителните цени, е вероятно да предприеме в рамките на не повече от три години необходимите допълнителни инвестиции или други необходими разходи, за да навлезе на съответния пазар, като това е реална, а не само теоретична възможност;
о)
„задължение за изключителна доставка“ означава задължение да не се доставя на конкурентно предприятие, което не е страна по споразумението, продуктът на специализацията;
п)
„задължение за изключителна покупка“ означава задължение за закупуване на продукта на специализацията само от страна по споразумението;
р)
„съвместно“ в контекста на дистрибуцията означава, че страните:
i)
извършват дистрибуцията на продуктите чрез съвместен екип, съвместна организация или съвместно предприятие, или
ii)
назначават трета страна като дистрибутор с изключителни права или без изключителни права, при условие че третата страна не е конкурентно предприятие;
с)
„дистрибуция“ означава дистрибуция, включително продажбата на стоки и предоставянето на услуги.
2. За целите на настоящия регламент термините „предприятие“ и „страна“ включват техните съответни свързани предприятия.
„Свързани предприятия“ означава:
а)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация, пряко или непряко:
i)
притежава повече от половината акции с право на глас,
ii)
притежава правомощието да назначи повече от половината от членовете на надзорния съвет, управителния съвет или другите органи, които законно представляват предприятието, или
iii)
притежава правото да управлява дейността на предприятието;
б)
предприятия, които пряко или непряко притежават изброените в буква а) права или правомощия по отношение на страна по споразумението;
в)
предприятия, в които предприятие, посочено в буква б), пряко или непряко притежава посочените в буква а) права или правомощия;
г)
предприятия, в които страна по споразумението за специализация заедно с едно или повече от предприятията, посочени в буква а), б) или в), или в които две или повече от последно посочените предприятия съвместно притежават изброените в буква а) права или правомощия;
д)
предприятия, в които правата или правомощията, изброени в буква a), се държат съвместно от:
i)
страните по споразумението за специализация или техните съответни свързани предприятия, посочени в букви а)-г), или
ii)
една или повече от страните по споразумението за специализация, или едно или повече от техните свързани предприятия, посочени в букви а)-г), и една или повече трети страни.
Член 2
Освобождаване
1. Съгласно член 101, параграф 3 от Договора и при спазване на разпоредбите на настоящия регламент се постановява, че член 101, параграф 1 от Договора не се прилага към споразуменията за специализация.
Това освобождаване се прилага дотолкова, доколкото тези споразумения съдържат ограничения на конкуренцията, попадащи в приложното поле на член 101, параграф 1 от Договора.
2. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага за споразумения за специализация, съдържащи разпоредби, които се отнасят до прехвърлянето или лицензирането на правата на интелектуална собственост на една или повече страни, при условие че тези разпоредби не съставляват основният предмет на такива споразумения, а са пряко свързани с осъществяването им и са необходими за него.
3. Освобождаването, предвидено в параграф 1, се прилага към споразуменията за специализация, когато:
а)
страните приемат задължение за изключителна покупка или задължение за изключителна доставка; или
б)
страните не продават самостоятелно продуктите на специализацията, а осигуряват съвместна дистрибуция на тези продукти.
Член 3
Праг на пазарния дял
Освобождаването, предвидено в член 2, се прилага, при условие че общият пазарен дял на страните не надвишава 20 % от който и да е съответен пазар.
Член 4
Твърди ограничения
Освобождаването, предвидено в член 2, не се прилага за споразумения за специализация, които пряко или непряко, самостоятелно или в съчетание с други фактори под контрола на страните, имат за предмет едно от следните неща:
а)
фиксиране на цени при продажба на продуктите на трети страни с изключение на фиксирането на цените, начислени на преките клиенти в рамките на съвместната дистрибуция;
б)
ограничаването на продукцията или продажбите с изключение на:
i)
разпоредбите за договореното количество продукти в рамките на споразуменията за едностранна или реципрочна специализация или разпоредбите за определяне на производствените мощности и обема на производството в рамките на споразумение за съвместно производство, и
ii)
определянето на цели на продажби в рамките на съвместната дистрибуция;
в)
разпределянето на пазари или клиенти.
Член 5
Определяне на праг на пазарния дял
За целите на прилагането на прага на пазарния дял, предвиден в член 3, се прилагат следните правила:
а)
пазарният дял се изчислява въз основа на стойността на реализираните продажби; ако няма на разположение данни за реализираните продажби, за да се определи пазарният дял на страните, могат да се използват разчети, основани на друга надеждна пазарна информация, включително и обема на реализираните продажби;
б)
пазарният дял се изчислява въз основа на данни за предходната календарна година;
в)
пазарният дял, държан от предприятията, посочени в член 1, параграф 2, втора алинея, буква д), се разпределя поравно между всички предприятия, които притежават правата или правомощията, изброени в буква а) от същата алинея;
г)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над това ниво, без да превишава 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от две последователни календарни години след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 20 %;
д)
ако пазарният дял, посочен в член 3, не надвишава първоначално 20 %, но впоследствие се повиши над 25 %, освобождаването, предвидено в член 2, продължава да бъде приложимо за срок от една календарна година след годината, през която за пръв път е превишен прагът от 25 %;
е)
ползите от букви г) и д) не могат да се съчетават, така че да се надхвърли периодът от две календарни години.
Член 6
Преходен период
Забраната, предвидена в член 101, параграф 1 от Договора, не се прилага през периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2012 г. по отношение на споразумения, които вече са в сила на 31 декември 2010 г., които не отговарят на условията за освобождаване, предвидени в настоящия регламент, но отговарят на условията за освобождаване, предвидени в Регламент (ЕО) № 2658/2000.
Член 7
Срок на валидност
Настоящият регламент влиза в сила на 1 януари 2011 г.
Срокът му на действие изтича на 31 декември 2022 г.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2010 година.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1218/2010,
annettu 14 päivänä joulukuuta 2010,
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten tiettyihin ryhmiin
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin 20 päivänä joulukuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2821/71 (1),
on julkaissut tämän asetuksen luonnoksen,
on kuullut kilpailunrajoituksia ja määräävää markkina-asemaa käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (ETY) N:o 2821/71 mukaisesti komissiolla on toimivalta asetuksia antamalla soveltaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (*1) 101 artiklan 3 kohtaa tiettyihin perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen sellaisten sopimusten, päätösten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin, joiden tavoitteena on erikoistuminen, mukaan lukien sen toteuttamiseksi tarpeelliset sopimukset.
(2)
Perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta erikoistumissopimusten ryhmiin 29 päivänä marraskuuta 2000 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2658/2000 (2) määritellään sellaisten erikoistumissopimusten ryhmät, joiden komissio katsoi yleensä täyttävän perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdassa määrätyt edellytykset. Koska mainitun asetuksen soveltamisesta saatu kokemus on kaiken kaikkiaan myönteistä ja asetuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2010, on aiheellista antaa asetuksen antamisen jälkeen kertyneen lisäkokemuksen perusteella uusi ryhmäpoikkeusasetus.
(3)
Tämän asetuksen olisi täytettävä kaksi vaatimusta, jotka ovat kilpailun tehokkaan suojelun varmistaminen ja riittävän oikeusvarmuuden tarjoaminen yrityksille. Näihin tavoitteisiin pyrittäessä olisi otettava huomioon tarve yksinkertaistaa mahdollisimman paljon hallinnollista valvontaa ja oikeudellisia puitteita. Markkinavoiman jäädessä tietyn rajan alle perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamisen kannalta voidaan yleensä olettaa, että erikoistumissopimusten myönteiset vaikutukset ylittävät kilpailuun kohdistuvat kielteiset vaikutukset.
(4)
Perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan soveltamiseksi asetuksia antamalla ei ole tarpeen määritellä sopimuksia, jotka voivat kuulua perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Arvioitaessa yksittäisiä sopimuksia perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan perusteella on otettava huomioon useita tekijöitä, erityisesti merkityksellisten markkinoiden rakenne.
(5)
Tässä asetuksessa vahvistetusta poikkeuksesta johtuva etu olisi rajoitettava sopimuksiin, joiden voidaan riittävällä varmuudella olettaa täyttävän perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan edellytykset.
(6)
On todennäköisintä, että tuotantoa koskevat erikoistumissopimukset edistävät tavaroiden tuotannon tai jakelun parantamista, jos osapuolilla on toisiaan täydentäviä taitoja, omaisuuseriä tai toimintoja, koska ne voivat keskittyä tiettyjen tuotteiden valmistukseen ja siten toimia tehokkaammin ja toimittaa tuotteet edullisemmin. Sama koskee yleensä palveluiden valmisteluun liittyviä erikoistumissopimuksia. On todennäköistä, että tehokkaan kilpailun vallitessa kuluttajat saavat kohtuullisen osuuden saavutettavasta hyödystä.
(7)
Tällaisia etuja voi koitua sopimuksista, joiden perusteella yksi osapuoli luopuu kokonaan tai osittain tiettyjen tuotteiden valmistamisesta tai tiettyjen palvelujen valmistelusta toisen osapuolen hyväksi (yksipuolinen erikoistuminen), joiden perusteella kukin osapuoli luopuu kokonaan tai osittain tiettyjen tuotteiden valmistamisesta tai tiettyjen palvelujen valmistelusta toisen osapuolen hyväksi (vastavuoroinen erikoistuminen) ja joiden perusteella osapuolet sitoutuvat valmistamaan tiettyjä tuotteita tai valmistelemaan tiettyjä palveluja yhteisesti (yhteinen tuotanto). Tässä asetuksessa tarkoitettu yksipuolinen ja vastavuoroinen erikoistuminen eivät edellytä sitä, että osapuoli supistaa kapasiteettia, vaan tuotantomäärien pienentäminen riittää. Yhteisen tuotannon käsite ei kuitenkaan edellytä sitä, että osapuolet supistavat omaa tuotantoaan suunnitellun yhteistä tuotantoa koskevan järjestelyn ulkopuolella.
(8)
Yksipuoliset ja vastavuoroiset erikoistumissopimukset edellyttävät luonteensa puolesta sitä, että osapuolet toimivat samoilla tuotemarkkinoilla. Ei ole välttämätöntä, että osapuolet toimivat samoilla maantieteellisillä markkinoilla. Näin ollen tämän asetuksen soveltamisen yksipuolisiin ja vastavuoroisiin erikoistumissopimuksiin olisi rajoituttava tilanteisiin, joissa osapuolet toimivat samoilla tuotemarkkinoilla. Yhteistä tuotantoa koskevia sopimuksia voivat tehdä osapuolet, jotka jo toimivat samoilla tuotemarkkinoilla, mutta myös osapuolet, jotka haluavat tulla tuotemarkkinoille sopimuksen avulla. Sen vuoksi yhteistä tuotantoa koskevien sopimusten olisi kuuluttava tämän asetuksen soveltamisalaan riippumatta siitä, harjoittavatko osapuolet jo toimintaa samoilla tuotemarkkinoilla.
(9)
Sen varmistamiseksi, että erikoistumisen edut toteutuvat ilman että yksi osapuolista poistuu kokonaan tuotannon jälkeisen vaiheen markkinoilta, tätä asetusta olisi sovellettava yksipuolisiin ja vastavuoroisiin erikoistumissopimuksiin ainoastaan, jos niissä määrätään toimitus- ja ostovelvoitteista tai yhteisestä jakelusta. Toimitus- ja ostovelvoitteet voivat olla luonteeltaan yksinomaisia, mutta tämä ei ole välttämätöntä.
(10)
Kun osapuolten markkinaosuus niiden tuotteiden merkityksellisillä markkinoilla, joita erikoistumissopimus koskee, ei ylitä tiettyä tasoa prosenttia, sopimusten voidaan yleensä olettaa johtavan taloudelliseen hyötyyn mittakaavaetujen tai tuotevarioinnin etujen taikka parempien tuotantoteknologioiden muodossa ja antavan kuluttajille kohtuullisen osuuden saavutettavasta hyödystä. Jos erikoistumissopimuksen perusteella valmistetut tuotteet ovat välituotteita, jotka yksi tai useampi osapuoli käyttää kokonaan tai osittain tuotantopanoksena valmistaessaan tiettyjä jatkojalostustuotteita, jotka ne sen jälkeen myyvät markkinoilla, tällä asetuksella myönnetyn poikkeuksen edellytyksenä olisi lisäksi oltava se, että osapuolten markkinaosuus näiden jatkojalostustuotteiden merkityksellisillä markkinoilla ei ylitä tiettyä tasoa. Jos tässä tapauksessa tarkasteltaisiin ainoastaan osapuolten markkinaosuutta välituotteen tasolla, ei otettaisi huomioon sitä mahdollista riskiä, että kilpailijat suljetaan jatkojalostustuotteiden markkinoilta tai kilpailijoilta tuotantopanoksista perittävä hinta nousee. Ei kuitenkaan oleteta, että erikoistumissopimukset kuuluvat perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan tai eivät täytä 101 artiklan 3 kohdan edellytyksiä, kun tässä asetuksessa vahvistettu markkinaosuusraja ylittyy tai muut tämän asetuksen edellytykset täyttyvät. Tällaisissa tapauksissa kyseistä erikoistumissopimusta on arvioitava erikseen perussopimuksen 101 artiklan mukaan.
(11)
Tällä asetuksella ei pitäisi myöntää poikkeusta sopimuksille, joiden sisältämät rajoitukset eivät ole erikoistumissopimuksen aikaansaamien myönteisten vaikutusten saavuttamisen kannalta välttämättömiä. Tämän asetuksen mukaista poikkeusta ei periaatteessa pitäisi soveltaa sopimuksiin, joihin sisältyy tietynlaisia kolmansilta perittävien hintojen vahvistamista, tuotannon tai myynnin rajoittamista sekä markkinoiden tai asiakkaiden jakamista koskevia vakavia kilpailunrajoituksia osapuolten markkinaosuudesta riippumatta.
(12)
Markkinaosuuden rajoittaminen, tiettyjen sopimusten rajaaminen poikkeuksen ulkopuolelle ja tämän asetuksen mukaiset edellytykset varmistavat yleensä sen, että osapuolet eivät voi poistaa kilpailua kyseessä olevien tavaroiden tai palvelujen merkittävältä osalta sellaisten sopimusten avulla, joihin ryhmäpoikkeusta sovelletaan.
(13)
Komissio voi peruuttaa tästä asetuksesta johtuvan edun perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1/2003 (3) 29 artiklan 1 kohdan nojalla, jos se havaitsee, että jossain yksittäisessä asiassa sopimuksella, johon sovelletaan tässä asetuksessa säädettyä poikkeusta, on kuitenkin vaikutuksia, jotka ovat ristiriidassa perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan kanssa.
(14)
Jäsenvaltion kilpailuviranomainen voi asetuksen (EY) N:o 1/2003 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti peruuttaa tämän asetuksen soveltamisesta johtuvan edun kyseisen jäsenvaltion alueella tai sen osalla, jos sopimuksella, johon sovelletaan tässä asetuksessa vahvistettua poikkeusta, on yksittäisessä tapauksessa kuitenkin perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan kanssa ristiriidassa olevia vaikutuksia kyseisen jäsenvaltion alueella tai sellaisella osalla siitä, joka täyttää kaikki erillisten maantieteellisten markkinoiden tunnuspiirteet.
(15)
Tästä asetuksesta johtuva etu voitaisiin peruuttaa asetuksen (EY) N:o 1/2003 29 artiklan mukaisesti esimerkiksi silloin, kun merkitykselliset markkinat ovat erittäin keskittyneet ja kilpailu on jo heikkoa, erityisesti seurauksena muiden markkinaosapuolten yksittäisistä markkina-asemista tai rinnakkaisten erikoistumissopimusten luomista muiden markkinaosapuolten välisistä yhteyksistä.
(16)
Jotta helpotetaan sellaisten erikoistumissopimusten tekemistä, jotka voivat vaikuttaa osapuolten rakenteeseen, tämän asetuksen voimassaoloajaksi olisi vahvistettava 12 vuotta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
”erikoistumissopimuksella” yksipuolista erikoistumissopimusta, vastavuoroista erikoistumissopimusta tai yhteistä tuotantoa koskevaa sopimusta;
b)
”yksipuolisella erikoistumissopimuksella” kahden samoilla tuotemarkkinoilla toimivan osapuolen välistä sopimusta, jonka perusteella yksi osapuoli sitoutuu lopettamaan kokonaan tai osittain tiettyjen tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan ne toiselta osapuolelta, joka puolestaan sitoutuu tuottamaan ja toimittamaan kyseiset tuotteet;
c)
”vastavuoroisella erikoistumissopimuksella” kahden tai useamman samoilla tuotemarkkinoilla toimivan osapuolen välistä sopimusta, jonka perusteella vähintään kaksi osapuolta sitoutuu vastavuoroisesti lopettamaan kokonaan tai osittain tiettyjen eri tuotteiden tuotannon tai pidättymään niiden tuotannosta ja ostamaan kyseiset tuotteet toisilta osapuolilta, jotka puolestaan sitoutuvat tuottamaan ja toimittamaan ne;
d)
”yhteistä tuotantoa koskevalla sopimuksella” sopimusta, jonka perusteella vähintään kaksi osapuolta sitoutuu tuottamaan yhteisesti tiettyjä tuotteita;
e)
”sopimuksella” sopimusta, yritysten yhteenliittymän päätöstä tai yhdenmukaistettua menettelytapaa;
f)
”tuotteella” tavaraa tai palvelua, mukaan lukien sekä välituotteet tai -palvelut että lopputuotteet tai -palvelut ja lukuun ottamatta jakelu- ja vuokrauspalveluja;
g)
”tuotannolla” tavaroiden valmistusta tai palvelujen valmistelua, ja siihen sisältyy tuotanto alihankinnan kautta;
h)
”palvelujen valmistelulla” toimintoja, jotka edeltävät palvelujen tarjontaa asiakkaille;
i)
”merkityksellisillä markkinoilla” niitä merkityksellisiä tuote- ja maantieteellisiä markkinoita, joille erikoistumisen kohteena olevat tuotteet kuuluvat, ja lisäksi siinä tapauksessa, että erikoistumisen kohteena olevat tuotteet ovat välituotteita, jotka yksi tai useampi osapuoli käyttää kokonaan tai osittain itse jatkojalostustuotteiden tuotannossa, niitä merkityksellisiä tuote- ja maantieteellisiä markkinoita, joille jatkojalostustuotteet kuuluvat;
j)
”erikoistumisen kohteena olevalla tuotteella” tuotetta, joka on tuotettu erikoistumissopimuksen mukaisesti;
k)
”jatkojalostustuotteella” tuotetta, jonka valmistuksessa yksi tai useampi osapuoli käyttää erikoistumisen kohteena olevaa tuotetta ja jonka kyseiset osapuolet myyvät markkinoilla;
l)
”kilpailevalla yrityksellä” todellista tai mahdollista kilpailijaa;
m)
”todellisella kilpailijalla” yritystä, joka toimii samoilla merkityksellisillä markkinoilla;
n)
”mahdollisella kilpailijalla” yritystä, jolla ilman erikoistumissopimusta olisi realistiset edellytykset eikä pelkästään teoreettinen mahdollisuus toteuttaa suhteellisten hintojen pienen mutta pysyvän nousun seurauksena enintään kolmen vuoden kuluessa välttämättömät lisäinvestoinnit tai vastata muista välttämättömistä vaihtokustannuksista merkityksellisille markkinoille tulemiseksi;
o)
”yksinomaisella toimitusvelvoitteella” velvoitetta olla toimittamatta muulle kuin sopimuksen osapuolena olevalle kilpailevalle yritykselle erikoistumisen kohteena olevaa tuotetta;
p)
”yksinomaisella ostovelvoitteella” velvoitetta ostaa erikoistumisen kohteena oleva tuote ainoastaan sopimuksen osapuolelta;
q)
”yhteisellä” jakelun yhteydessä, että osapuolet
i)
hoitavat tuotteiden jakelun yhteisen ryhmän, järjestön tai yrityksen kautta; tai
ii)
nimittävät jakelijaksi kolmannen osapuolen yksinoikeudella tai ilman yksinoikeutta, edellyttäen, ettei kyseinen kolmas osapuoli ole kilpaileva yritys;
r)
”jakelulla” jakelua, mukaan lukien tavaroiden myynnin ja palvelujen tarjoamisen.
2. Tässä asetuksessa käsitteisiin ”yritys” ja ”osapuoli” sisältyvät niihin sidossuhteessa olevat yritykset.
”Sidossuhteessa olevilla yrityksillä” tarkoitetaan
a)
yrityksiä, joissa erikoistumissopimuksen osapuolella suoraan tai välillisesti on
i)
valtuudet käyttää yli puolta äänimäärästä;
ii)
valtuudet nimittää yli puolet hallintoneuvoston, hallituksen tai yritystä lain mukaan edustavien elinten jäsenistä; tai
iii)
oikeus johtaa yrityksen liiketoimintaa;
b)
yrityksiä, joilla on suoraan tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet erikoistumissopimuksen osapuoleen nähden;
c)
yrityksiä, joissa b alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä on suoraan tai välillisesti a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet;
d)
yrityksiä, joissa erikoistumissopimuksen osapuolella on yhdessä yhden tai useamman a, b tai c alakohdassa tarkoitetun yrityksen kanssa taikka kahdella tai useammalla viimeksi mainituista yrityksistä yhteisesti on a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet;
e)
yrityksiä, joissa a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet ovat yhteisesti:
i)
erikoistumissopimuksen osapuolilla tai niihin sidossuhteessa olevilla a-d alakohdassa tarkoitetuilla yrityksillä;
ii)
yhdellä tai useammalla erikoistumissopimuksen osapuolella taikka yhdellä tai useammalla niihin sidossuhteessa olevalla, a-d alakohdassa tarkoitetulla yrityksellä ja yhdellä tai useammalla kolmannella.
2 artikla
Poikkeus
1. Julistetaan perussopimuksen 101 artiklan 3 kohdan nojalla, että perussopimuksen 101 artiklan 1 kohtaa ei sovelleta tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin erikoistumissopimuksiin.
Tätä poikkeusta sovelletaan siinä määrin kuin kyseiset sopimukset sisältävät perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvia kilpailunrajoituksia.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan sellaisiin erikoistumissopimuksiin, jotka sisältävät määräyksiä, jotka liittyvät teollis- ja tekijänoikeuksien luovuttamiseen tai lisensointiin yhdelle tai useammalle osapuolelle, jos kyseiset määräykset eivät muodosta sopimusten pääasiallista tavoitetta vaan liittyvät suoraan niiden soveltamiseen ja ovat sen kannalta välttämättömiä.
3. Edellä 1 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan erikoistumissopimuksiin, kun:
a)
osapuolet hyväksyvät yksinomaisen osto- tai toimitusvelvoitteen; tai
b)
osapuolet eivät myy itsenäisesti erikoistumisen kohteena olevia tuotteita vaan jakelevat kyseisiä tuotteita yhteisesti.
3 artikla
Markkinaosuusraja
Edellä 2 artiklassa säädettyä poikkeusta sovelletaan, jos osapuolten yhteenlaskettu markkinaosuus ei ylitä 20:tä prosenttia yksilläkään merkityksellisillä markkinoilla.
4 artikla
Vakavimmat rajoitukset
Edellä 2 artiklassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta erikoistumissopimuksiin, joiden tavoitteena on suoraan tai välillisesti, yksinään tai yhdistettyinä osapuolten määräysvallassa oleviin muihin tekijöihin:
a)
vahvistaa hinnat myytäessä tuotteita kolmansille lukuun ottamatta välittömiltä asiakkailta yhteisen jakelun yhteydessä perittävien hintojen vahvistamista;
b)
rajoittaa tuotantoa tai myyntiä, lukuun ottamatta
i)
tuotteiden määrää koskevia sopimusmääräyksiä yksipuolisten tai vastavuoroisten erikoistumissopimusten yhteydessä tai kapasiteetin ja tuotantomäärän asettamista yhteistä tuotantoa koskevan sopimuksen yhteydessä; ja
ii)
myyntitavoitteiden asettamista yhteisen jakelun yhteydessä; tai
c)
jakaa markkinat tai asiakkaat.
5 artikla
Markkinaosuusrajan soveltaminen
Edellä 3 artiklassa säädettyä markkinaosuusrajaa sovellettaessa noudatetaan seuraavia sääntöjä:
a)
markkinaosuus lasketaan markkinoilla toteutuneen myynnin arvon pohjalta; jos myynnin arvosta ei ole saatavissa tietoja, osapuolten markkinaosuuden määrittämisessä voidaan käyttää arvioita, jotka perustuvat muihin markkinoita koskeviin luotettaviin tietoihin, mukaan lukien markkinoilla toteutuneet myyntimäärät;
b)
markkinaosuus lasketaan edellistä kalenterivuotta koskevien tietojen perusteella;
c)
edellä 1 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan e alakohdassa tarkoitettujen yritysten markkinaosuus jaetaan tasan niiden yritysten kesken, joilla on mainitun alakohdan a alakohdassa luetellut oikeudet tai valtuudet;
d)
jos 3 artiklassa tarkoitettu markkinaosuus on alun perin enintään 20 prosenttia mutta myöhemmin nousee tämän tason yläpuolelle ylittämättä kuitenkaan 25:tä prosenttia, 2 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu kaksi peräkkäistä kalenterivuotta sen vuoden jälkeen, jolloin 20 prosentin markkinaosuusraja ensimmäisen kerran ylittyi;
e)
jos 3 artiklassa tarkoitettu markkinaosuus on alun perin enintään 20 prosenttia mutta myöhemmin nousee yli 25 prosentin, 2 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltaminen jatkuu yhden kalenterivuoden ajan sen vuoden jälkeen, jolloin 25 prosentin taso ensimmäisen kerran ylittyi;
f)
edellä d ja e alakohdan mukaista etua ei saa yhdistää siten, että kahden kalenterivuoden pituinen jakso ylittyy.
6 artikla
Siirtymäkausi
Perussopimuksen 101 artiklan 1 kohdassa vahvistettua kieltoa ei sovelleta 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2012 välisenä aikana sellaisiin sopimuksiin, jotka eivät täytä tämän asetuksen mukaisia poikkeuksen edellytyksiä, mutta jotka täyttävät asetuksessa (EY) N:o 2658/2000 säädetyn poikkeuksen edellytykset ja ovat voimassa 31 päivänä joulukuuta 2010.
7 artikla
Voimassaoloaika
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2011.
Sen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2022.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 14 päivänä joulukuuta 2010.