РЕШЕНИЕ № 1105/2011/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 25 октомври 2011 година
относно списъка на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза, и относно създаването на механизъм за създаването на този списък
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 77, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след предаване на проекта на законодателния акт на националните парламенти,
в съответствие с обикновената законодателна процедура (1),
като имат предвид, че:
(1)
Въз основа на член 17, параграф 3, буква а) от Конвенцията за прилагане на споразумението от Шенген от 14 юни 1985 г. (2), с решения SCH/Com-ex (98) 56 (3) и SCH/Com-ex (99) 14 (4) се въведе Ръководството за документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници, и върху които може да се поставя виза. Тези решения следва да се адаптират към институционалната и правна рамка на Съюза.
(2)
Списъкът на документи за пътуване, издадени от трети държави, следва да бъде наблюдаван систематично, за да се гарантира, че органите на държавите-членки, отговорни за обработката на молбите за виза и за граничния контрол, разполагат с точна информация за документите за пътуване, представяни от граждани на трети държави. Обменът на информация между държавите-членки за издавани документи за пътуване и за признаването от страна на държавите-членки на тези документи за пътуване, както и предоставянето на целия сборник на обществеността, следва да се модернизират и направят по-ефикасни.
(3)
Целта на списъка на документите за пътуване е двояка: от една страна, той позволява на органите за граничен контрол да проверяват дали даден документ за пътуване е признат за целите на преминаването на външните граници, както е установено в член 5, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 562/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. за създаване на Кодекс на Общността за режима на движение на лица през границите (Кодекс на шенгенските граници) (5); от друга страна, той позволява на консулския персонал да проверява дали държавите-членки признават даден документ за пътуване за целите на нанасянето на визов стикер.
(4)
Съгласно член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. за създаване на Визов кодекс на Общността (Визов кодекс) (6) в рамките на местното шенгенско сътрудничество следва да се изготви пълен списък на документи за пътуване, издавани от държавата домакин.
(5)
Следва да се създаде механизъм, гарантиращ непрекъснатото актуализиране на списъка на документи за пътуване.
(6)
Предвид важното значение на сигурността на документите за пътуване за евентуалното им признаване Комисията, подпомагана от експерти от държавите-членки, следва да представи техническа оценка, когато това е целесъобразно.
(7)
Държавите-членки са и следва да останат компетентни за признаването на документи за пътуване за целите на разрешаване на притежателя да премине външните граници и за нанасянето на визов стикер.
(8)
Държавите-членки следва да уведомят за своята позиция по отношение на всички документи за пътуване и да се стремят да хармонизират своите позиции относно различните видове документи за пътуване. Тъй като пропускът на дадена държава-членка да уведоми за своята позиция по отношение на даден документ за пътуване може да създаде проблеми на притежателите на този документ за пътуване, следва да се създаде механизъм, който да задължава държавите-членки да заявят своята позиция относно признаването или непризнаването на тези документи. Този механизъм не следва да изключва възможността държавите-членки във всеки един момент да уведомят за промяна в своята позиция.
(9)
В дългосрочен план следва да бъде създадена онлайн база данни, съдържаща образци на всички документи за пътуване, за да се улесни проверката на даден документ за пътуване от страна на органите за граничен контрол и консулския персонал. Тази база данни следва да се актуализира в съответствие с всички промени в предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване от държавите-членки.
(10)
С информационна цел Комисията следва да изготви неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти, за които са я уведомили държавите-членки. Включените в списъка фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти не следва да подлежат на признаване или непризнаване. Те не следва да дават право на притежателите им да преминават външните граници и върху тях не могат да се поставят визи.
(11)
С цел да се осигурят еднакви условия за съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване на Комисията следва да бъдат предоставени изпълнителни правомощия. Тези правомощия следва да бъдат упражнявани в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (7).
(12)
За съставянето и актуализирането на списъка на документите за пътуване следва да бъде използвана процедурата по консултиране, тъй като тези актове представляват единствено сборник от издаваните документи за пътуване.
(13)
По отношение на Исландия и Норвегия настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението, сключено от Съвета на Европейския съюз, от една страна, и Република Исландия и Кралство Норвегия, от друга страна, за асоциирането на последните в процеса на изпълнение, прилагане и развитие на достиженията на правото от Шенген (8), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО на Съвета от 17 май 1999 г. относно определени условия по прилагането на посоченото споразумение (9).
(14)
По отношение на Швейцария настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген (10), които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2008/146/ЕО на Съвета (11).
(15)
По отношение на Лихтенщайн настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген по смисъла на Протокола между Европейския съюз, Европейската общност, Конфедерация Швейцария и Княжество Лихтенщайн относно присъединяването на Княжество Лихтенщайн към Споразумението между Европейския съюз, Европейската общност и Конфедерация Швейцария относно асоциирането на Конфедерация Швейцария към изпълнението, прилагането и развитието на достиженията на правото от Шенген, които попадат в областта, посочена в член 1, букви А, Б и В от Решение 1999/437/ЕО, във връзка с член 3 от Решение 2011/350/ЕС на Съвета (12).
(16)
В съответствие с членове 1 и 2 от Протокол № 22 относно позицията на Дания, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз, Дания не участва в приемането на настоящото решение и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане. Доколкото настоящото решение представлява развитие на достиженията на правото от Шенген, в срок от шест месеца след вземането на решение от Съвета относно настоящото решение Дания взема решение, в съответствие с член 4 от посочения протокол, дали да го въведе в националното си право.
(17)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Обединеното кралство не участва, в съответствие с Решение 2000/365/ЕО на Съвета от 29 май 2000 г. относно искането на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (13); следователно Обединеното кралство не участва в неговото приемането и не е обвързано от него, нито от неговото прилагане.
(18)
Настоящото решение представлява развитие на разпоредбите на достиженията на правото от Шенген, в които Ирландия не участва в съответствие с Решение 2002/192/ЕО на Съвета от 28 февруари 2002 г. относно искането на Ирландия да участва в някои разпоредби от достиженията на правото от Шенген (14); следователно Ирландия не участва в неговото приемане и не е обвързана от него, нито от неговото прилагане.
(19)
По отношение на Кипър настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 3, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2003 г.
(20)
Настоящото решение представлява акт, който се основава на достиженията на правото от Шенген или по друг начин е свързан с тях по смисъла на член 4, параграф 2 от Акта за присъединяване от 2005 г.,
ПРИЕХА НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Предмет и приложно поле
1. С настоящото решение се създава списък на документите за пътуване, които дават право на притежателя им да премине външните граници и върху които може да се поставя виза („списък на документите за пътуване“), както и механизъм за съставянето на този списък.
2. Настоящото решение се прилага към документите за пътуване като национален паспорт (обикновен, дипломатически, служебен/официален или специален паспорт), документ за пътуване за извънредни ситуации, документ за пътуване на бежанци или на апатриди, документ за пътуване, издаден от международни организации, или laissez-passer.
3. Настоящото решение не засяга компетентността на държавите-членки по отношение на признаването на документите за пътуване.
Член 2
Съставяне на списъка на документите за пътуване
1. Комисията изготвя списъка на документите за пътуване с помощта на държавите-членки въз основа на информацията, събрана в рамките на местното шенгенско сътрудничество, както е посочено в член 48, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) № 810/2009.
2. Списъкът на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 3
Структура на списъка на документите за пътуване
1. Списъкът се разделя на три части.
2. Част I се състои от документи за пътуване, издадени от трети държави и териториални власти, изброени в приложения I и II към Регламент (ЕО) № 539/2001 на Съвета от 15 март 2001 г. за определяне на третите страни, чиито граждани трябва да притежават виза, когато преминават външните граници на държавите-членки, както и тези, чиито граждани са освободени от това изискване (15).
3. Част II се състои от следните документи за пътуване, издавани от държавите-членки, включително издаваните от държавите-членки на Европейския съюз, които не участват в приемането на настоящото решение, както и от държавите-членки на Европейския съюз, които все още не прилагат изцяло разпоредбите на достиженията на правото от Шенген:
а)
документи за пътуване, издавани на граждани на трети държави;
б)
документи за пътуване, издавани на бежанци съгласно Конвенцията за статута на бежанците на Организацията на обединените нации от 28 юли 1951 г.;
в)
документи за пътуване, издавани на апатриди съгласно Конвенцията за статута на апатридите на Организацията на обединените нации от 28 септември 1954 г.;
г)
документи за пътуване, издавани на лица, които не са граждани на никоя държава и които пребивават в държава-членка;
д)
документи за пътуване, издавани от Обединеното кралство на британски поданици, които не са граждани на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия за целите на правото на Съюза.
4. Част III се състои от документи за пътуване, издавани от международни организации.
5. Като общо правило, включването в списъка на даден документ за пътуване се прилага за всички серии на този документ, които са все още валидни.
6. Ако трета държава не издава определен вид документ за пътуване, това се указва чрез вписване на „не се издава“ в списъка на документите за пътуване.
Член 4
Уведомяване за признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване
1. В срок от три месеца след съобщаването на списъка на документите за пътуване държавите-членки уведомяват Комисията за своята позиция относно признаването или непризнаването на включените в списъка документи за пътуване.
2. Ако дадена държава-членка пропусне да уведоми за своята позиция в посочените в параграф 1 срокове, съответният документ за пътуване се счита за признат, докато държавата-членка не уведоми за позицията си за непризнаване.
3. В рамките на комитета, посочен в член 8, параграф 1, държавите-членки обменят информация за основанията за признаването или непризнаването на конкретни документи за пътуване, с оглед постигането на хармонизирана позиция.
4. Държавите-членки уведомяват Комисията за всички промени на предходно указано признаване или непризнаване на даден документ за пътуване.
Член 5
Нови издавани документи за пътуване
1. Държавите-членки уведомяват Комисията за нови документи за пътуване, посочени в член 3, параграф 3, букви а)-г).
2. Държавите-членки информират Комисията за нови документи за пътуване, издавани от трети държави, държави-членки и международни организации, посочени в член 3, параграф 2, член 3, параграф 3, буква д) и член 3, параграф 4. Комисията, в сътрудничество с държавите-членки, се стреми да събира образци на нови документи за пътуване за съвместното им ползване.
3. Комисията актуализира списъка на документите за пътуване в съответствие с нотификациите и получената информация и отправя молба към държавите-членки да съобщят своята позиция относно признаването или непризнаването в съответствие с член 4.
4. Актуализираният списък на документите за пътуване се изготвя в съответствие с процедурата по консултиране, посочена в член 8, параграф 2.
Член 6
Информация относно известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти
Комисията също така съставя и актуализира неизчерпателен списък на известните фиктивни и осигуряващи прикритие паспорти въз основа на получавана от държавите-членки информация.
Член 7
Оценка на документите за пътуване
1. За да подпомогне държавите-членки при тяхната техническа оценка на документите за пътуване, Комисията може с помощта на експерти от държавите-членки да осигури технически анализ на документите за пътуване, като по-специално се вземат предвид съответните стандарти и препоръки на Международната организация за гражданско въздухоплаване.
2. Ако е уместно, в рамките на това могат да се анализират и условията и процедурите за издаване на документи за пътуване.
3. Резултатите от посочените в параграфи 1 и 2 оценки се съобщават на държавите-членки.
Член 8
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет (Комитет по документите за пътуване). Този комитет е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 4 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 9
Публикуване на списъците
Комисията предоставя списъка на документите за пътуване, включително нотификациите съгласно член 4, както и списъка, посочен в член 6, на разположение на държавите-членки и на обществеността посредством постоянно актуализирана електронна публикация.
Член 10
Отмяна
Решения SCH/Com-ex (98) 56 и SCH/Com-ex (99) 14 се отменят.
Член 11
Влизане в сила
1. Настоящото решение влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
2. Настоящото решение се прилагат от датата на влизането му в сила с изключение на член 10, който се прилага от датата на първото публикуване от страна на Комисията на списъка на документите за пътуване.
Член 12
Адресати
Адресати на настоящото решение са държавите-членки в съответствие с Договорите.
Съставено в Страсбург на 25 октомври 2011 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1105/2011/EU,
annettu 25 päivänä lokakuuta 2011,
ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavia matkustusasiakirjoja, joihin voidaan liittää viisumi, koskevasta luettelosta ja tämän luettelon vahvistamista varten luotavasta järjestelmästä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Päätöksissä SCH/Com-ex (98) 56 (2) ja SCH/Com-ex (99) 14 (3) vahvistettiin 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen (4) 17 artiklan 3 kohdan a alakohdan perusteella käsikirja ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavista matkustusasiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi. Nämä päätökset olisi mukautettava unionin institutionaaliseen ja oikeudelliseen toimintakehykseen.
(2)
Kolmansien maiden myöntämistä matkustusasiakirjoista tehtyjä luetteloita olisi valvottava järjestelmällisesti sen varmistamiseksi, että viisumihakemusten käsittelystä huolehtivilla jäsenvaltioiden viranomaisilla ja rajavalvontaviranomaisilla olisi käytössään täsmällistä tietoa kolmansien maiden kansalaisten esittämistä matkustusasiakirjoista. Olisi uudistettava ja tehostettava jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa myönnetyistä matkustusasiakirjoista ja näiden matkustusasiakirjojen tunnustamisesta jäsenvaltioissa sekä koottujen tietojen antamista yleiseen käyttöön.
(3)
Matkustusasiakirjojen luettelolla on kaksi tarkoitusta: yhtäältä rajavalvontaviranomaiset voivat sen avulla tarkistaa, tunnustetaanko tietty matkustusasiakirja ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavaksi, kuten henkilöiden liikkumista rajojen yli koskevasta yhteisön säännöstöstä (Schengenin rajasäännöstö) 15 päivänä maaliskuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 562/2006 (5) 5 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään; toisaalta sen avulla konsulaattihenkilöstö voi tarkistaa, tunnustavatko jäsenvaltiot tietyn matkustusasiakirjan soveltuvaksi viisumitarran kiinnittämiseen.
(4)
Yhteisön viisumisäännöstön laatimisesta (viisumisäännöstö) 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 810/2009 (6) 48 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaan paikallisen Schengen-yhteistyön puitteissa olisi laadittava tyhjentävä luettelo edustuston sijaintimaan myöntämistä matkustusasiakirjoista.
(5)
Olisi luotava järjestelmä sen varmistamiseksi, että matkustusasiakirjojen luetteloa päivitetään jatkuvasti.
(6)
Matkustusasiakirjojen turvallisuus on tärkeä seikka niiden mahdollisen tunnustamisen kannalta, joten komission olisi jäsenvaltioiden asiantuntijoiden avustuksella tarvittaessa suoritettava tekninen arviointi.
(7)
Jäsenvaltioilla on ja niillä olisi vastaisuudessakin oltava toimivalta tunnustaa ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavat matkustusasiakirjat, joihin voidaan kiinnittää viisumitarra.
(8)
Jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava kantansa kaikkiin matkustusasiakirjoihin ja pyrittävä yhdenmukaistamaan erityyppisiä matkustusasiakirjoja koskevat kantansa. Koska siitä, että jäsenvaltio ei ilmoita kantaansa matkustusasiakirjaan, saattaa aiheutua ongelmia kyseisen matkustusasiakirjan haltijoille, olisi luotava järjestelmä, jolla jäsenvaltiot velvoitetaan ilmoittamaan kantansa tällaisten asiakirjojen tunnustamiseen ja tunnustamatta jättämiseen. Tämän järjestelmän ei pitäisi estää jäsenvaltioita ilmoittamasta milloin tahansa kantansa muuttumisesta.
(9)
Pitkällä aikavälillä olisi luotava kaikkien matkustusasiakirjojen mallit sisältävä verkkotietokanta, jotta rajavalvontaviranomaiset ja konsulaattihenkilöstö voivat tutkia helpommin tietyn matkustusasiakirjan. Tietokanta olisi pidettävä ajan tasalla niiden muutosten huomioon ottamiseksi, jotka koskevat jäsenvaltion aikaisemmin ilmoittamaa tietyn matkustusasiakirjan tunnustamista tai tunnustamatta jättämistä.
(10)
Tiedonkulkua varten komission olisi laadittava ohjeellinen luettelo tunnetuista tekaistuista ja fiktiivisistä passeista, joista jäsenvaltiot ovat sille ilmoittaneet. Luetteloon merkittyjen tekaistujen ja fiktiivisten passien ei pitäisi kuulua tunnustamisen tai tunnustamatta jättämisen piiriin. Niiden ei pitäisi oikeuttaa passin haltijaa ylittämään ulkorajoja, eikä niihin olisi liitettävä viisumia.
(11)
Jotta voidaan varmistaa matkustusasiakirjaluettelon laatimista ja päivittämistä koskevien edellytysten yhdenmukaisuus, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (7) mukaisesti.
(12)
Matkustusasiakirjaluettelon laatimiseen ja päivittämiseen olisi sovellettava neuvoa-antavaa menettelyä, koska mainituissa toimenpiteissä on kyse ainoastaan myönnettyjen matkustusasiakirjojen kokoamisesta yhteen.
(13)
Islannin ja Norjan osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (8) ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY (9) 1 artiklan A, B ja C kohdassa tarkoitettuun alaan.
(14)
Sveitsin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (10) ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A, B ja C kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (11) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(15)
Liechtensteinin osalta tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä allekirjoitetussa pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan A, B ja C kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU (12) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(16)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen antamiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanska päättää mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän päätöksen, saattaako se päätöksen osaksi kansallista lainsäädäntöään.
(17)
Tällä päätöksellä kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY (13) mukaisesti; Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
(18)
Tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY (14) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.
(19)
Kyproksen osalta tämä päätös on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös.
(20)
Tämä päätös on vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä päätöksessä vahvistetaan luettelo ulkorajojen ylittämiseen oikeuttavista matkustusasiakirjoista, joihin voidaan liittää viisumi, jäljempänä ’matkustusasiakirjaluettelo’, sekä sen laatimiseen käytettävä järjestelmä.
2. Tätä päätöstä sovelletaan matkustusasiakirjoihin, joita ovat muun muassa kansallinen passi (tavallinen, diplomaatti-, virka-/virkamatkapassi tai erityispassi), tilapäinen matkustusasiakirja, pakolaisen tai kansalaisuudettoman henkilön matkustusasiakirja, kansainvälisen järjestön myöntämä matkustusasiakirja tai kulkulupa.
3. Tämä päätös ei vaikuta matkustusasiakirjojen tunnustamista koskevaan jäsenvaltioiden toimivaltaan.
2 artikla
Matkustusasiakirjaluettelon laatiminen
1. Komissio laatii jäsenvaltioiden avustuksella ja paikallisen Schengen-yhteistyön puitteissa kerättyjen tietojen pohjalta asetuksen (EY) N:o 810/2009 48 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun matkustusasiakirjaluettelon.
2. Matkustusasiakirjaluettelo laaditaan 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
3 artikla
Matkustusasiakirjaluettelon rakenne
1. Matkustusasiakirjaluettelo koostuu kolmesta osasta.
2. Matkustusasiakirjaluettelon I osassa ovat matkustusasiakirjat, jotka on myönnetty luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, 15 päivänä maaliskuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 (15) liitteessä I ja II luetelluissa kolmansissa maissa ja alueellisissa yhteisöissä.
3. Matkustusasiakirjaluettelon II osassa ovat jäsenvaltioiden myöntämät seuraavat matkustusasiakirjat, myös niiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden myöntämät matkustusasiakirjat, jotka eivät osallistu tämän päätöksen antamiseen, sekä niiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden myöntämät matkustusasiakirjat, jotka eivät vielä sovella kaikkia Schengenin säännöstön määräyksiä:
a)
kolmansien maiden kansalaisille myönnetyt matkustusasiakirjat;
b)
28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn pakolaisten oikeusasemaa koskevan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen perusteella pakolaisille myönnetyt matkustusasiakirjat;
c)
28 päivänä syyskuuta 1954 tehdyn valtiottomien henkilöiden oikeusasemaa koskevan Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksen perusteella kansalaisuudettomille henkilöille myönnetyt matkustusasiakirjat;
d)
jäsenvaltiossa asuville henkilöille, joilla ei ole minkään maan kansalaisuutta, myönnetyt matkustusasiakirjat;
e)
Yhdistyneen kuningaskunnan myöntämät matkustusasiakirjat Britannian kansalaisille, jotka eivät unionin oikeuden kannalta ole Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisia.
4. Matkustusasiakirjaluettelon III osa koostuu kansainvälisten järjestöjen myöntämistä matkustusasiakirjoista.
5. Yleisenä sääntönä on, että luetteloon tehtyä merkintää tietystä matkustusasiakirjasta sovelletaan kaikkiin sen voimassa oleviin muunnelmiin.
6. Jos jokin kolmas maa ei myönnä tietyntyyppisiä matkustusasiakirjoja, matkustusasiakirjaluettelon kyseiseen kohtaan merkitään ”ei myönnetä”.
4 artikla
Ilmoittaminen matkustusasiakirjaluettelossa olevien matkustusasiakirjojen tunnustamisesta tai tunnustamatta jättämisestä
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kantansa matkustusasiakirjaluettelossa olevien matkustusasiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen kolmen kuukauden kuluessa matkustusasiakirjaluettelon tiedoksi saamisesta.
2. Jos jäsenvaltio ei ole ilmoittanut kantaansa 1 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluessa, matkustusasiakirja on katsottava tunnustetuksi siihen saakka, kunnes jäsenvaltio ilmoittaa, että se ei tunnusta asiakirjaa.
3. Jäsenvaltiot vaihtavat 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean puitteissa tietoja tiettyjen matkustusasiakirjojen tunnustamisen tai tunnustamatta jättämisen perusteista saavuttaakseen yhdenmukaisen kannan asiassa.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle muutoksista, joita ne tekevät jonkin tietyn matkustusasiakirjan aiemmin ilmoitettuun tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen.
5 artikla
Uusien matkustusasiakirjojen myöntäminen
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 3 artiklan 3 kohdan a-d alakohdassa tarkoitetuista uusista matkustusasiakirjoista.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 3 artiklan 2 kohdassa, 3 artiklan 3 kohdan e alakohdassa ja 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista kolmansien maiden, jäsenvaltioiden ja kansainvälisten järjestöjen myöntämistä uusista matkustusasiakirjoista. Komissio pyrkii yhteisyössä jäsenvaltioiden kanssa keräämään uusien matkustusasiakirjojen mallit, jotta se voi jakaa ne.
3. Komissio päivittää matkustusasiakirjaluetteloa saamiensa ilmoitusten ja tietojen perusteella ja pyytää jäsenvaltioita ilmoittamaan kantansa matkustusasiakirjojen tunnustamiseen tai tunnustamatta jättämiseen 4 artiklan mukaisesti.
4. Päivitetty matkustusasiakirjaluettelo laaditaan 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
6 artikla
Tiedottaminen tunnetuista tekaistuista ja fiktiivisistä passeista
Komissio laatii jäsenvaltioilta saamiensa tietojen perusteella myös ohjeellisen luettelon tunnetuista tekaistuista ja fiktiivisistä passeista ja päivittää sitä.
7 artikla
Matkustusasiakirjojen arviointi
1. Komissio voi jäsenvaltioiden asiantuntijoiden avustuksella ja ottaen huomioon erityisesti kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) asiaa koskevat normit ja suositukset säätää matkustusasiakirjojen teknisestä analysoinnista avustaakseen jäsenvaltioita matkustusasiakirjojen teknisessä arvioinnissa.
2. Tarvittaessa tässä yhteydessä voidaan arvioida myös matkustusasiakirjojen myöntämisen edellytyksiä ja myöntämismenettelyjä.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen arviointien tulokset annetaan tiedoksi jäsenvaltioille.
8 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea (matkustusasiakirjoista vastaava komitea). Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
9 artikla
Luetteloiden julkaiseminen
Komissio saattaa matkustusasiakirjaluettelon, 4 artiklan mukaiset ilmoitukset mukaan lukien, sekä 6 artiklassa tarkoitetun luettelon jäsenvaltioiden saataville ja yleisesti saataville jatkuvasti päivitettävän sähköisen julkaisun muodossa.
10 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätökset SCH/Com-ex (98) 56 ja SCH/Com-ex (99) 14.
11 artikla
Voimaantulo
1. Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Tätä päätöstä sovelletaan sen voimaantulopäivästä lähtien lukuun ottamatta 10 artiklaa, jota sovelletaan siitä päivästä lähtien, jona komissio julkaisee ensimmäisen kerran matkustusasiakirjaluettelon.
12 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa 25 päivänä lokakuuta 2011.