РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1129/2011 НА КОМИСИЯТА
от 11 ноември 2011 година
за изменение на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета посредством създаване на списък на Съюза на добавките в храните
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1333/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 16 декември 2008 г. относно добавките в храните (1), и по-специално член 10, член 30, параграф 1 и член 30, параграф 5 от него,
като има предвид, че:
(1)
В Регламент (ЕО) № 1333/2008 се предвижда създаването на списък на Съюза на добавките в храни, одобрени за използване в храните, и на условията за тяхната употреба.
(2)
Добавките в храните, които понастоящем са разрешени за използване в храните съгласно Директива 94/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно подсладители за влагане в храни (2), Директива 94/36/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 30 юни 1994 г. относно оцветители за влагане в храни (3) и Директива 95/2/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 20 февруари 1995 г. относно добавките в храни, различни от оцветители и подсладители (4), следва да бъдат включени в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, след като бъде направен преглед на тяхното съответствие с членове 6, 7 и 8 от него. Прегледът следва да не включва нова оценка на риска от Европейския орган за безопасност на храните (по-долу „Органът“). Добавките в храните и употребите им, които вече не са необходими, няма да бъдат включвани в приложение II към посочения регламент.
(3)
Само добавките в храните, включени в списъка на Съюза в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, могат да бъдат пускани на пазара и употребявани в храни при условията за употреба, посочени в него. Добавките се изреждат на базата на категориите храни, към които те могат да бъдат добавяни. С цел да бъде улеснено прехвърлянето и да бъде засилена прозрачността на процедурата за издаване на разрешения, е целесъобразно да бъде разработена нова система за категоризиране на храните, която да съставлява основата на приложение II.
(4)
Като отправна точка за разработването на системата на Съюза е използвана системата от категории храни, създадена в Общия стандарт на Codex Alimentarius за добавките в храните (5). Тази система обаче трябва да бъде адаптирана, за да бъде отчетена спецификата на съществуващите в Съюза разрешения за добавки в храните. Отчетени са съществуващите към момента специфични за сектора разпоредби на Съюза за храните. Категориите се създават с единствената цел да бъдат изброени разрешените добавки и условията за тяхната употреба.
(5)
Поради съображения за яснота е необходимо добавките в храните да бъдат изредени по групи добавки за даване на разрешение за някои храни. С цел да се гарантира еднакво тълкуване следва да бъдат дадени указания, които да опишат различните категории. При необходимост в съответствие с член 19 от Регламент (ЕО) № 1333/2008 могат да бъдат приемани тълкувателни решения с цел изясняване дали дадена храна принадлежи към определена категория храни.
(6)
Нитритите (E 249 - 250) са необходими като консервант в месни продукти, който да контролира възможния растеж на вредни бактерии, и по-специално на Clostridium botulinum. Употребата на нитрити в месото обаче може да доведе до образуването на нитрозамини, които са канцерогенни вещества. В сега действащото разрешение за нитритите като добавки в храните е постигнат баланс между тези последствия, като е отчетено научното становище на Органа и необходимостта някои традиционни храни да бъдат поддържани на пазара. За някои традиционно произвеждани месни продукти в приложение III към Директива 95/2/ЕО са определени максимално допустими количества на остатъчните вещества. Тези количества следва да бъдат запазени в адекватно посочени и идентифицирани продукти; следва да бъде изяснено обаче, че количества са приложими към края на производствения процес. В допълнение Комисията ще проведе консултации с държавите-членки, заинтересованите страни и Органа с цел да бъде обсъдена възможността за намаляване на сега действащите максимални количества при всички месни продукти и да бъдат опростени още повече правилата за традиционно произвежданите продукти. В зависимост от резултата от тези консултации Комисията ще прецени дали е целесъобразно да предложи адаптиране на максималните граници на нитритите, които могат да бъдат добавяни към определени месни продукти.
(7)
При произведените трапезни води, обхванати от категория 14.1.1, единствените разрешени добавки следва да бъдат фосфорната киселина и фосфатите. Като се има предвид, че предназначението на приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 е да хармонизира в още по-голяма степен употребата на добавки в храните в Съюза и да гарантира доброто функциониране на вътрешния пазар, минералните соли, добавяни към произведените трапезни води с цел тяхната стандартизация, следва да не се считат за добавки и поради това следва да не попадат в обхвата на настоящия регламент.
(8)
Всички разрешени към момента добавки в храните подлежат на нова оценка от Органа в съответствие с Регламент (ЕС) № 257/2010 на Комисията (6), с който се създава програма за новата оценка на одобрените добавки в храните. Новата оценка на добавките в храните се извършва в съответствие с приоритетите, определени в посочения регламент.
(9)
През януари 2008 г. Органът прие становище относно ликопен (7), в което стигна до допустим дневен прием (ДДП) за ликопен (E 160d) от 0,5 mg/kg тт на ден от всички източници, и в което заключи, че потенциалният прием може да превиши ДДП, особено при децата. Поради това употребата на ликопен като оцветител за храни следва да бъде ограничена.
(10)
През септември 2009 г. Органът прие научни становища относно сънсет жълто FCF (E 110) (8), хинолин жълто (E 104) (9) и понсо 4R (E 124) (10). Въз основа на направената в научните становища оценка за експозицията чрез храната Органът заключи, че в случая на хинолин жълто и понсо 4R, използвани при максималните им количества на употреба, оценката за приема в средните и горните перцентили като цяло надхвърля ДДП. При сънсет жълто експозицията също така може да бъде прекалено висока, по-специално при децата на възраст между 1 и 10 години. Оценките за приема са изчислени въз основа на количествата на употреба, предоставени от промишлеността през 2009 г. Комисията преразглежда сега действащите разрешени употреби и количества на употреба с цел да провери доколко безопасна за потребителя е експозицията на тези вещества и планира до юли 2011 г. да подготви ново предложение с ревизирани количества.
(11)
В прието на 22 май 2008 г. становище относно безопасността на алуминия, приеман с храната, Органът заключи, че експозицията може да бъде прекалено висока при значителна част от европейското население. Органът не можа да стигне до заключение относно конкретните източници, допринасящи за съдържанието на алуминий в определена храна, като например изначално наличното количество, приноса от използването на добавки в храните и количествата, освободени в храната при преработката и съхранението ѝ от фолио, контейнери и прибори. За да бъде намалена експозицията на алуминий, следва да бъде ограничена употребата на някои добавки в храните, съдържащи алуминий. Комисията подготвя мерки за ограничаване на експозицията на съдържащи алуминий добавки и възнамерява до септември 2011 г. да подготви предложение с ревизирани количества.
(12)
От заинтересованите страни беше поискано да предоставят информация за употребата на оцветителите в храни, изброени в приложение V към Директива 94/36/ЕО, и за необходимостта те да бъдат употребявани. Някои от тези оцветители в храни понастоящем не се използват в някои от категориите храни, изброени в посоченото приложение. Някои от тези разрешени оцветители обаче следва да останат в списъка, тъй като могат да бъдат необходими с цел да заместят, изцяло или отчасти, оцветители, които Органът евентуално е счел за проблемни по време на новата оценка. Към настоящия етап броят на разрешените оцветители в храните може да бъде намален в следните категории храни: ароматизирани топени сирена, консерви от червени плодове, рибна паста и паста от ракообразни, предварително сварени ракообразни и пушена риба.
(13)
Оцветителят в храните етилов естер на бета-апо-8'-каротеновата киселина (С30) (E 160f) вече не се предлага от производителя и новата оценка от Органа на това вещество вече не се подкрепя от стопанските субекти. Поради това тази добавка следва да не се включва в списъка на Съюза.
(14)
Употребата на оцветителя за храни кантаксантин (E 161g) е разрешена само в Saucisses de Strasbourg. Комисията беше уведомена, че този оцветител в храните вече не се използва. Поради това разрешението за използване на тази добавка в Saucisses de Strasbourg следва да не бъде включвано в списъка на Съюза. Директива 2009/35/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. относно оцветителите, които могат да се добавят към лекарствени продукти (11), обаче предвижда, че държавите-членки не могат да разрешават за оцветяването на лекарствени продукти за хуманна и ветеринарна употреба оцветяващи вещества, различни от обхванатите от приложение I към Директива 94/36/ЕО. Към момента кантаксантин се използва в някои лекарствени продукти. Поради това тази добавка следва да остане в списъка с разрешените добавки.
(15)
С Регламент (ЕО) № 884/2007 на Комисията от 26 юли 2007 г. относно спешни мерки за спиране от употреба на E 128 Red 2G като оцветител в храните (12) се прекратява употребата на оцветителя и пускането на пазара на храни, които го съдържат. Поради това E 128 Red 2G следва да не се включва в списъка на Съюза.
(16)
По време на новата оценка от страна на Органа стана ясно, че оцветителят за храни кафяво FK (E 154), който е разрешен само за Kippers, вече не се използва. По време на новата му оценка Органът не можа поради непълноти в наличните данни за токсичността (13) да стигне до заключение относно безопасността на това вещество. Поради това тази добавка следва да не се включва в списъка на Съюза.
(17)
Антислепващият агент силициев диоксид (E 551) към момента съгласно Директива 95/2/ЕО е разрешен за редица употреби. В становището на Научния комитет по храните от 18 май 1990 г. (14) за тази добавка в храните беше определен допустим дневен прием (ДДП) от вида „не е определен“. Налице е технологична нужда при заместителите на солта употребите му да бъдат разширени до по-големи количества от сега разрешените. Такава употреба ще бъде от полза за потребителите, тъй като ще осигури антислепващи заместители на солта, които да бъдат продавани в европейски държави с горещ и влажен климат, тъй като наблюдаваното в момента слепване води до това употребата на заместители на солта да бъде неудобна, а често и невъзможна. Поради това е целесъобразно да бъде разрешено по-високо максимално количество за заместители на солта.
(18)
Органът направи оценка на информацията за безопасността на основния метакрилат кополимер като глазиращ агент/покриващ агент в твърди хранителни добавки. В своето становище от 10 февруари 2010 г. Органът заключи, че тази употреба не застрашава безопасността, тъй като основният метакрилат кополимер на практика не се абсорбира от стомашно-чревния тракт след приемане през устата. Очаква се добавката да играе технологична роля, като защитава от влага и маскира вкуса на различни хранителни вещества и едновременно с това осигурява бързо освобождаване на хранителното вещество в стомаха. Поради това е целесъобразно да бъде разрешено използването на основен метакрилат кополимер като глазиращ агент/покриващ агент в твърди хранителни добавки, съгласно определението от член 2 на Директива 2002/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (15) при количество от 100 000 mg/kg. На новата добавка в храните следва да се припише Е-номер E 1205.
(19)
Необходимо е да се уреди употребата на добавки в трапезните подсладители, определени в член 3, параграф 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 1333/2008. Тези продукти, съдържащи разрешени подсладители, са предназначени за продажба на крайния потребител като заместители на захарта. Необходимостта от добавки може да бъде различна в зависимост от различните форми, в които те се предлагат: течна, прахообразна и на таблетки.
(20)
Прехвърлянето на добавки в храните към приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 следва в съответствие с член 34 от посочения регламент да се счита за пълно от датата на прилагане на измененията, въвеждани с настоящия регламент. До тогава разпоредбите на член 2, параграфи 1, 2 и 4 от Директива 94/35/ЕО, член 2, параграфи 1-6 и 8-10 от Директива 94/36/ЕО и членове 2 и 4 от Директива 95/2/ЕО и приложенията към тези директиви следва да продължат да се прилагат.
(21)
Сегашните употреби на добавки, обхванати от членове 6, 7 и 8 от Регламент (ЕО) № 1333/2008, следва да не бъдат засегнати от тяхното прехвърляне в списъка на Съюза.Следва обаче да се предвиди преходен период с цел да се позволи на стопанските субекти да се съобразят с разпоредбите на настоящия регламент.
(22)
Необходимо е да бъде изяснено изключението от принципа на пренасянето, установен в член 18, параграф 1, буква а) от Регламент (ЕО) № 1333/2008, при съставни храни, различни от посочените в приложение II. В член 3 от Директива 95/2/ЕО и в член 3 от Директива 94/36/ЕО това изключение се прилага за храните, които в момента са изредени съответно в таблици 1 и 2. При други съставни храни, принадлежащи към категориите, изредени в част Д (като супи, сосове, салати и др.), принципът на пренасянето следва да продължи да се прилага.
(23)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по хранителната верига и здравето на животните и нито Европейският парламент, нито Съветът възразиха срещу тях,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Изменение на Регламент (ЕО) № 1333/2008
Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008 се заменя с текста на приложението към настоящия регламент.
Член 2
Преходни разпоредби
1. Приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, изменен с настоящия регламент, се прилага от 1 юни 2013 г.
2. Чрез дерогация от параграф 1 следните вписвания в приложение II към Регламент (ЕО) № 1333/2008, изменен с настоящия регламент, се прилагат от датата на влизане в сила на настоящия регламент:
а)
в част Б, точка 3 вписването относно основен метакрилат кополимер (E 1205);
б)
в част Д, точка 12.1.2. вписването относно употребата на силициев диоксид (E 551) в заместители на солта;
в)
в част Д, точка 17.1 вписването относно употребата на основен метакрилат кополимер (E 1205) в хранителни добавки, доставяни в твърда форма.
3. Член 2, параграфи 1, 2 и 4 от Директива 94/35/ЕО, член 2, параграфи 1-6, 8, 9 и 10 от Директива 94/36/ЕО и членове 2 и 4 от Директива 95/2/ЕО и приложенията към тези директиви спират да се прилагат от 1 юни 2013 г.
4. Чрез дерогация от параграф 3 вписването в приложение IV към Директива 95/2/ЕО относно употребата на силициев диоксид (E 551) в заместители на солта спира да се прилага от датата на влизане в сила на настоящия регламент.
5. Храни, които законно са пуснати на пазара преди 1 юни 2013 г., но не са в съответствие с настоящия регламент, могат да бъдат продавани до изтичане на минималния им срок на трайност или годност за консумация.
Член 3
Регламент (ЕО) № 884/2007 се отменя, считано от 1 юни 2013 г.
Член 4
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 11 ноември 2011 година.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1129/2011,
annettu 11 päivänä marraskuuta 2011,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta vahvistamalla unionissa hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikelisäaineista 16 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 (1) ja erityisesti sen 10 artiklan, 30 artiklan 1 kohdan ja 30 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 1333/2008 säädetään unionissa elintarvikkeissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelon ja niiden käyttöä koskevien edellytysten vahvistamisesta.
(2)
Ne elintarvikelisäaineet, joiden käyttö elintarvikkeissa on nykyisin sallittua elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista makeutusaineista 30 päivänä kesäkuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/35/EY (2), elintarvikkeissa käytettäväksi tarkoitetuista väriaineista 30 päivänä kesäkuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/36/EY (3) ja elintarvikkeiden muista lisäaineista kuin väri- ja makeutusaineista 20 päivänä helmikuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/2/EY (4) nojalla, olisi sisällytettävä asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteeseen II sen jälkeen, kun on tarkasteltu uudelleen, täyttävätkö ne kyseisen asetuksen 6, 7 ja 8 artiklan edellytykset. Uudelleentarkasteluun ei tulisi sisältyä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, suorittamaa uutta riskinarviointia. Tarpeettomiksi käyneitä elintarvikelisäaineita ja niiden käyttöä ei saa merkitä mainitun asetuksen liitteeseen II.
(3)
Ainoastaan asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteessä II olevaan unionin luetteloon sisällytettyjä elintarvikelisäaineita voidaan saattaa markkinoille ja käyttää elintarvikkeissa luettelossa määriteltyjen edellytysten mukaisesti. Lisäaineet olisi lueteltava sen mukaan, mihin elintarvikeryhmiin niitä voidaan lisätä. Siirtämisen helpottamiseksi ja hyväksymismenettelyn avoimuuden lisäämiseksi on aiheellista laatia uusi elintarvikkeiden ryhmittelyjärjestelmä, johon liite II perustuu.
(4)
Unionin järjestelmä on laadittu Codex Alimentarius -kokoelmassa vahvistetun elintarvikelisäaineita koskevan yleisen standardin (5) mukaisen elintarvikkeiden ryhmittelyjärjestelmän pohjalta. Kyseistä järjestelmää on kuitenkin mukautettava unionissa nykyisin voimassa olevien elintarvikelisäaineita koskevien hyväksyntöjen erityispiirteiden huomioon ottamiseksi. Nykyiset elintarvikkeita koskevat alakohtaiset unionin säännökset on otettu huomioon. Ryhmät on muodostettu pelkästään hyväksyttyjen lisäaineiden ja niiden käyttöä koskevien edellytysten luetteloimista varten.
(5)
Selkeyden vuoksi on tarpeen luetella elintarvikelisäaineet ryhmittäin sen mukaan, missä elintarvikkeissa niiden käyttö on hyväksyttyä. Yhdenmukaisten tulkintojen varmistamiseksi olisi annettava ohjeita, joissa kuvaillaan kyseiset eri ryhmät. Tarvittaessa voidaan tehdä tulkintapäätöksiä asetuksen (EY) N:o 1333/2008 19 artiklan mukaisesti sen selvittämiseksi, kuuluuko jokin tietty elintarvike johonkin tiettyyn elintarvikeryhmään vai ei.
(6)
Nitriittejä (E 249-250) tarvitaan säilöntäaineiksi lihatuotteisiin ehkäisemään haitallisten bakteerien, erityisesti Clostridium botulinum -bakteerin mahdollista kasvua. Nitriittien käyttö lihassa voi kuitenkin johtaa nitrosamiinien, jotka ovat syöpää aiheuttavia aineita, muodostumiseen. Nitriittien nykyisessä hyväksynnässä elintarvikelisäaineina on valittu näiden vaikutusten välinen keskitie ja otettu huomioon sekä elintarviketurvallisuusviranomaisen tieteellinen lausunto että tarve pitää tietyt perinneruoat markkinoilla. Eräitä perinteisesti valmistettuja lihatuotteita varten vahvistettiin jäämien enimmäismäärät direktiivin 95/2/EY liitteessä III. Kyseiset enimmäismäärät olisi pidettävä voimassa riittävällä tavalla eritellyissä ja tunnistetuissa tuotteissa; olisi kuitenkin selvennettävä, että enimmäismääriä sovelletaan valmistusprosessin lopussa. Lisäksi komissio aikoo kuulla jäsenvaltioita, sidosryhmiä ja elintarviketurvallisuusviranomaista mahdollisuudesta alentaa nykyisiä enimmäismääriä kaikissa lihatuotteissa ja yksinkertaistaa edelleen perinteisesti valmistettuja tuotteita koskevia sääntöjä. Kuulemisen tuloksista riippuen komissio harkitsee, onko aiheellista ehdottaa tiettyihin lihatuotteisiin lisättäviksi sallittujen nitriittien enimmäismäärien muuttamista.
(7)
Ainoat lisäaineet, jotka olisi sallittava ryhmään 14.1.1 sisältyvissä valmiissa pöytävesissä, ovat fosforihappo ja fosfaatit. Kun otetaan huomioon, että asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II tarkoituksena on yhdenmukaistaa entisestään elintarvikelisäaineiden käyttöä elintarvikkeissa unionissa ja varmistaa sisämarkkinoiden toiminta käytännössä, valmiisiin pöytävesiin vakioimista varten lisättäviä mineraalisuoloja ei saisi pitää lisäaineina, eivätkä ne sen vuoksi saisi kuulua tämän asetuksen soveltamisalaan.
(8)
Hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden uudelleenarviointiohjelman perustamista koskevan komission asetuksen (EU) N:o 257/2010 (6) mukaisesti elintarviketurvallisuusviranomainen arvioi uudelleen kaikki nykyisin hyväksytyt elintarvikelisäaineet. Elintarvikelisäaineiden uudelleenarviointia suoritetaan parhaillaan mainitussa asetuksessa säädettyjen prioriteettien mukaisesti.
(9)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi tammikuussa 2008 lykopeenia koskevan lausunnon (7), jossa se määritti eri lähteistä peräisin olevan lykopeenin (E 160d) hyväksyttäväksi päiväsaanniksi (ADI) 0,5 mg painokiloa kohti päivässä ja päätteli, että mahdollinen saanti saattaa ylittää ADI-arvon erityisesti lapsilla. Sen vuoksi lykopeenin käyttöä elintarvikeväriaineena olisi rajoitettava.
(10)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi syyskuussa 2009 tieteelliset lausunnot väriaineista paraoranssi (E 110) (8), kinoliinikeltainen (E 104) (9) ja uuskokkiini (E 124) (10). Tieteellisissä lausunnoissa esitetään arvio ravinnon kautta tapahtuvasta altistumisesta, ja sen perusteella elintarviketurvallisuusviranomainen päätteli, että kinoliinikeltaisen ja uuskokkiinin kohdalla käytön enimmäismääriä vastaavat saantiarviot keskimääräisellä ja suurella prosenttipisteellä ylittävät yleisesti ADI-arvon. Myös paraoranssin osalta altistuminen saattaa olla liiallista erityisesti 1-10-vuotiailla lapsilla. Saantiarviot on laskettu elintarviketeollisuuden vuonna 2009 ilmoittamien käyttömäärien perusteella. Komissio arvioi uudelleen nykyisin hyväksyttyä käyttöä ja käyttömääriä varmistaakseen, että kyseisille aineille altistuminen on kuluttajalle turvallista, ja sen on tarkoitus laatia tarkistettuihin määriin perustuva uusi ehdotus viimeistään heinäkuussa 2011.
(11)
Elintarviketurvallisuusviranomainen päätteli 22 päivänä toukokuuta 2008 antamassaan lausunnossa, joka koskee alumiinin saantia ravinnosta, että merkittävällä osalla Euroopan väestöä altistuminen saattaa olla liiallista. Elintarviketurvallisuusviranomainen ei pystynyt päättelemään, mitkä nimenomaiset lähteet vaikuttavat kunkin yksittäisen elintarvikkeen alumiinipitoisuuteen; lähteitä voivat olla esimerkiksi luonnostaan esiintyvä pitoisuus, elintarvikelisäaineiden käyttö sekä elintarvikkeisiin jalostus- ja säilytysvaiheessa alumiinia sisältävistä folioista, astioista tai työvälineistä vapautuvat määrät. Alumiinille altistumisen vähentämiseksi tiettyjen alumiinia sisältävien elintarvikelisäaineiden käyttöä olisi rajoitettava. Komissio valmistelee toimenpiteitä, joilla rajoitetaan altistumista alumiinia sisältäville lisäaineille, ja aikoo laatia tarkistettuihin määriin perustuvan ehdotuksen viimeistään syyskuussa 2011.
(12)
Sidosryhmiä pyydettiin toimittamaan tietoja direktiivin 94/36/EY liitteessä V lueteltujen elintarvikeväriaineiden käytöstä ja käyttötarpeesta. Joitakin kyseisistä elintarvikeväriaineista ei nykyisin käytetä eräissä asianomaisessa liitteessä luetelluissa elintarvikeryhmissä. Jotkin hyväksytyistä väriaineista olisi kuitenkin säilytettävä luettelossa, koska niitä saatetaan tarvita korvaamaan kokonaan tai osittain sellaisia väriaineita, jotka elintarviketurvallisuusviranomainen saattaa uudelleentarkastelussaan katsoa huolta aiheuttaviksi. Tässä vaiheessa hyväksyttyjen elintarvikeväriaineiden lukumäärää voidaan vähentää seuraavissa elintarvikeryhmissä: maustettu sulatejuusto, punaiset hedelmäsäilykkeet, kalatahna ja äyriäistahna, esikypsennetyt äyriäiset ja savustettu kala.
(13)
Valmistaja ei enää tarjoa elintarvikeväriainetta beta-apo-8′-karoteenihapon etyyliesteri (C 30) (E 160f), eivätkä alan yritykset enää tue kyseistä ainetta koskevaa elintarviketurvallisuusviranomaisen uudelleenarviointia. Näin ollen kyseinen lisäaine olisi jätettävä sisällyttämättä unionin luetteloon.
(14)
Elintarvikeväriaine kantaksantiinin (E 161g) käyttö on hyväksyttyä ainoastaan ”Saucisses de Strasbourg” -makkaroissa. Komissiolle on ilmoitettu, ettei kyseistä elintarvikeväriainetta enää käytetä. Näin ollen kyseisen lisäaineen käyttöä ”Saucisses de Strasbourg” -makkaroissa koskeva hyväksyntä olisi jätettävä sisällyttämättä unionin luetteloon. Lääkkeissä sallituista väriaineista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/35/EY (11) säädetään kuitenkin, että jäsenvaltiot eivät saa sallia ihmisille tai eläimille tarkoitettujen lääkkeiden värjäämiseen muita kuin direktiivin 94/36/EY liitteessä I tarkoitettuja väriaineita. Kantaksantiinia käytetään nykyisin eräissä lääkkeissä. Sen vuoksi lisäaineen olisi pysyttävä hyväksyttyjen lisäaineiden luettelossa.
(15)
Kiireellisistä toimenpiteistä elintarvikeväriaineen E 128 Punainen 2G käytön keskeyttämiseksi 26 päivänä heinäkuuta 2007 annetulla komission asetuksella (EY) N:o 884/2007 (12) keskeytettiin kyseisen väriaineen käyttö ja sitä sisältävien elintarvikkeiden saattaminen markkinoille. Näin ollen punainen 2G (E 128) olisi jätettävä sisällyttämättä unionin luetteloon.
(16)
Elintarviketurvallisuusviranomaisen uudelleenarvioinnin yhteydessä kävi ilmi, että elintarvikeväriainetta ruskea FK (E 154), jonka käyttö on hyväksyttyä vain Kippers-savusilleissä, ei enää käytetä. Uudelleenarvioinnissaan elintarviketurvallisuusviranomainen ei voinut todeta ainetta turvalliseksi, koska käytettävissä olevat myrkyllisyystiedot olivat puutteelliset (13). Näin ollen kyseinen lisäaine olisi jätettävä sisällyttämättä unionin luetteloon.
(17)
Paakkuuntumisenestoaine piidioksidi (E 551) on nykyisin hyväksytty direktiivin 95/2/EY nojalla useisiin eri käyttötarkoituksiin. Elintarvikealan tiedekomitea on 18 päivänä toukokuuta 1990 antamassaan lausunnossa (14) vahvistanut kyseisen elintarvikelisäaineen hyväksytyksi päiväsaanniksi (ADI-arvoksi) ”määrittelemätön”. Teknologisista syistä on tarpeen lisätä sen käyttöä ruokasuolavalmisteissa nykyisin hyväksyttyä määrää suuremmaksi. Kuluttajat hyötyisivät tällaisesta käytöstä, joka toisi kuumissa ja kosteissa Euroopan maissa myyntiin paakkuuntumattomia ruokasuolavalmisteita, sillä paakkuuntumisen vuoksi ruokasuolavalmisteiden käyttö on nykyisin hankalaa tai jopa mahdotonta. Sen vuoksi on aiheellista hyväksyä ruokasuolavalmisteita varten entistä suurempi enimmäismäärä.
(18)
Elintarviketurvallisuusviranomainen on arvioinut tiedot, jotka koskevat emäksisen metakrylaattikopolymeerin turvallisuutta kiillotus-/pintakäsittelyaineena kiinteissä ravintolisissä. Elintarviketurvallisuusviranomainen esitti 10 päivänä helmikuuta 2010 antamassaan lausunnossa päätelmän, jonka mukaan kyseinen käyttö ei vaaranna turvallisuutta, sillä suun kautta annosteltu emäksinen metakrylaattikopolymeeri ei imeydy ruoansulatuskanavasta käytännöllisesti katsoen lainkaan. Teknologiselta kannalta lisäaineen odotetaan olevan merkittävä, sillä se suojaa kosteudelta ja peittää eri ravintoaineiden makuja ja lisäksi vapauttaa ravintoaineet vatsaan nopeasti. Näin ollen on aiheellista hyväksyä emäksisen metakrylaattikopolymeerin käyttö kiillotus-/pintakäsittelyaineena kiinteissä ravintolisissä, sellaisina kuin ne määritellään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/46/EY (15) 2 artiklassa, enimmäismäärällä 100 000 mg/kg. Tälle uudelle elintarvikelisäaineelle olisi annettava E-koodi E 1205.
(19)
Lisäaineiden käyttöä pöytämakeuttajissa, sellaisina kuin ne määritellään asetuksen (EY) N:o 1333/2008 3 artiklan 2 kohdan g alakohdassa, on tarpeen säännellä. Kyseiset sallittuja makeutusaineita sisältävät valmisteet on tarkoitettu myytäviksi lopullisille kuluttajille sokerin asemesta. Lisäaineiden tarve voi vaihdella sen mukaan, missä muodossa valmisteet tarjotaan: nesteenä, jauheena vai puristeina.
(20)
Elintarvikelisäaineiden siirtäminen asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteeseen II olisi katsottava saatetuksi päätökseen mainitun asetuksen 34 artiklan mukaisesti siitä päivästä, jona tällä asetuksella tehdyt muutokset tulevat voimaan. Siihen asti olisi jatkettava direktiivin 94/35/EY 2 artiklan 1, 2 ja 4 kohdan, direktiivin 94/36/EY 2 artiklan 1-6 ja 8-10 kohdan ja direktiivin 95/2/EY 2 ja 4 artiklan sekä kyseisten direktiivien liitteiden säännösten soveltamista.
(21)
Lisäaineiden siirtäminen unionin luetteloon ei saisi vaikuttaa niiden nykyiseen, asetuksen (EY) N:o 1333/2008 6, 7 ja 8 artiklan mukaiseen käyttöön. Olisi kuitenkin säädettävä siirtymäkaudesta, jotta alan yritysten olisi mahdollista noudattaa tämän asetuksen säännöksiä.
(22)
On tarpeen selventää asetuksen (EY) N:o 1333/2008 18 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädettyä siirtoperiaatteeseen sovellettavaa poikkeusta, joka koskee muita kuin liitteessä II tarkoitettuja koostettuja elintarvikkeita. Direktiivin 95/2/EY 3 artiklan ja direktiivin 94/36/EY 3 artiklan mukaan poikkeusta sovellettiin elintarvikkeisiin, jotka nyt luetellaan taulukoissa 1 ja 2. Muissa koostetuissa elintarvikkeissa, jotka kuuluvat E osassa lueteltuihin ryhmiin (kuten keitot, kastikkeet, salaatit jne.), siirtoperiaatetta olisi sovellettava edelleen.
(23)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset eikä Euroopan parlamentti tai neuvosto ole vastustanut niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1333/2008 muuttaminen
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liite II tämän asetuksen liitteellä.
2 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Asetuksen (EY) N:o 1333/2008, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitettä II sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2013.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, asetuksen (EY) N:o 1333/2008, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä II olevia seuraavia kohtia sovelletaan tämän asetuksen voimaantulosta:
a)
B osan 3 kohdassa oleva emäksistä metakrylaattikopolymeeriä (E 1205) koskeva kohta;
b)
E osan 12.1.2 kohdassa oleva piidioksidin (E 551) käyttöä ruokasuolavalmisteissa koskeva kohta;
c)
E osan 17.1 kohdassa oleva emäksisen metakrylaattikopolymeerin (E 1205) käyttöä kiinteässä muodossa toimitettavissa ravintolisissä koskeva kohta.
3. Direktiivin 94/35/EY 2 artiklan 1, 2 ja 4 kohdan, direktiivin 94/36/EY 2 artiklan 1-6, 8, 9 ja 10 kohdan ja direktiivin 95/2/EY 2 ja 4 artiklan sekä kyseisten direktiivien liitteiden säännösten soveltaminen päättyy 1 päivänä kesäkuuta 2013.
4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, direktiivin 95/2/EY liitteessä IV olevan piidioksidin (E 551) käyttöä ruokasuolavalmisteissa koskevan kohdan soveltaminen päättyy tämän asetuksen voimaantulopäivänä.
5. Elintarvikkeita, jotka on saatettu laillisesti markkinoille ennen 1 päivää kesäkuuta 2013 mutta jotka eivät täytä tämän asetuksen vaatimuksia, voidaan edelleen pitää kaupan niiden vähimmäissäilyvyysajan päättymiseen tai viimeiseen myyntipäivään asti.
3 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 884/2007 1 päivästä kesäkuuta 2013.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä marraskuuta 2011.