ДИРЕКТИВА 2010/60/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 30 август 2010 година
за предвиждане на някои дерогации за търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури (1), и по-специално член 13, параграф 1, четвърта алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
През последните години нарасна важността на въпросите, свързани с биологичното разнообразие и опазването на генетичните ресурси на растенията, както личи от развитието в различни области на международно и европейско ниво. Сред примерите за това могат да бъдат посочени Решение 93/626/ЕИО на Съвета от 25 октомври 1993 г. за сключване на Конвенцията за биологичното разнообразие (2), Решение 2004/869/ЕО на Съвета от 24 февруари 2004 г. за сключване от името на Европейската общност на Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие (3), Регламент (ЕО) № 870/2004 на Съвета от 26 април 2004 г. относно установяване на програма на Общността за съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетичните ресурси в земеделието и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1467/94 (4) и Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (5). Следва да бъдат установени специални условия съгласно законодателството на ЕС, уреждащо търговията със смеси от семена от фуражни култури, по-конкретно съгласно Директива 66/401/ЕИО, за да бъдат взети под внимание тези въпроси.
(2)
Необходимо е да бъдат предвидени някои дерогации, за да се позволи търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда с оглед опазването на генетичните ресурси (наричани по-нататък „смеси за съхранение“), дори когато съставките на посочените смеси не отговарят на някои от общите изисквания за търговия, предвидени в Директива 66/401/ЕИО.
(3)
За да се гарантира, че смесите, търгувани като смеси за съхранение, отговарят на изискванията на споменатите дерогации, е необходимо търговията с такива смеси да подлежи на разрешителен режим.
(4)
Разрешение следва да се предоставя след подаване на заявление. Що се отнася до смесите за съхранение, съдържащи сортове за съхранение по смисъла на Директива 2008/62/ЕО на Комисията от 20 юни 2008 г., уреждаща някои дерогации за признаване на земеделски местни видове и сортове, които са естествено адаптирани към местните и регионалните условия и са заплашени от генетична ерозия, и търговията със семена и посадъчен материал от картофи на тези местни видове и сортове (6), настоящата директива обаче не засяга разпоредбите на Директива 2008/62/ЕО.
(5)
Специалните защитени зони, определени от държавите-членки в съответствие с Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (7), обхващат естествените и полуестествените местообитания, които е необходимо да бъдат опазени. Такива зони следва да бъдат считани за зони източници на смесите за съхранение. Държавите-членки следва също да имат възможност да определят други зони, допринасящи за опазването на генетичните ресурси на растенията, ако тези зони отговарят на аналогични изисквания.
(6)
Следва да бъде предвидено видовете, а където е приложимо - и подвидовете на съставките на смесите за съхранение, да бъдат посочени както в разрешението, така и върху етикета. Следва също да бъде посочен специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта. Що се отнася до тези изисквания, по отношение на директно добитите смеси за съхранение е необходимо да бъде отчетен методът на добиване.
(7)
Необходимо е да се предвидят дерогации по отношение на извършваното от държавите-членки изпитване на смесите за съхранение, преди да бъде разрешена търговията с тях. При начина на изпитване на тези смеси следва също в някои случаи да се прави разлика между методите на добиване на култивирани и директно добити смеси за съхранение.
(8)
За да се гарантира, че търговията със смеси за съхранение се извършва в контекста на опазването на генетичните ресурси, следва да се предвидят ограничения, по-специално що се отнася до региона на произход и зоната източник.
(9)
Следва да се определи максимално количество за търговията със смеси за съхранение. За да гарантират придържането към това максимално количество, държавите-членки следва да изискват от производителите да нотифицират количествата смеси за съхранение, за които възнамеряват да подадат заявление за разрешение, а при необходимост държавите-членки следва да определят количества за отделните производители.
(10)
Проследимостта на смесите за съхранение следва да се осигури чрез подходящи изисквания за запечатване и етикетиране.
(11)
За да се гарантира правилното прилагане на определените в настоящата директива правила, следва да се осъществява официален мониторинг.
(12)
След изтичането на подходящ период от време Комисията следва да оцени ефективността на предвидените в настоящата директива мерки.
(13)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„зона източник“ означава:
i)
зона, определена от държавата-членка като специална защитена зона в съответствие с член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО; или
ii)
зона, допринасяща за опазването на генетичните ресурси на растенията, която е определена от държавата-членка в съответствие с национална процедура, основана на критерии, аналогични на предвидените в член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО и в член 1, букви к) и л) от същата директива, и която е управлявана, защитавана и наблюдавана по начин, съответстващ на предвиденото в членове 6 и 11 от посочената директива;
б)
„място на събиране“ означава част от зоната източник, в която са били събрани семената;
в)
„директно добита смес“ означава смес от семена, търгувана като събрана на мястото на събиране, със или без почистване;
г)
„култивирана смес“ означава смес от семена, произведена в съответствие със следните процеси:
i)
семената от отделните видове са събрани на мястото на събиране;
ii)
посочените в подточка i) семена се размножават извън мястото на събиране като отделни видове;
iii)
след това семената от споменатите видове се смесват, за да се получи смес, съставена от родовете, видовете, а където е приложимо - подвидовете, характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране.
Член 2
Смеси за съхранение
1. Чрез дерогация от член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 66/401/ЕИО държавите-членки могат да разрешат търговията със смеси от различни родове, видове, а където е приложимо - подвидове, предназначени за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, посочени в член 22а, параграф 1, буква б) от същата директива.
Тези смеси могат да съдържат семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, и освен тях - семена от растения, които не са фуражни култури по смисъла на посочената директива.
Такива смеси са наричани по-нататък „смеси за съхранение“.
2. Ако сместа за съхранение съдържа сорт за съхранение, се прилага Директива 2008/62/ЕО.
3. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго, се прилага Директива 66/401/ЕИО.
Член 3
Регион на произход
Когато държава-членка разрешава търговията с дадена смес за съхранение, тя определя региона, с който сместа е естествено свързана, наричан по-долу „регион на произход“. Тя взема предвид информацията от органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати за целта от държавите-членки. Когато регионът на произход е разположен в повече от една държава-членка, той се идентифицира с общо съгласие от всички засегнати държави-членки.
Член 4
Разрешаване
1. Държавите-членки могат да разрешават търговията със смеси за съхранение в техния регион на произход, при условие че посочените смеси отговарят на определените в член 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в член 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Разрешението трябва да съдържа следните данни:
а)
наименование и адрес на производителя;
б)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
в)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
г)
в случай на култивирани смеси за съхранение специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта;
д)
количество на сместа, за което се отнася разрешението;
е)
регион на произход;
ж)
ограничение за търговия в региона на произход;
з)
зона източник;
и)
мястото на събиране, а в случай на култивирани смеси за съхранение - и мястото на размножаване;
й)
естествено местообитание на мястото на събиране; и
к)
година на събиране.
3. Що се отнася до параграф 2, буква в), за директно добити смеси за съхранение е достатъчно да се посочат тези съставки (по видове, а където е приложимо - по подвидове), които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
Член 5
Изисквания за получаване на разрешение за директно добити смеси за съхранение
1. Директно добитите смеси за съхранение трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на мястото на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Процентът на съставките на директно добитите смеси за съхранение, които представляват видове, а където е приложимо - подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, трябва да е подходящ за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
3. Процентът на кълняемост на съставките, посочени в параграф 2, трябва да бъде достатъчен за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
4. Максималното съдържание на видове, а където е приложимо - на подвидове, които не отговарят на разпоредбите на параграф 2, не трябва да превишава 1 % от теглото. Директно добитите смеси за съхранение не трябва да съдържат семена от Avena fatua, Avena sterilis и Cuscuta spp. Максималното съдържание на семена от Rumex spp., различни от семена от Rumex acetosella и Rumex maritimus, не трябва да превишава 0,05 % от теглото.
Член 6
Изисквания за получаване на разрешение за култивирани смеси за съхранение
1. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, семената, от които е произведена култивираната смес за съхранение, трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на място на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Семената от култивираните смеси за съхранение трябва да са от видове, а където е приложимо - от подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранение на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
3. Преди да бъдат смесени, съставките на култивираните смеси за съхранение, представляващи фуражни култури по смисъла на Директива 66/401/ЕИО, трябва да отговарят на изискванията относно търговски семена, установени в раздел III от приложение II към Директива 66/401/ЕИО - изискванията по отношение на аналитичната чистота, както са посочени в колони 4-11 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение; изискванията по отношение на максималното съдържание на семена от други растителни видове (както са посочени в колони 12, 13 и 14 от таблицата в приложение II, раздел I, параграф 2, буква А в проба с определеното в приложение III, колона 4 от него тегло (общо за колона), както и по отношение на определените в колона 15 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение условия относно съдържанието на семена от Lupin.
4. Размножаването може да се осъществи в рамките на пет поколения.
Член 7
Процедурни изисквания
1. Разрешението се предоставя след подаване на заявление от производителя.
Заявлението се придружава от информацията, необходима, за да се удостовери, че са спазени определените в членове 4 и 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в членове 4 и 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Що се отнася до директно добити смеси за съхранение държавите-членки, в които се намира мястото на събиране, извършват визуални проверки.
Посочените визуални проверки се извършват на мястото на събиране по време на периода на растеж, на подходящи интервали, за да се гарантира, че сместа отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 5, параграфи 2 и 4.
Държавите-членки, извършили визуалните проверки, документират получените резултати.
3. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, при разглеждане на заявленията, държавата-членка провежда изпитвания или те се провеждат под неин официален надзор, за да провери дали сместа за съхранение отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 6, параграфи 2 и 3.
Изпитванията се провеждат в съответствие с използваните към момента международни методи или, в случаите, в които такива не съществуват, в съответствие с други подходящи методи.
Съответната държава-членка гарантира, че пробите за изпитванията се вземат от хомогенни партиди. Държавата-членка гарантира, че се прилагат правилата относно теглото на партидите и на теглото на пробите, предвидени в член 7, параграф 2 от Директива 66/401/ЕИО.
Член 8
Количествени ограничения
Всяка държава-членка гарантира, че общото количество семена от смеси за съхранение, търгувано всяка година, не надвишава 5 % от общото тегло на всички смеси от семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО и търгувани през дадената година в съответната държава-членка.
Член 9
Прилагане на количествени ограничения
1. Ако се касае за директно добивани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението на предвиденото(ите) място/места и на събиране.
Ако се касае за култивирани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението както на предвиденото(ите) място/места на събиране, така и на предвиденото(ите) място/места на размножаване.
2. Ако въз основа на нотификациите, посочени в параграф 1, има вероятност количествата, определени в член 8, да бъдат надхвърлени, държавите-членки определят на всеки отделен производител количеството семена от смеси, което му е разрешено да продава през съответния производствен сезон.
Член 10
Запечатване на опаковки и контейнери
1. Държавите-членки гарантират, че смесите за съхранение могат да бъдат търгувани единствено в затворени опаковки или в контейнери, снабдени със система за запечатване.
2. За да се осигури запечатване, системата на запечатване включва най-малко етикет или полагане на печат.
3. Посочените в параграф 1 опаковки и контейнери се запечатват по такъв начин, че да не могат да бъдат отворени, без да се повреди системата за запечатване или да се оставят следи от действия върху етикета на производителя или върху опаковката, или контейнера.
Член 11
Етикетиране
1. Държавите-членки гарантират, че опаковките и контейнерите със смеси за съхранение носят етикет на производителя или отпечатан надпис или щемпел, включващ най-малко следната информация:
а)
думите: „правила и стандарти на ЕС“;
б)
име и адрес на лицето, което отговаря за поставянето на етикети, или негов идентификационен знак;
в)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
г)
година на запечатване, записана като: „запечатано през … година“;
д)
регион на произход;
е)
зона източник;
ж)
място на събиране;
з)
естествено местообитание на мястото на събиране;
и)
думите „смес за съхранение от семена от фуражни култури, предназначена за използване в район със същото естествено местообитание като на мястото на събиране, без да се отчитат биотичните условия“;
й)
референтен номер на партидата, даден от лицето, отговорно за поставянето на етикетите;
к)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
л)
обявено нето или бруто тегло;
м)
в случай използване на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки - указване на естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло; както и
н)
в случай на култивирани смеси за съхранение - специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта.
2. Що се отнася до параграф 1, буква к), достатъчно е да се посочат съставките на директно добитите смеси за съхранение, както е предвидено в член 4, параграф 3.
3. Що се отнася до параграф 1, буква н), достатъчно е да се отбележат средните стойности на изискваните специфични проценти на кълняемост, в случай че броят на изискваните специфични проценти на кълняемост е над пет.
Член 12
Мониторинг
За да гарантират спазването на настоящата директива, държавите-членки осъществяват мониторинг.
Член 13
Доклади
Държавите-членки гарантират, че производителите, извършващи дейност на тяхна територия, докладват за търгуваните количества смеси за съхранение за всеки производствен сезон.
При поискване държавите-членки докладват на Комисията и на другите държави-членки относно количествата смеси за съхранение, търгувани на тяхна територия.
Член 14
Нотификация на признатите организации за генетичните ресурси на растенията
При поискване държавите-членки уведомяват Комисията кои са органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати от тях за тези цели.
Член 15
Оценка
Комисията прави оценка на изпълнението на настоящата директива най-късно до 31 декември 2014 г.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 ноември 2011 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 август 2010 година.
KOMISSION DIREKTIIVI 2010/60/EU,
annettu 30 päivänä elokuuta 2010,
tietyistä poikkeuksista luonnollisen ympäristön säilyttämiseen tarkoitettujen rehukasvien siemenseosten pitämiseen kaupan
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon rehukasvien siementen pitämisestä kaupan 14 päivänä kesäkuuta 1966 annetun neuvoston direktiivin 66/401/ETY (1) ja erityisesti sen 13 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Kansainvälisellä ja EU:n tasolla tapahtunut kehitys osoittaa, että biologiseen monimuotoisuuteen ja kasvigeenivarojen säilyttämiseen liittyvien asioiden merkitys on kasvanut viime vuosina. Esimerkkeinä kehityksestä ovat biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen tekemisestä 25 päivänä lokakuuta 1993 tehty neuvoston päätös 93/626/ETY (2), elintarvikkeiden ja maatalouden kasvigeenivaroja koskevan kansainvälisen sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta 24 päivänä helmikuuta 2004 tehty neuvoston päätös 2004/869/EY (3), maatalouden geenivarojen säilyttämistä, kuvaamista, keräämistä ja käyttöä koskevasta yhteisön ohjelmasta ja asetuksen (EY) N:o 1467/94 kumoamisesta 26 päivänä huhtikuuta 2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 870/2004 (4) sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005 (5). Rehukasvien siemenseosten pitämistä kaupan koskevan EU:n lainsäädännön eli direktiivin 66/401/ETY nojalla olisi vahvistettava erityiset edellytykset näiden kysymysten huomioon ottamiseksi.
(2)
On tarpeellista säätää tietyistä poikkeuksista, jotta voitaisiin pitää kaupan sellaisiakin luonnollisen ympäristön säilyttämiseen osana geenivarojen säilyttämistä tarkoitettuja rehukasvien siemenseoksia, jäljempänä ’monimuotoisuutta säilyttävät siemenseokset’, joiden koostumus ei ole joidenkin direktiivissä 66/401/ETY säädettyjen kaupan pitämistä koskevien yleisten vaatimusten mukainen.
(3)
Jotta varmistetaan, että monimuotoisuutta säilyttävinä siemenseoksina kaupan pidettävät siemenseokset täyttävät näiden poikkeusten edellytykset, on näiden seosten pitäminen kaupan tarpeellista säätää luvanvaraiseksi. Lupa olisi myönnettävä hakemuksesta.
(4)
Mitä tässä direktiivissä säädetään monimuotoisuutta säilyttävistä siemenseoksista, joissa on tietyistä poikkeuksista sellaisten viljelykasvien maatiaiskantojen ja -lajikkeiden hyväksymiseksi, jotka ovat luonnostaan sopeutuneet paikallisiin ja alueellisiin olosuhteisiin ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen, sekä kyseisten maatiaiskantojen ja -lajikkeiden siementen ja siemenperunoiden pitämiseksi kaupan 20 päivänä kesäkuuta 2008 annetun komission direktiivin 2008/62/EY (6) mukaisia suojeltavia lajikkeita, ei kuitenkaan rajoittaisi direktiivin 2008/62/EY soveltamista.
(5)
Erityisten suojelutoimien alueilla, jotka jäsenvaltiot ovat nimenneet luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21 päivänä toukokuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY (7) mukaisesti, on suojelemisen arvoisia luonnonympäristöjä ja perinneympäristöjä. Näitä alueita olisi pidettävä monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten lähdealueina. Jäsenvaltioilla olisi myös oltava mahdollisuus nimetä muita alueita, jotka edistävät kasvigeenivarojen suojelua, jos ne ovat vastaavanlaisten sääntöjen mukaisia.
(6)
Olisi säädettävä, että monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten koostumus on merkittävä lupaan ja etikettiin lajeittain ja tarvittaessa alalajeittain. Direktiivin 66/401/ETY soveltamisalaan kuuluvien siemenseoksen sisältämien eri lajien itävyydestä olisi myös säädettävä, jos näiden lajien itävyys ei vastaa kyseisen direktiivin liitteessä II vahvistettuja vaatimuksia. Suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten itävyyttä koskevien vaatimusten kohdalla on tarpeen ottaa huomioon korjuumenetelmä.
(7)
On tarpeen säätää jäsenvaltioiden ennen myyntiluvan myöntämistä tekemien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten tarkastusten poikkeuksista. Seosten tarkastustavan olisi tietyissä tapauksissa sallittava eroja viljelijän lisäämien ja suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten korjuutapojen välillä.
(8)
Sen varmistamiseksi, että monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten pitäminen kaupan tapahtuu osana geenivarojen säilyttämistä, olisi säädettävä erityisesti alkuperäseutuun ja lähdealueeseen liittyvistä rajoituksista.
(9)
Monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kaupan pitämiselle olisi vahvistettava enimmäismäärä. Jotta enimmäismäärää noudatettaisiin, jäsenvaltioiden olisi edellytettävä, että tuottajat ilmoittavat ne monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten määrät, joille he aikovat hakea lupaa, ja jäsenvaltioiden olisi tarvittaessa kohdennettava määrät tuottajille.
(10)
Monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten jäljitettävyys olisi varmistettava asianmukaisilla sinetöinti- ja merkintävaatimuksilla.
(11)
Virallista valvontaa olisi toteutettava sen varmistamiseksi, että tässä direktiivissä säädettyjä sääntöjä sovelletaan oikein.
(12)
Asianmukaisen määräajan jälkeen komission olisi arvioitava, ovatko tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet tehokkaita.
(13)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat maataloudessa, puutarhaviljelyssä ja metsätaloudessa käytettäviä siemeniä ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
’lähdealueella’
i)
aluetta, jonka jäsenvaltio on osoittanut erityisten suojelutoimien alueeksi direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti, tai
ii)
aluetta, joka edistää kasvien geenivarojen suojelua ja jonka jäsenvaltio on nimennyt direktiivin 92/43/ETY 4 artiklan 4 kohdassa ja 1 artiklan k ja l alakohdassa säädettyihin vaatimuksiin verrattavien kansallisten menettelyjen mukaisesti, ja jota hoidetaan, suojellaan ja valvotaan direktiivin 6 ja 11 artiklassa säädettyyn tapaan verrattavalla tavalla,
b)
’keruupaikalla’ sitä osaa lähdealueesta, mistä siemenet on kerätty,
c)
’suoraan luonnosta korjatulla siemenseoksella’ siemenseosta, jota pidetään kaupan keruupaikalta kerättynä puhdistettuna tai puhdistamattomana siemenenä,
d)
’viljelijän lisäämällä siemenseoksella’ siemenseosta, joka on tuotettu seuraavan menetelmän mukaisesti:
i)
yksittäisen lajin siemeniä kerätään keruupaikalta;
ii)
edellä i alakohdassa tarkoitettuja siemeniä lisätään keruupaikan ulkopuolella yhtenä lajina;
iii)
tällaisten lajien siemenet sekoitetaan siemenseokseksi, jotka koostuvat keruupaikan luontotyypille ominaisista suvuista, lajeista ja tarvittaessa alalajeista.
2 artikla
Monimuotoisuutta säilyttävät siemenseokset
1. Poiketen siitä, mitä direktiivin 66/401/ETY 3 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat myöntää luvan pitää kaupan monien eri sukujen, lajien ja tarvittaessa alalajien siemenistä koostuvia seoksia, jotka on tarkoitettu luonnollisen ympäristön säilyttämiseen osana kyseisen direktiivin 22 a artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua geenivarojen säilyttämistä.
Tällaisissa seoksissa saa olla direktiivin 66/401/ETY soveltamisalaan kuuluvia rehukasvien siemeniä ja lisäksi sellaisten kasvien siemeniä, jotka eivät ole kyseisessä direktiivissä tarkoitettuja rehukasveja.
Tällaisia seoksia kutsutaan jäljempänä ’monimuotoisuutta säilyttäviksi siemenseoksiksi’.
2. Jos monimuotoisuutta säilyttävä siemenseos sisältää suojeltavan lajikkeen siemeniä, sovelletaan direktiiviä 2008/62/EY.
3. Jollei tässä direktiivissä toisin säädetä, sovelletaan direktiiviä 66/401/ETY.
3 artikla
Alkuperäalue
Kun jäsenvaltio myöntää luvan monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen pitämiselle kaupan, sen on määriteltävä seoksen luontainen alue, jäljempänä ’alkuperäalue’. Sen on otettava huomioon kasvigeenivaroista vastaavilta viranomaisilta tai muilta jäsenvaltioiden tätä tarkoitusta varten hyväksymiltä laitoksilta saadut tiedot. Jos alkuperäalue sijaitsee useamman kuin yhden jäsenvaltion alueella, kaikkien asianomaisten jäsenvaltioiden on määriteltävä se yhteisellä sopimuksella.
4 artikla
Lupien myöntäminen
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää luvan monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten pitämiselle kaupan alkuperäalueella, jos seokset täyttävät 5 artiklassa vahvistetut vaatimukset suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta ja 6 artiklassa vahvistetut vaatimukset viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta.
2. Luvassa on täsmennettävä erityisesti:
a)
tuottajan nimi ja osoite;
b)
korjuumenetelmä: suoraan luonnosta korjattu tai viljelijän lisäämä;
c)
koostumus lajien ja tarvittaessa alalajien prosenttiosuutena painosta;
d)
viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta direktiivin 66/401/ETY sovellusalaan kuuluvien siemenseoksessa olevien kasvilajien siementen itävyys, jos se ei vastaa kyseisen direktiivin liitteessä II vahvistettuja vaatimuksia;
e)
seoksen määrä, johon lupaa sovelletaan;
f)
alkuperäalue;
g)
rajoite pitää kaupan alkuperäalueella;
h)
lähdealue;
i)
keruupaikka ja viljelijän lisäämän monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen kohdalla lisäksi siementen lisäyspaikka;
j)
keruupaikan luontotyyppi, ja
k)
korjuuvuosi.
3. Edellä olevaa 2 kohdan c alakohtaa sovellettaessa suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla riittää, että koostumuksesta ilmoitetaan lajit ja tarvittaessa alalajit, jotka ovat ominaisia keruupaikan luontotyypille ja jotka ovat seoksen osina tärkeitä luonnollisen ympäristön säilyttämiselle osana geenivarojen säilyttämistä.
5 artikla
Vaatimukset luvan myöntämiselle suoraan luonnosta korjatuille monimuotoisuutta säilyttäville siemenseoksille
1. Suoraan luonnosta korjattu monimuotoisuutta säilyttävä siemenseos on kerättävä lähdealueensa keruupaikalta, joka on ollut kylvämättä 40 vuotta ennen sitä päivää, jona tuottaja on tehnyt 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen. Lähdealueen on oltava alkuperäalueella.
2. Suoraan luonnosta korjatun monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen sisältämien lajien ja mahdollisten alalajien, jotka ovat tyypillisiä keruupaikan luontotyypille ja jotka ovat seoksen osina tärkeitä luonnollisen ympäristön säilyttämiselle osana geenivarojen säilyttämistä, prosenttiosuuksien on oltava riittävät keruupaikan luontotyypin tuottamiseksi.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen siemenseoksen eri lajien itävyyden on oltava riittävä keruupaikan luontotyypin tuottamiseksi.
4. Lajin tai mahdollisen alalajin, joka ei ole 2 kohdan edellytysten mukainen, enimmäismäärä ei saa ylittää yhtä prosenttia painosta. Suoraan luonnosta korjatussa monimuotoisuutta säilyttävässä siemenseoksessa ei saa olla lajeja Avena fatua, Avena sterilis tai Cuscuta spp. Muiden Rumex spp. -lajien kuin lajien Rumex acetosella ja Rumex maritimus enimmäismäärä ei saa ylittää 0,05:tä prosenttia painosta.
6 artikla
Vaatimukset luvan myöntämiselle viljelijän lisäämille monimuotoisuutta säilyttäville siemenseoksille
1. Viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta siemenet, josta viljelijän lisäämä siemenseos tuotetaan, on kerättävä lähdealueensa keruupaikalta, joka on ollut kylvämättä 40 vuotta ennen sitä päivää, jona tuottaja on tehnyt 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen. Lähdealueen on oltava alkuperäalueella.
2. Viljelijän lisäämän monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen siementen on oltava sellaista lajia ja tarvittaessa alalajia, jotka ovat tyypillisiä keruupaikan luontotyypille ja jotka ovat seoksen osina tärkeitä luonnollisen ympäristön säilyttämiselle osana geenivarojen säilyttämistä.
3. Viljelijän lisäämän monimuotoisuutta säilyttävän siemenseoksen eri lajien siementen, jotka ovat direktiivissä 66/401/ETY tarkoitettuja rehukasvien siemeniä, on täytettävä ennen sekoittamistaan direktiivin 66/401/ETY liitteessä II olevassa III osassa säädetyt kauppasiemeniä koskevat vaatimukset analyyttisen puhtauden osalta kuten saman liitteen I osan 2 kohdan A alakohdassa olevan taulukon 4-11 sarakkeessa säädetään, liitteessä III olevassa 4 sarakkeessa määritellyn painoisessa näytteessä olevien muiden kasvilajien siementen enimmäislukumäärän (yhteensä sarakkeittain) osalta kuten liitteessä II olevan I osan 2 kohdan A alakohdassa olevan taulukon 12, 13 ja 14 sarakkeessa säädetään, ja lupiinilajien siemeniä koskevien edellytysten osalta kuten saman liitteen I osan 2 kohdan A alakohdassa olevan taulukon 15 sarakkeessa säädetään.
4. Siemeniä voidaan lisätä viiden sukupolven ajan.
7 artikla
Menettelyä koskevat vaatimukset
1. Lupa myönnetään tuottajan hakemuksesta.
Hakemukseen on liitettävä tarvittavat tiedot, jotta voidaan varmistaa 4 ja 5 artiklan noudattaminen suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla tai 4 ja 6 artiklan noudattaminen viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla.
2. Suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla jäsenvaltion, jossa keruupaikka sijaitsee, on suoritettava silmämääräiset tarkastukset.
Silmämääräiset tarkastukset on suoritettava keruupaikalla kasvukauden aikana sellaisin väliajoin, että pystytään varmistamaan, että siemenseos täyttää vähintään 5 artiklan 2 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset luvan myöntämiselle.
Silmämääräiset tarkistukset suorittaneen jäsenvaltion on kirjattava niiden tulokset.
3. Viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten kohdalla jäsenvaltion on hakemusta tutkiessaan suoritettava testejä tai järjestettävä virallinen valvonta niiden suorittamiselle varmistaakseen, että monimuotoisuutta säilyttävät siemenseokset täyttävät vähintään 6 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt edellytykset luvan myöntämiselle.
Kyseiset testit on suoritettava käytössä olevien kansainvälisten menetelmien mukaisesti, tai jos tällaisia menetelmiä ei ole olemassa, muiden asianmukaisten menetelmien mukaisesti.
Näiden testien osalta asianomaisen jäsenvaltion on varmistettava, että näytteet otetaan homogeenisistä eristä. Sen on varmistettava, että direktiivin 66/401/ETY 7 artiklan 2 kohdassa säädettyjä erän ja näytteen painoa koskevia sääntöjä noudatetaan.
8 artikla
Määrällinen rajoitus
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että vuosittain kaupan pidettävä monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten siementen kokonaismäärä ei ylitä 5:tä prosenttia niiden direktiivin 66/401/ETY mukaisten rehukasvien siemenseosten kokonaispainosta, joita pidetään kaupan samana vuonna asianomaisessa jäsenvaltiossa.
9 artikla
Määrällisten rajoitusten soveltaminen
1. Suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat ilmoittavat ennen kunkin tuotantokauden alkua sen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten siemenmäärän, jolle he aikovat hakea lupaa, ja aiotun keruupaikan tai aiottujen keruupaikkojen koon ja sijainnin.
Viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuottajat ilmoittavat ennen kunkin tuotantokauden alkua sen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten siemenmäärän, jolle he aikovat hakea lupaa, ja aiotun keruupaikan tai aiottujen keruupaikkojen koon ja sijainnin tai aiotun lisäyspaikan tai aiottujen lisäyspaikkojen koon ja sijainnin.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten perusteella on todennäköistä, että 8 artiklassa vahvistetut määrät ylittyvät, jäsenvaltioiden on kohdennettava kullekin asianomaiselle tuottajalle määrät, joita niiden on sallittua pitää kaupan kyseisellä tuotantokaudella.
10 artikla
Pakkausten ja säiliöiden sinetöinti
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että monimuotoisuutta säilyttäviä siemenseoksia pidetään kaupan vain suljetuissa pakkauksissa tai säiliöissä, joissa on suljinjärjestelmä.
2. Sulkemisen varmistamiseksi suljinjärjestelmän on koostuttava vähintään etiketistä tai kiinnitettävästä sulkimesta.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut siemenpakkaukset tai -säiliöt on sinetöitävä siten, että pakkausta avattaessa sinetöintijärjestelmä vahingoittuu tai että pakkauksen avaamisesta jää selvät jäljet joko tuottajan etikettiin tai pakkaukseen tai säiliöön.
11 artikla
Merkinnät
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten pakkauksissa on tuottajan etiketti tai painettu tai leimattu ilmoitus, joka sisältää vähintään seuraavat tiedot:
a)
ilmaisu ’EU-säännöt ja -vaatimukset’;
b)
merkintöjen kiinnittämisestä vastuussa olevan henkilön nimi ja osoite tai tunnistenumero;
c)
korjuumenetelmä: suoraan luonnosta korjattu tai viljelijän lisäämä;
d)
sinetöintivuosi ilmaistuna seuraavasti: ’sinetöity …’ (vuosi);
e)
alkuperäalue;
f)
lähdealue;
g)
keruupaikka;
h)
keruupaikan luontotyyppi;
i)
ilmaisu ’monimuotoisuutta säilyttävä rehukasvisiemenseos, joka on tarkoitettu käytettäväksi alueella, jolla on keruupaikkaa vastaava luontotyyppi bioottisia tekijöitä huomioon ottamatta’;
j)
erän viitenumero, jonka antaa merkintöjen kiinnittämisestä vastuussa oleva henkilö;
k)
koostumus painoprosenttina lajeittain ja tarvittaessa alalajeittain;
l)
ilmoitettu netto- tai bruttopaino;
m)
jos rakeisia torjunta-aineita, pilleröintiaineita tai muita kiinteitä lisäaineita käytetään, on ilmoitettava lisäaineen laatu sekä arvioitu sykeröiden tai puhtaiden siementen painon suhde kokonaispainoon, sekä
n)
viljelijän lisäämien monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten osalta direktiivin 66/401/ETY soveltamisalaan kuuluvien siemenseoksessa olevien kasvilajien siementen itävyys, jos niiden itävyys ei vastaa kyseisen direktiivin liitteessä II vahvistettuja vaatimuksia.
2. Edellä olevan 1 kohdan k alakohdan osalta riittää, että suoraan luonnosta korjattujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten koostumus ilmoitetaan 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Edellä olevan 1 kohdan n alakohdan osalta riittää, että ilmoitettavista lajikohtaisista itävyyksistä ilmoitetaan keskiarvo, jos lajeja, joiden itävyys olisi ilmoitettava, on enemmän kuin viisi.
12 artikla
Seuranta
Jäsenvaltioiden on varmistettava virallisilla valvontatoimilla, että tätä direktiiviä noudatetaan.
13 artikla
Raportointi
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueella toimivat tuottajat ilmoittavat kunakin tuotantokautena markkinoille saatettujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten määrän.
Jäsenvaltioiden on pyydettäessä ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille alueellaan markkinoille saatettujen monimuotoisuutta säilyttävien siemenseosten määrä.
14 artikla
Kasvigeenivaroista vastaavista hyväksytyistä laitoksista ilmoittaminen
Jäsenvaltioiden on pyydettäessä ilmoitettava komissiolle jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten hyväksymät kasvigeenivaroista vastaavat viranomaiset tai järjestöt.
15 artikla
Arviointi
Komissio arvioi tämän direktiivin täytäntöönpanoa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014.
16 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 30 päivänä marraskuuta 2011. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
17 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
18 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 30 päivänä elokuuta 2010.