РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 20 юли 2010 година
относно държавна помощ C 33/09 (ex NN 57/09, CP 191/09), приведена в действие от Португалия под формата на държавна гаранция за ВРР
(нотифицирано под номер C(2010) 4932)
(само текстът на португалски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/346/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с тези разпоредби (1) и като взе предвид техните мнения,
като има предвид, че:
(1)
Настоящото решение се отнася до държавна помощ, отпусната от Португалия под формата на държавна гаранция в полза на Banco Privado Português (наричана по-нататък „ВРР“).
1. ПРОЦЕДУРНИ АСПЕКТИ
(2)
На 13 март 2009 г. Комисията одобри с решение (наричано по-нататък „Решението за помощ за оздравяване“) (2) държавна гаранция за финансирането на заем от 450 млн. EUR, предоставен на BPP от шест португалски банки на 5 декември 2008 г. Мярката бе разрешена за период от шест месеца въз основа на член 87, параграф 3, буква б) от Договора за ЕО (сега член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС) въз основа на предположението, че португалските органи ще изпълнят поетото си задължение да представят план за преструктуриране в срок от шест месеца (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(3)
На 15 юли 2009 г. Комисията призова португалските органи да представят спешно планa за преструктуриране на BPP. Тъй като поисканият план не бе представен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(4)
На 10 ноември 2009 г. Комисията откри официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(5)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз на 6 март 2010 г. (4) Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ. Мнения бяха представени с писмо с дата 6 април 2010 г. от трета страна, която пожела да остане анонимна.
(6)
Комисията поиска информация от Португалия с писмо от 12 март 2010 г., на което Португалия отговори с писмо от 13 април 2010 г., заведено на 14 април 2010 г.
(7)
Мненията от заинтересованите страни бяха изпратени на Португалия с писмо от 15 април 2010 г. Португалия отговори на тези мнения с писмо от 13 май 2010 г., заведено на 14 май 2010 г.
(8)
На 29 април 2010 г. Комисията поиска допълнителна информация, която Португалия предостави с писмо от 13 май 2010 г. Португалия предостави допълнителна информация на 15 и 21 юни 2010 г.
2. ПОЛУЧАТЕЛЯТ И МЯРКАТА
2.1. Получателят
(9)
BPP е финансова институция със седалище в Португалия, предоставяща услугата частно банкиране, корпоративни консултантски услуги и услугата частни капиталови инвестиции. Клиентите на BPP са частни и институционални вложители, включително пет банки за взаимно кредитиране за селските райони (caixas de crédito agrícola mútuo), една спестовна банка (caixa económica), няколко пенсионни фонда, застрахователни дружества и други. BPP е представена в Португалия, Испания и в по-малка степен в Бразилия и Южна Африка.
(10)
Акциите на BPP не са регистрирани на фондова борса и следователно пазарната цена на нейните акции не може да бъде проследена. Към 30 юни 2008 г. общите активи в счетоводния баланс на BPP са възлизали на 2,9 млрд. EUR, представляващи под 1 % от общите активи на португалския банков сектор. BPP е собственост 100 % на групата „Privado Holding SGPS“ (sociedade gestora de participações sociais) S.A. Към 30 юни 2008 г. по-големият дял от акциите на това холдингово дружество (51,5 %) са били собственост на 12 акционери. През 2009 г. холдинговата група „Privado“ е имала 187 служители, 148 от които са работели за BPP.
2.2. Финансовите затруднения на банката
(11)
Според португалските органи BPP изпитва затруднения с ликвидността в резултат на влошаването на световното икономическо положение, което е намалило значително способността на банката да управлява своята ликвидност.
(12)
На 24 ноември 2008 г. BPP е уведомила Португалската централна банка (наричана по-нататък „Португалската национална банка“), че е застрашена от изпадане в невъзможност да изпълнява задълженията си за плащания. Тогава на BPP е било разрешено да преустанови всичките си плащания, считано от 1 декември 2008 г.
(13)
На 5 декември 2008 г. BPP е получила заем от 450 млн. EUR, подкрепен с държавна гаранция, при изложените по-долу условия. Заемът и гаранцията са покривали само задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г., и заемът е трябвало да бъде използван само за възстановяване на суми на вложителите и други кредитори, а не за покриване на задължения на други субекти в групата.
2.3. Мярката за спешна помощ
(14)
На 5 декември 2008 г. BPP е подписала споразумение за заем (наричано по-нататък „споразумението за заем“), с подкрепата на държавна гаранция, за 450 млн. EUR с шест големи португалски банки (Banco Comercial Português, S.A., Caixa Geral de Depósitos, S.A., Banco Espírito Santo, S.A., Banco BPI, S.A., Banco Santander Totta, S.A., Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agricola Mútuo CRL) (наричани по-нататък „банковият синдикат“). Заемът е бил със срок шест месеца, който е можел да се подновява за срок до две години, и е бил с лихвен процент EURIBOR + 100 базисни пункта. Възнаграждението за заема е било определено въз основа на разходите за финансиране на банките кредиторки към момента на трансакцията.
(15)
Според португалските органи, без държавна гаранция никой кредитор не е бил готов да финансира BPP при разумен лихвен процент, имайки предвид затрудненото ѝ финансово положение. Държавната гаранция, съпътстваща заема, е била предоставена в съответствие със Закон № 112/97, т.е. извън португалската гаранционна схема (Закон 60-A/2008), която е била одобрена от Комисията на 29 октомври 2008 г. (5) По-специално португалските органи заявиха, че общата гаранционна схема, която е ограничена до платежоспособните банки, ще бъде неподходяща рамка за държавната намеса в полза на BPP с оглед на влошаващото се финансово състояние на банката и специфичните рискове, свързани с тази трансакция.
(16)
Възнаграждението за държавната гаранция е било определено на 20 базисни пункта, като е взето предвид обезпечението, представено от BPP.
(17)
Обезпечението се състои от: i) първо право на залог върху някои активи съгласно договор, сключен между Португалия, BPP и Португалската национална банка; и ii) първа ипотека върху недвижими активи, притежавани от BPP. Според преценката на португалските органи стойността на това обезпечение е около 672 млн. EUR, когато са били подписани споразумението за заема и споразумението за гаранцията (6). Предоставянето на обезпечение е уредено от споразумение, подписано от хазната, BPP и Португалската национална банка, в което последната е определена за попечител и управител на обезпечението от името на хазната. Според португалските органи португалската държава има по силата на националното законодателство привилегировани и приоритетни права върху обезпечението.
(18)
През срока на валидност на заема, покрит от държавната гаранция, BPP е поела ангажимент да не продава, да не предоставя като обезпечение, нито да се разпорежда по друг начин със своите настоящи и бъдещи активи.
(19)
В контекста на проучването на мярката за спешна помощ, извършено от Комисията, Португалия пое ангажимент да предостави план за преструктуриране на BPP в срок от шест месеца от държавната намеса (т.е. до 5 юни 2009 г.).
(20)
В своето решение от 13 март 2009 г. Комисията одобри мярката за период от шест месеца от предоставянето на държавната гаранция, т.е. до 5 юни 2009 г. Комисията освен това счете за необходимо планът за преструктуриране да бъде предоставен до 5 юни 2009 г., имайки предвид изключително ниския размер на възнаграждението.
(21)
С цел да продължат валидността на гаранцията след изтичането на първоначалния период от шест месеца, португалските органи поеха ангажимента да представят специално уведомление на Комисията.
(22)
Португалия не изпълни посочените по-горе ангажименти.
2.4. Продължаване на периода на действие на мярката за спешна помощ
(23)
С електронно писмо с дата 23 юни 2009 г. Португалия уведоми Комисията, че е взела решение да продължи държавната гаранция с още шест месеца (Despacho № 13364-A/2009 на Министерството на финансите от 5 юни 2009 г.). Португалия обаче нито подаде уведомление за това продължаване, нито потърси одобрението на Комисията.
(24)
Тъй като решението на Комисията одобри помощта само до 5 юни 2009 г., помощта за оздравяване стана неправомерна на 6 юни 2009 г.
(25)
План за преструктуриране е бил представен на Португалската национална банка от администраторите на BPP на 24 април 2009 г.
(26)
С писмо с дата 5 юни 2009 г. португалските органи обясниха на Комисията, че закъснението с предоставянето на план за преструктуриране на BPP се дължи на факта, че планът за възстановяване и преструктуриране, предложен от BPP, не е бил приет от Португалската национална банка.
(27)
На 9 юни 2009 г. Министерството на финансите и публичната администрация публикува документ, озаглавен „Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português“ („Пояснения от Министерството на финансите и публичната администрация - Решение относно Banco Privado Português“) (наричан по-нататък „документът от 9 юни 2009 г.“), в който се заявява, че планът за възстановяване и преструктуриране, предоставен на 24 април 2009 г. от BPP на Португалската национална банка, предлага, наред с други неща, операция по рекапитализация с държавна вноска на стойност между 150 и 200 млн. EUR под формата на обикновени акции, преференциални акции и допълнителни задължения без възвръщаемост. Този план не е бил приет, тъй като е било счетено, че „не спазва разпоредбите за рекапитализация, определени в Закон № 63-А/2008, нито насоките по този въпрос от Европейския съюз, насочени към гарантиране на спазването на правилата на Общността за конкуренцията, тъй като в този случай е налице държавна помощ“.
(28)
В документа от 9 юни 2009 г. се съобщава също така, че голям брой клиенти на BPP са поверили на банката управлението на своите спестявания, която ги е инвестирала във финансови инструменти, разпределени между десетки специално създадени за целта дружества под офшорна юрисдикция (инструменти с „абсолютна възвръщаемост“). Въпреки риска, присъщ на тези продукти, BPP е фиксирала процент на възнаграждение и е гарантирала целия капитал, инвестиран от тези клиенти, при настъпването на падежа. Тази гаранция за възвръщаемост така и не е била съобщена на надзорните органи, нито е била включена и вписана в счетоводния баланс на банката. Скриването на това задължение е предпазило акционерите на банката от необходимостта да инжектират повече капитал, за да отговорят на действащите правни и регулаторни изисквания. Освен това, съгласно документа от 9 юни 2009 г., проверката на португалската Комисия за пазара на ценни книжа (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários - CMVM) и на Португалската национална банка е установила сериозни нередности, които представляват закононарушения от страна на BPP.
2.5. Положението с инвестиционните продукти с абсолютна възвръщаемост
(29)
В документа от 9 юни 2009 г. португалските органи заявиха освен това, че проучват съвместно с надзорните органи решение за свеждане до минимум на загубите за клиентите на BPP, притежаващи инструменти с абсолютна възвръщаемост, чиито инвестиции са застрашени. Решението, предвидено от правителството, е трябвало да включва, наред с други неща, следните мерки: 1. създаване на нов финансов инструмент, представляващ настоящия непряк портфейл с абсолютна възвръщаемост, който да замести настоящите позиции на инвеститорите; 2. финансовият инструмент ще бъде издаден и управляван от субект, който е независим от BPP и който се притежава и управлява от националните банкови институции.
2.6. Официалната процедура по разследване и второто продължаване на мярката за спешна помощ
(30)
На 15 юли 2009 г. Комисията покани португалските органи да предоставят спешно плана за преструктуриране на BPP, дори в неокончателен вариант, напомняйки, че помощта за оздравяване е неправомерна от 6 юни 2009 г.
(31)
Тъй като поисканият план не бе предоставен, на 6 октомври 2009 г. Комисията изпрати официално напомнящо писмо съгласно член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999.
(32)
На 10 ноември 2009 г. Комисията започна официалната процедура по разследване във връзка с предполагаемата мярка за държавна помощ. В същото решение Комисията издаде разпореждане за информация, с което се иска от Португалия да представи плана за преструктуриране до 22 декември 2009 г.
(33)
Решението на Комисията за откриване на процедурата бе публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (7). Комисията покани заинтересованите страни да представят мнения относно мярката за помощ.
(34)
На 3 декември 2009 г. португалските органи уведомиха Комисията, че държавната гаранция ще бъде продължена с още шест месеца. Според португалските органи държавата бе принудена да поднови гаранцията, тъй като незабавният крах на BPP със сигурност щеше да навреди на обмисляното понастоящем решение. Тъй като BPP очевидно не бе в състояние да изплати заема, банките, предоставили заема на BPP, се съгласиха да продължат неговия срок с още шест месеца, без да променят настоящите условия и без допълнително финансиране, при условие че съответната държавна гаранция също бъде продължена.
(35)
Поради тази причина на 5 декември 2009 г. държавната гаранция е била продължена с още шест месеца. Комисията не бе уведомена за продължаването: португалските органи само информираха Комисията, че гаранцията по заема ще бъде подновена.
(36)
На 25 февруари 2010 г. португалските органи изпратиха писмо с обяснение относно елементите, които според правителството трябва да станат база за решение на проблемите, създадени от BPP за значителна част от нейните клиенти, а именно инвеститорите в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост.
(37)
В същото писмо португалските органи информираха Комисията, че на 11 декември 2009 г. правителството е решило:
i)
да учреди затворен и нехармонизиран Специален инвестиционен фонд (Fundo Especial de Investimento - FEI), образуван от ресурсите (брутни активи и пасиви) в инвестиционния продукт с абсолютна възвръщаемост и който се характеризира със следното: а) пасивно управление на Специалния инвестиционен фонд; б) записване на акции в натура; в) четиригодишен срок с възможност за продължаване до не повече от десет години с решение на общото събрание на акционерите (1 акция = 1 глас); г) доброволно членство на клиентите;
ii)
да поднови държавната гаранция за заема на стойност 450 млн. EUR до създаването на Специалния инвестиционен фонд;
iii)
да задейства Фонда за гарантиране на депозитите (Fundo de Garantia de Depósitos - FGD), който гарантира пълно изплащане на стойността на паричните наличности на всеки вложител, когато тази стойност не надвишава 100 000 EUR, и Системата за обезщетение на инвеститорите (Sistema de Indemnização aos Investidores - SII), която гарантира обезщетение до не повече от 25 000 EUR на инвеститор при условията, определени от закона, и не ангажира държавни ресурси;
iv)
да предостави застрахователно покритие до 250 000 EUR на клиентите, присъединили се към FEI, при условие че изпълняват критериите на FGD и SII; по този начин отрицателната разлика, ако има такава, между доходите на клиента - под формата на възстановени суми от FGD и SII и на плащания от FEI - и номиналната стойност на инвестицията до горна граница от 250 000 EUR към 24 ноември 2008 г. се застрахова от държавата.
(38)
Ангажиментът, поет от португалската държава по отношение на инвеститорите на FEI в резултат на нейната правна система, ще бъде приложим едва на датата на прекратяване на дейността на фонда, която е четири години след датата на неговото учредяване - 30 март 2014 г. (8)
(39)
На 1 февруари 2010 г. португалската Комисия за пазара на ценни книжа (CMVM) даде разрешение за учредяването на FEI при горепосочените условия, като Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S.A. отговаря за управлението на фонда, а Banif - Banco de Investimento, S.A изпълнява ролята на депозитар на фонда.
(40)
FEI бе учреден на 30 март 2010 г.
(41)
На 16 април 2010 г. Португалската национална банка е издала съобщение, в което се заявява, че лицензът на BPP за упражняване на банкови дейности е бил отменен с решение от 15 април поради невъзможност за преструктуриране или рекапитализиране на банката. На 22 април Португалската национална банка е поискала ликвидация на BPP в компетентния съд (Tribunal de Comércio de Lisboa), представяйки същевременно предложение за назначаването на ликвидационна комисия. Ликвидацията на BPP следва португалските правила за ликвидация, приложими специално към банковите институции. Според мнението на португалските органи различните правни стъпки, определени от съответното законодателство, означават, че ликвидацията може да отнеме около една година.
(42)
На 13 май 2010 г. португалските органи съобщиха на Комисията, че въз основа на споразумението (9) гаранцията е била поискана от банковия синдикат и е била изпълнена на 7 май, когато Португалия е възстановила 450 млн. EUR на шестте банки. Португалската държава заяви, че е предприела вече необходимите стъпки за налагане на своите привилегировани и приоритетни права като кредитор върху свързаното с гаранцията обезпечение, като е предявила своя иск в съответния съд (10).
3. РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ОТНОСНО ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(43)
В своето решение от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията изложи първоначалната си оценка и съмненията си относно съвместимостта на съответните мерки с вътрешния пазар. Въпросните мерки бяха:
-
определянето на цената на гаранцията, която беше под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор (11). Комисията имаше съмнения, че възнаграждението е достатъчно, като се има предвид риска. Комисията одобри тази цена единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране, което в дългосрочен план да оправдае това предимство;
-
фактът, че Португалия не представи плана за преструктуриране, въпреки че ѝ бе официално напомнено да направи това с писмото с дата 6 октомври 2009 г.;
-
продължаването на гаранцията (на 5 юни 2009 г.) след срока от шест месеца, първоначално одобрен от Комисията.
4. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ПОРТУГАЛИЯ
(44)
В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване португалските органи твърдят, че не са в неведение относно поетото от тях задължение към Комисията да представят план за преструктуриране на BPP. Съгласно тяхното писмо от 13 април 2010 г. обаче отговорна в крайна сметка за представяне на плана за преструктуриране е BPP (с одобрението на Португалската национална банка), като отговорността на португалската държава е единствено да препрати плана на Комисията. Португалските органи не са представили на Комисията плана за преструктуриране просто защото представеният от BPP план не е бил одобрен от Португалската национална банка. Разпореждането, изложено в решението на Комисията от 10 ноември 2009 г., не е могло следователно да бъде изпълнено, въпреки политическите усилия на португалската държава да гарантира, че BPP действително е изпълнила задълженията си към Португалската национална банка, към държавата и в крайна сметка към Комисията.
(45)
Относно държавната помощ за BPP Португалия твърди, че тя е била и е съвместима с вътрешния пазар в съответствие с член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, доколкото е била отпусната за гарантиране на стабилността на националната финансова система, по аналогия със ставащото в европейски контекст.
(46)
Относно продължаванията на държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR Португалия твърди, че те не съставляват нова държавна помощ, тъй като не е било изменено положението, стоящо в основата на одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Държавната гаранция, чийто срок е продължаван два пъти, е запазила непроменени своите условия: i) не е увеличена стойността на заема; ii) не са изменени задължения по заема (12); iii) съгласно договора за гаранция последната изтича чак тридесет дни след датата на последното изплащане на капитала и лихвите, като Комисията е уведомена, че споразумението за заема е за две години (13).
(47)
Що се отнася до неуведомлението за продължаванията на срока на държавната гаранция, португалските органи твърдят, че подновяването на споразумението за заема не зависи от португалската държава, а от банковия синдикат и BPP, и че непродължаването на срока на гаранцията е щяло да доведе до същите отрицателни последици за португалската финансова система, които са оправдали напълно одобрението от страна на Комисията на мярката за държавна помощ. Освен това Португалия счита, че продължаванията на срока на гаранцията са автоматични по силата на договора, регулиращ споразумението за заема, въпреки че те са били все пак формализирани заради правна сигурност по отношение на банковия синдикат.
(48)
По-нататък, според португалските органи продължаванията (дори ако се счете, че съставляват нова помощ) не са дали икономическо предимство, тъй като BPP на практика не е действала, поне от 1 декември 2008 г. насетне. По този начин мярката, със или без продължаванията на срока, „не е дала икономическо предимство на BPP, нито е засилила позицията ѝ по отношение на нейните конкуренти, поради простата причина, че BPP не е действала на пазара и следователно не се е конкурирала с други банки“ (14). Португалия следователно счита, че мярката не оказва въздействие нито върху конкуренцията, нито върху търговията между държавите-членки.
(49)
В своите забележки относно мненията на заинтересованите страни (вж. по-долу) португалските органи заявяват, че заемът от 450 млн. EUR е бил използван по прозрачен начин, за да се избегне ефектът на доминото и да се изпълнят задълженията на BPP, отразени в счетоводния баланс на 24 ноември 2008 г.
(50)
Португалските органи посочват също, че Португалия ще упражни своите права върху обезпечението, с което е свързана гаранцията, като част от процедурата за ликвидация на BPP. С оглед на своя статут като привилегирован кредитор на BPP, Португалия е уверена, че ще бъде в състояние да намали цялата сума от 450 млн. EUR, изплатена от нея на банките кредитори. В това отношение португалските органи отбелязват, че стойността на обезпечението към 7 май 2010 г. е била с над 20 % по-висока от общия размер на гарантирания заем.
(51)
Що се отнася до поетото от държавата задължение да възстанови загубите до 250 000 EUR на клиентите с абсолютна възвръщаемост, включили се във FEI, Португалия твърди, че това задължение не съставлява държавна помощ, тъй като а) не води до прехвърляне на държавни ресурси към дружеството, управляващо FEI, нито до друг субект, действащ на пазара; б) представлява редовен и приет механизъм, който е логично продължение на системата за обезщетяване на инвеститорите; в) не води до икономически предимства за инвеститорите, към които се прехвърля генерично и изключително в съответствие с националните и европейските законови изисквания, нито до нарушаване на конкуренцията на пазара или в отношенията между държавите-членки.
(52)
Освен това Португалия твърди, че фактическите плащания на клиентите на FEI в резултат на това поето задължение ще бъдат минимални, ако изобщо бъдат направени. Португалските органи разглеждат застрахователното покритие от 250 000 EUR като мярка за внушаване на доверие у клиентите на FEI, която обаче няма да доведе до фактическо плащане при повечето сценарии. При консервативен сценарий, основаващ се на хипотезата, че активите във FEI ще загубят още от стойността си през октомври 2009 г. в течение на следващите четири години, според изчисленията на Португалия максималното изплащане на един клиент ще бъде около 68 000 EUR. При по-благоприятни сценарии няма да има изобщо плащания.
5. ЗАБЕЛЕЖКИ ОТ ДРУГИ ЗАИНТЕРЕСОВАНИ СТРАНИ
(53)
В съответствие с член 6 от Решението на Комисията от 10 ноември 2009 г. за откриване на официалната процедура по разследване Комисията получи на 6 април 2010 г. мнения от надлежно идентифицирани трети страни, които пожелаха да останат анонимни. В своите мнения относно откриването на официалната процедура по разследване заинтересованите страни изтъкват, че нито едно от условията, при които е била отпусната държавната гаранция за заема (максимална продължителност шест месеца и представянето на план за преструктуриране), не е било спазено. Ето защо според представените забележки помощта е незаконна и Комисията следва да нареди на Португалия да преустанови гаранцията. Освен това сумата от 450 млн. EUR, вместо да бъде използвана за преструктурирането на банката, е била използвана за обезщетяване на някои клиенти на BPP, в ущърб на всички останали.
6. ОЦЕНКА
6.1. Квалифициране на мерките като държавна помощ
(54)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва:
„Освен когато е предвидено друго в настоящия договор, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, под каквато и да било форма, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с общия пазар.“
(55)
За да е приложим член 107, параграф 1 от ДФЕС е необходимо да е налице мярка за помощ, вменена на държавата, която се предоставя чрез държавни ресурси, влияе на търговията между държавите-членки и нарушава конкуренцията в общия пазар, като предоставя селективно икономическо предимство на някои предприятия.
6.1.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(56)
Комисията припомня, че тя вече е установила в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г., че държавната гаранция съставлява държавна помощ (15). Мярката се финансира от държавни ресурси и представлява държавна гаранция, предоставена от Португалия. Всъщност възстановяването, извършено от португалската държава на банковия синдикат на 13 май 2010 г. (вж. съображение 42 по-горе), е ясно доказателство за участието на държавни ресурси.
(57)
А и както вече е посочено в Решението за помощ за оздравяване от 13 март 2009 г. (16), държавната гаранция е дала възможност на BPP да получи по-добри финансови условия за отпуснатия заем от обичайно наличните на пазара за дружества при подобни обстоятелства в малко вероятния случай, както признават португалските органи, че такива заеми изобщо се предлагат. В това отношение в Решението за помощ за оздравяване вече е посочено, че таксата от 20 базисни пункта е далеч под равнището, следващо от прилагането на препоръката на Европейската централна банка от 20 октомври 2008 г. Въпреки високата степен на обезпечение Комисията заключи, че възнаграждението за държавната гаранция, определено на 20 базисни пункта, остава значително по-ниско от онова, което обикновено се счита за адекватно за банките в затруднено положение. Възнаграждението бе счетено за достатъчно само за етапа на оздравяване, ако бъде представен план за преструктуриране преди 5 юни 2009 г.
(58)
За разлика от други банки, които не са се възползвали от държавна гаранция за заеми, BPP е получила икономическо предимство, състоящо се в това, че таксата, начислена за държавната гаранция, е била определено под пазарното равнище.
(59)
Доводът, изложен от португалските органи, че BPP не е действала на пазара след 1 декември 2008 г., не може да бъде приет. Тъй като лицензът за упражняване на банкови дейности на BPP е бил отменен от Португалската национална банка едва на 15 април 2010 г., BPP е имала възможност да излезе един път или многократно на пазара без забавяне. Всъщност плановете за преструктуриране на BPP, представени между декември 2008 г. и април 2009 г., показват възможностите на банката да продължи да упражнява икономическа дейност в резултат на мярката за оздравяване. С оглед на дейностите и позицията на BPP на националния и международния финансов пазар, това предимство е възможно да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Считано едва от 15 април 2010 г., когато е бил отменен лицензът за упражняване на банкови дейности, BPP наистина е загубила всяка възможност да излезе отново на пазара и да наруши евентуално конкуренцията, и да окаже въздействие върху търговията между държавите-членки.
(60)
Въз основа на гореизложеното Комисията заключава, че държавната гаранция е дала икономическо предимство на BPP чрез използване на държавни ресурси, вменено на държавата. Това предимство може да окаже въздействие върху конкуренцията и търговията между държавите-членки по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС. Следователно мярката съставлява държавна помощ.
6.1.2. Гаранцията от 250 000 EUR за клиенти на FEI
(61)
Както е описано по-горе, получателите на помощта по тази мярка са клиентите на BPP, които са инвестирали в продукти с абсолютна възвръщаемост и са избрали да се включат във FEI. Без решението, приложено от Португалия, клиентите на FEI щяха да рискуват да не бъдат обезщетени или, което е по-вероятно, да им бъдат възстановени по-малки суми, отколкото съгласно гаранцията. Според собствените оценки на Португалия, тяхната възвръщаемост като клиенти на FEI е била увеличена от гаранцията. Следователно клиентите на FEI са получили предимство в резултат на мярката.
(62)
Сам по себе си фактът на влагане на средства обаче не представлява непременно търговска дейност по смисъла на правилата за държавна помощ и всъщност, съгласно данните, представени от Португалия, повечето участници във FEI са физически лица, а не предприятия. Доколкото обаче сумите на FEI, покрити от държавната гаранция, служат за облагодетелстване на предприятия, те може да съставляват държавна помощ.
(63)
Въпреки това предоставените от Португалия числени данни ясно показват, че изплатените от държавата суми ще бъдат значително по-малки от прага съгласно правилото de minimis от 200 000 EUR за три години (17), като се вземе предвид покритието, предоставено от Системата за обезщетение на инвеститорите и Фонда гарантиране на депозитите, както и вероятната стойност, която при предпазливи хипотези ще бъде възстановена на инвеститорите от базовите активи.
6.2. Съвместимост в съответствие с член 107, параграф 3, буква б от ДФЕС
6.2.1. Държавната гаранция за заема от 450 млн. EUR
(64)
Португалия твърди, че елементът на помощ трябва да бъде оценен въз основа на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС, който дава възможност на Комисията да обяви помощта за съвместима с вътрешния пазар, ако има за цел да преодолее „сериозни затруднения в икономиката на държава-членка“. Комисията припомня, че Общият съд е подчертал, че член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС следва да се прилага ограничително и трябва да урежда затруднения в цялата икономика на държава-членка (18).
(65)
Комисията е признала вече, че настоящата глобална финансова криза може да създаде сериозни затруднения в икономиката на държава-членка и че мерки в подкрепа на банките може да бъдат счетени като подходящи за уреждането на тези затруднения. Тази оценка бе потвърдена от Съобщението относно банковия сектор (19), Съобщението относно рекапитализацията (20), Съобщението относно обезценените активи (21) и Съобщението относно преструктурирането (22), приети от Комисията. Член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС може следователно да служи като правно основание на мерките за помощи, взети за справяне с тази криза на системата. Що се отнася в частност до португалската икономика, това бе също така подходящото правно основание за различните решения на Комисията, одобряващи мерките, предприети от португалските органи за борба срещу финансовата криза, и по-специално нейното одобрение на португалската схема за рекапитализация и разширението ѝ, като последното от тези решения датира от март 2010 г. (23)
(66)
Що се отнася до разглеждания случай, Комисията отбелязва също, че в нейното Решение относно помощта за оздравяване приложимостта на член 107, параграф 3, буква б) от ДФЕС е била преценена и установена като приемлива, тъй като фактът, че ВРР не е изпълнила финансовите си задължения, би могъл да окаже отрицателно въздействие върху цялата финансова система на Португалия (вж. съображения от 33 до 45 от Решението относно помощта за оздравяване).
(67)
Макар да не представи плана за преструктуриране въпреки многократните искания и разпореждане за информация, както е описано в съображения от 30 до 32 по-горе, Португалия е продължила гаранцията на два пъти без да уведоми предварително Комисията и без да получи одобрение от нея.
(68)
Доводите на португалските органи, че Комисията е знаела, че по силата на договора гаранцията може да бъде дадена за две години и че не е имало съществена промяна на държавната гаранция, не могат да бъдат приети. Решението относно помощта за оздравяване свързваше одобрението на държавната гаранция с изпълнение на задължението, поето от португалските органи, да представят плана за преструктуриране в рамките на шест месеца. Това задължение не бе изпълнено от португалските органи.
(69)
Освен това наличието на договорно определено подновяване на държавната гаранция въз основа на решение от банковия синдикат и BPP не може да освободи Португалия от точните и изрични задължения, произтичащи от ангажиментите, поети от нея пред Комисията, на които се основава Решението относно помощта за оздравяване, нито от задълженията ѝ в съответствие с член 108, параграф 3 от ДФЕС.
(70)
Позицията на Португалия относно задължението да представи плана за преструктуриране, че единственото ѝ задължение е било да представи плана на Комисията, също не може да бъде приета с оглед на поетите задължения, на които се основаваше Решението относно помощта за оздравяване. Във всички случаи остава фактът, че планът за преструктуриране не бе представен в необходимия срок, определен в Решението относно помощта за оздравяване, следователно не е спазено основното условие, при което бе дадено одобрението.
(71)
Оттук следва, че определянето на цената на гаранцията е било под равнището, изисквано по принцип съгласно Съобщението относно банковия сектор, за да бъде помощта считана за съвместима, и че Комисията е одобрила това равнище на цената в Решението относно помощта за оздравяване единствено въз основа на поетото от Португалия задължение да представи план за преструктуриране или ликвидация, който да сведе до допустим минимум нарушаването на конкуренцията. Тъй като такъв план не бе представен до 5 юни 2009 г., Комисията счита, че както гаранцията, предоставена от Португалия на 5 декември 2008 г., така и продължаването на нейния срок след 5 юни 2009 г., са несъвместими с вътрешния пазар.
(72)
Макар Португалия да не представи план за преструктуриране на BPP, португалските органи предоставиха информация, която доказва, че процедурата по ликвидация, започнала на 15 април 2010 г. с отнемането на лиценза на BPP за упражняване на банкови дейности, ще доведе до нейната ликвидация. Освен това няма да бъде дадено друго обезщетение на акционерите на BPP, освен евентуалните суми, произтичащи от самата процедура по ликвидация. Въз основа на тази информация Комисията счита, че няма да има риск от нарушаване на конкуренцията в бъдеще, що се отнася до BPP. Това заключение обаче не обезсилва несъвместимостта на мярката за помощ, отпусната от Португалия, за периода от 5 декември 2008 г. до 15 април 2010 г.
(73)
За да определи пазарна цена за лихвения процент на заема, Комисията е основала своята оценка на Съобщението на Комисията относно преразглеждане на метода за определяне на референтните и сконтови лихвени проценти (24). Комисията определя референтни проценти, за които се очаква да отразяват средното равнище на лихвени проценти, начислявани на пазара за средносрочни и дългосрочни заеми, обезпечени с обикновени ценни книжа. Този референтен процент е базисна ставка, която може да бъде повишена при ситуации, включващи особен риск, например за предприятие в затруднено положение или когато не са представени гаранциите, които банките обикновено изискват. При изключителни обстоятелства елементът на помощ на гаранцията може да се окаже толкова голям, колкото сумата, ефективно покривана от гаранцията.
(74)
Гаранцията е дала възможност на BPP да постигне по-благоприятни финансови условия за заема от обичайно предлаганите на финансовите пазари. Комисията счита, че елементът на помощ на гаранцията може да бъде изчислен като разликата между лихвения процент, който BPP би трябвало да плати при пазарни условия, т.е. без гаранция, и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен. Може да се приеме, че тази разлика отговаря на премията, която един гарант в условията на пазарна икономика би поискал за тези гаранции.
(75)
В настоящия случай Комисията счита, че без гаранцията BPP е щяла да плати лихвен процент, най-малко равен на референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта, тъй като е била дружество в затруднение, което води до високо равнище на обезпечението. Комисията счита, че интервалът от 400 базисни пункта е подходящ с оглед на високата степен на обезпечение (вж. съображение 17), което увеличава вероятността кредиторът да успее да си възстанови поне част от заема, въпреки силно затрудненото положение на BPP. Елементът на помощ на гаранцията представлява следователно разликата между референтния лихвен процент плюс 400 базисни пункта и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(76)
В този контекст Комисията отбелязва освен това, че Португалия е заявила, че е подала необходимите искове с цел да приложи своите привилегировани и приоритетни права върху обезпечението, които има спрямо BPP, и че ще продължи с тези свои усилия, докато не възстанови цялата сума на заема (25). Комисията счита, че Португалия е длъжна да стори това, за да осигури изпълнението на разпоредбите на споразумението за гаранцията; евентуален неуспех да приложи своите права върху обезпечението, за да възстанови цялата сума на заема, би съставлявало държавна помощ в полза на BPP.
6.3. Използване от BPP на заема от 450 млн. EUR
(77)
Заинтересованата трета страна, която представи мнения относно решението на Комисията за откриване на официална процедура, твърди, че заемът от 450 млн. EUR, вместо да се използва за преструктурирането на BPP, е бил използван за възстановяване на сумите на някои клиенти на банката, в ущърб на всички останали. Комисията получи информация от португалските органи, която показва, че заемът е бил използван за обезщетяване на кредитори на BPP, чиито кредити са били просрочени или чиито кредитни линии са изтичали, и които са решили да не удължават кредитите си или да не подновяват кредитните си линии. Комисията не намери солидно доказателство в подкрепа на твърденията на заинтересованата трета страна.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(78)
С оглед на гореизложеното Комисията стигна до заключението, че държавната гаранция, дадена на BPP, съставлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС, която не може да бъде обявена за съвместима с вътрешния пазар.
8. ВЪЗСТАНОВЯВАНЕ
(79)
В съответствие с член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета, когато са взети отрицателни решения в случаи с неправомерна помощ, Комисията решава съответната държава-членка да вземе всички необходими мерки за възстановяване на помощта от получателя. Само помощта, която е несъвместима с вътрешния пазар, трябва да бъде възстановена.
(80)
Целта на възстановяването е връщане към положението, съществувало преди предоставянето на помощта. Това ще се постигне, след като несъвместимата помощ бъде върната от BPP, която по този начин губи предимството, което е имала пред своите конкуренти. Подлежащата на възстановяване сума следва да бъде такава, че да премахне икономическото предимство, дадено на BPP.
(81)
В съответствие с точка 3.1 от Известието на Комисията относно прилагането на членове 87 и 88 от Договора за ЕО по отношение на държавните помощи под формата на гаранции (наричано по-нататък „Известието на Комисията относно гаранциите“) (26), в случая с индивидуална държавна гаранция елементът на помощ трябва да бъде оценен на базата на условията за предоставяне на гаранцията и на заема. С оглед на тежките финансови затруднения на BPP по времето, когато е била дадена гаранцията, било е много малко вероятно дружеството да успее да получи банков заем на пазара без държавна намеса.
(82)
За точното количествено определяне на сумата на помощта, тъй като не може да бъде определена адекватна пазарна цена за възнаграждение на държавната гаранция, трябва да бъде определен подходящ показател. Както е посочено в първия абзац на точка 3.2 от Известието на Комисията относно гаранциите, „еквивалентът на помощта в брой“ на гаранция на заем през дадена година може да се изчисли по същия начин като еквивалента на помощта за заем при облекчени условия. Оттук следва, че сумата на помощта може да се изчисли като разликата между теоретичния пазарен лихвен процент и получения благодарение на държавната гаранция лихвен процент, след като се отчетат всички направени изплащания на премии.
(83)
В разглеждания случай, с оглед на финансовите затруднения на BPP и като се има предвид предоставеното обезпечение, BPP е трябвало да плати за заем при пазарни условия, т.е. без гаранция, референтния лихвен процент плюс премия за риск от 400 базисни пункта. Сумата на помощта трябва следователно да се изчисли като разликата между този теоретичен пазарен процент и лихвения процент, при който гарантираният заем е бил фактически предоставен (т.е. EURIBOR + 100 базисни пункта), след приспадане на фактически платената за гаранцията цена, т.е. 20 базисни пункта.
(84)
Що се отнася до пълната сума на самия заем, съгласно португалските органи португалската държава е взела досега всички необходими мерки и е предприела всички стъпки, за да приложи приоритетните си права върху обезпечението, което има от BPP (чиято стойност е била оценена значително над стойността на заема) (27). Комисията предполага, че португалската държава ще продължи да прилага тези права, получавайки по този начин пълната сума на заема в рамките на процедурата по ликвидация, както заяви самата тя в своя отговор от 15 юни 2010 г. (28).
(85)
Сумата, посочена в съображение 83, представлява подлежащата на възстановяване сума плюс лихвата, ефективно начислена върху тази сума от датата, в която помощта е била поставена на разположение на получателя (5 декември 2008 г.), до фактическото ѝ възстановяване. Тази лихва не може да бъде по-малка от сумата, изчислена в съответствие с член 9 от Регламент (ЕО) № 794/2004 на Комисията от 21 април 2004 г. за прилагане на Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета (29),
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Държавната помощ, свързана с гаранцията относно заем от 450 млн. EUR, неправомерно предоставена от Португалия в нарушение на член 108, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз в полза на Banco Privado Português, е несъвместима с вътрешния пазар.
Член 2
1. Португалия е длъжна да си възстанови от получателя помощта, посочена в член 1.
2. Върху сумите за възстановяване се начислява лихва от датата, на която са предоставени на разположение на получателя, до тяхното действително възстановяване.
3. Лихвата ще бъде изчислена с натрупване в съответствие с глава V от Регламент (ЕО) № 794/2004.
Член 3
1. Възстановяването на помощта, посочена в член 1, се изисква незабавно и ефективно.
2. Португалия гарантира, че настоящото решение ще започне да се прилага в срок от четири месеца от датата на оповестяване на настоящото решение.
Член 4
1. В срок от два месеца след уведомяването за настоящото решение Португалия трябва да предостави на Комисията следната информация:
а)
общия размер (главница и лихви), който следва да бъде възстановен от получателя;
б)
подробно описание на мерките, които вече са предприети и които са планирани за спазване на настоящото решение;
в)
документи, от които е видно, че португалската държава е приложила своите приоритетни права върху обезпечението, предложено от Banco Privado Português в контекста на гаранцията.
2. Португалия информира Комисията за напредъка по предприетите на национално равнище мерки за изпълнение на настоящото решение до пълното възстановяване на помощта, посочена в член 1. Тя предоставя незабавно, при поискване от страна на Комисията, информация относно вече предприетите и планираните мерки за изпълнение на настоящото решение. Тя предоставя също така подробна информация за размера на помощта и лихвите, които вече са възстановени от получателя.
Член 5
Адресат на настоящото решение е Португалската република.
Съставено в Брюксел на 20 юли 2010 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 20 päivänä heinäkuuta 2010,
valtiontuesta C 33/09 (ex NN 57/09 ja CP 191/09), jonka Portugali on toteuttanut myöntämällä valtiontakauksen BPP:lle
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 4932)
(Ainoastaan portugalinkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/346/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tämä päätös koskee valtiontukea, jonka Portugali on toteuttanut myöntämällä valtiontakauksen yritykselle Banco Privado Português, jäljempänä ’BPP’.
1. MENETTELYYN LIITTYVÄT NÄKÖKOHDAT
(2)
Komissio hyväksyi 13 päivänä maaliskuuta 2009 tehdyssä päätöksessä (2), jäljempänä ’pelastamistukipäätös’, Portugalin valtiontakauksen 450 miljoonan euron lainalle, jonka kuusi portugalilaista pankkia myönsi BPP:lle 5 päivänä joulukuuta 2008. Komissio hyväksyi toimenpiteen EY:n perustamissopimuksen 87 artiklan 3 kohdan b alakohdan (nykyisen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohta) nojalla kuuden kuukauden ajaksi sillä ehdolla, että Portugalin viranomaiset noudattaisivat sitoumustaan ja esittäisivät rakenneuudistussuunnitelman kuuden kuukauden kuluessa (ts. 5 päivään kesäkuuta 2009 mennessä).
(3)
Komissio kehotti 15 päivänä heinäkuuta 2009 Portugalin viranomaisia esittämään viipymättä BPP:n rakenneuudistussuunnitelman. Koska pyydettyä suunnitelmaa ei esitetty, komissio lähetti asiasta 6 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) 5 artiklan 2 kohdan mukaisen muistutuksen.
(4)
Komissio aloitti tätä oletettua valtiontukitoimenpidettä koskevan muodollisen tutkintamenettelyn 10 päivänä marraskuuta 2009. Samassa yhteydessä komissio teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen ja kehotti Portugalin viranomaisia esittämään rakenneuudistussuunnitelman 22 päivään joulukuuta 2009 mennessä.
(5)
Menettelyn aloittamista koskeva komission päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä6 päivänä maaliskuuta 2010 (4). Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kyseisestä tukitoimenpiteestä. Kolmas osapuoli, joka ei halua nimeään julkistettavan, esitti huomautuksia 6 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä.
(6)
Komissio pyysi 12 päivänä maaliskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Portugalin viranomaisilta tietoja, jotka viranomaiset toimittivat 13 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä ja 14 päivänä huhtikuuta 2010 saapuneeksi kirjatulla kirjeellä.
(7)
Asianomaisten osapuolten huomautukset toimitettiin Portugalille 15 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Portugali vastasi huomautuksiin 13 päivänä toukokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 14 päivänä toukokuuta 2010.
(8)
Komissio pyysi 29 päivänä huhtikuuta 2010 Portugalin viranomaisilta lisätietoja, jotka ne toimittivat 13 päivänä toukokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Portugali toimitti edelleen lisätietoja 15 ja 21 päivänä kesäkuuta 2010.
2. TUENSAAJA JA TOIMENPIDE
2.1 Tuensaaja
(9)
BPP on Portugaliin sijoittautunut rahoituslaitos, joka harjoittaa vähittäispankkitoimintaa sekä tarjoaa neuvonta- ja pääomasijoituspalveluja yrityksille. BPP:n asiakaskunta koostuu yksityisistä ja institutionaalisista tallettajista, mukaan lukien viisi keskinäistä maatalousluottolaitosta (caixas de crédito agrícola mútuo), yksi säästöpankki (caixa económica), useita eläkerahastoja, vakuutusyhtiöitä ja muita yhteisöjä. BPP toimii aktiivisesti Portugalissa ja Espanjassa sekä vähäisemmässä määrin Brasiliassa ja Etelä-Afrikassa.
(10)
BPP:n osakkeita ei ole noteerattu pörssissä, ja tämän vuoksi osakkeiden markkinahinta ei ole tiedossa. BPP:n taseeseen kirjatut varat olivat 30 päivänä kesäkuuta 2008 yhteensä 2,9 miljardia euroa, joka on alle prosentti Portugalin pankkialan yhteenlasketuista varallisuuseristä. BPP kuuluu kokonaisuudessaan Privado Holding SGPS (sociedade gestora de participações sociais) SA -konsernin omistukseen. Kyseisen holdingyhtiön enemmistöosakkuus (51,5 %) oli 12 osakkaan hallussa 30 päivänä kesäkuuta 2008. Vuonna 2009 Privado Holding -konsernilla oli 187 työntekijää, joista 148 työskenteli BPP:ssä.
2.2 Pankin taloudelliset vaikeudet
(11)
Portugalin viranomaisten mukaan BPP:n maksuvalmiusongelmat alkoivat yleismaailmallisen taloustilanteen heikennyttyä, mikä vähensi merkittävästi pankin kykyä hoitaa maksuvalmiuttaan.
(12)
BPP ilmoitti 24 päivänä marraskuuta 2008 Portugalin keskuspankille, jäljempänä ’Banco de Portugal’, ettei se ehkä pystyisi enää täyttämään maksuvelvoitteitaan. BPP:lle annettiin lupa keskeyttää kaikki maksunsa 1 päivästä joulukuuta 2008.
(13)
BPP:lle myönnettiin 5 päivänä joulukuuta 2008 valtion takaama 450 miljoonan euron laina jäljempänä kuvatuin ehdoin. Laina ja takaus kattoivat vain BPP:n taseeseen 24 päivänä marraskuuta 2008 kirjatut velat. Lainaa sai käyttää ainoastaan maksuihin tallettajille ja muille velkojille, eikä konsernin muiden yksiköiden velkojen kattamiseen.
2.3 Pelastamistukitoimenpide
(14)
BPP allekirjoitti 5 päivänä joulukuuta 2008 sopimuksen 450 miljoonan euron lainasta, jolle myönnettiin valtiontakaus, kuuden suuren portugalilaisen pankin kanssa (Banco Comercial Português, SA, Caixa Geral de Depósitos, SA, Banco Espírito Santo, SA, Banco BPI, SA, Banco Santander Totta, SA, Caixa Central - Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo CRL, jäljempänä ’pankkisyndikaatti’). Laina myönnettiin kuuden kuukauden ajaksi, ja laina-aikaa oli mahdollista jatkaa kahteen vuoteen asti. Lainakoroksi asetettiin euriborkorko korotettuna 100 peruspisteellä. Korvaus laskettiin lainanantajapankkien rahoituskustannusten perusteella kyseisenä ajankohtana.
(15)
Portugalin viranomaisten mukaan mikään rahoituslaitos ei olisi ollut valmis myöntämään BPP:lle ilman valtiontakausta rahoitusta kohtuullisella korolla, koska sen taloudellinen tilanne oli niin vakava. Valtiontakaus myönnettiin lain nro 112/97 nojalla eli komission 29 päivänä lokakuuta 2008 (5) hyväksymän Portugalin takausohjelman (laki 60-A/2008) ulkopuolella. Portugalin viranomaisten mukaan yleinen takausohjelma on varattu maksukykyisille pankeille. Se ei siis olisi tarjonnut asianmukaisia puitteita valtion toimenpiteille BPP:n hyväksi, sillä pankin tilanne heikkeni jatkuvasti ja toimenpiteeseen liittyy erityisiä riskejä.
(16)
Valtiontakauksesta perittäväksi korvaukseksi määritettiin 20 peruspistettä BPP:n esittämien vakuuksien perusteella.
(17)
Vakuudet ovat seuraavat: i) lukuisia Portugalin, BPP:n ja Banco de Portugalin välisessä sopimuksessa eriteltyjä varallisuuseriä koskeva etuoikeusasema ja ii) ensisijainen kiinnitys BPP:n omistamaan kiinteään omaisuuteen. Portugalin viranomaiset arvioivat näiden vakuuksien arvoksi noin 672 miljoonaa euroa, kun laina- ja takaussopimus allekirjoitettiin (6). Vakuuksien käsittelystä määrätään valtionkassan (Direcção-Geral do Tesouro), BPP:n ja Banco de Portugalin välisessä sopimuksessa. Banco de Portugalin tehtäväksi annettiin hoitaa ja hallinnoida vakuuksia valtionkassan puolesta. Portugalin viranomaisten mukaan Portugalin valtiolla on kansallisen lainsäädännön nojalla erillis- ja etuoikeusasema vakuuksiin.
(18)
BPP sitoutui siihen, että valtiontakauksen kattaman lainan laina-aikana se ei myy tai tarjoa vakuuksiksi nykyisiä tai tulevia varallisuuseriään tai luovuta niitä muulla tavoin.
(19)
Pelastamistukitoimenpidettä koskevan komission tutkintamenettelyn aikana Portugali sitoutui esittämään BPP:n rakenneuudistussuunnitelman kuuden kuukauden kuluessa valtion toimenpiteestä (ts. 5 päivään kesäkuuta 2009 mennessä).
(20)
Toimenpide hyväksyttiin 13 päivänä maaliskuuta 2009 tehdyssä komission päätöksessä kuuden kuukauden ajaksi valtiontakauksen myöntämisestä alkaen eli 5 päivään kesäkuuta 2009 asti. Komissio katsoi lisäksi, että rakenneuudistussuunnitelman esittäminen 5 päivään kesäkuuta 2009 mennessä oli välttämätöntä, sillä peritty korvaus oli poikkeuksellisen alhainen.
(21)
Portugalin viranomaiset sitoutuivat tekemään erillisen ilmoituksen komissiolle, jos takauksen voimassaoloaikaa jatkettaisiin alustavan kuuden kuukauden jakson jälkeen.
(22)
Portugali ei ole noudattanut edellä mainittuja sitoumuksiaan.
2.4 Pelastamistukitoimenpiteen jatkaminen
(23)
Portugali ilmoitti 23 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä sähköpostiviestillään komissiolle, että se on tehnyt päätöksen valtiontakauksen voimassaolon jatkamisesta toisen kuuden kuukauden jakson ajaksi (valtiovarainministeriön määräys nro 13364-A/2009, 5.6.2009). Portugali ei kuitenkaan esittänyt pidennystä koskevaa ilmoitusta, eikä se pyytänyt komission hyväksyntää.
(24)
Komission päätöksessä hyväksyttiin tämän tuen myöntäminen ainoastaan 5 päivään kesäkuuta 2009 asti, joten pelastamistuki muuttui sääntöjenvastaiseksi 6 päivänä kesäkuuta 2009.
(25)
BPP esitti 24 päivänä huhtikuuta 2009 rakenneuudistussuunnitelmansa Banco de Portugalille.
(26)
Portugalin viranomaiset selittivät 5 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyssä kirjeessään komissiolle, että BPP:n rakenneuudistussuunnitelman esittämisen viivästyminen johtui siitä, että Banco de Portugal ei ollut hyväksynyt BPP:n ehdottamaa uudelleenjärjestely- ja saneeraussuunnitelmaa.
(27)
Portugalin valtiovarain- ja julkishallintoministeriö julkaisi 9 päivänä kesäkuuta 2009 asiaa selvittävän asiakirjan, jonka nimikkeenä oli Esclarecimento do Ministério das Finanças e da Administração Pública - Decisão relativa ao Banco Privado Português, jäljempänä ’9 päivänä kesäkuuta 2009 julkaistu asiakirja’. Siinä vahvistettiin, että BPP:n 24 päivänä huhtikuuta 2009 Banco de Portugalille esittämässä uudelleenjärjestely- ja saneeraussuunnitelmassa ehdotettiin mm. pääomankorotusjärjestelyä, josta valtion osuus olisi 150-200 miljoonaa euroa kantaosakkeina, etuoikeutettuina osakkeina ja vastikkeettomina lisäetuuksina. Tätä suunnitelmaa ei viranomaisten mukaan hyväksytty, koska sen ei katsottu täyttävän laissa 63-A/2008 asetettuja pääomankorotusjärjestelyn edellytyksiä eikä asiaa koskevia Euroopan unionin ohjeita, joilla pyritään varmistamaan unionin kilpailusääntöjen noudattaminen valtiontukea myönnettäessä.
(28)
Tässä 9 päivänä kesäkuuta 2009 julkaistussa asiakirjassa todetaan myös, että monet BPP:n asiakkaat olivat antaneet säästönsä pankin hoitoon. Pankki oli sijoittanut ne rahoitusvälineisiin, jotka oli hajautettu kymmeniin, jäsenvaltioiden lainkäyttövallan ulkopuolelle sijoittautuneisiin erityistarkoitusta varten perustettuihin yhtiöihin. Tällaisiin vipurahoitustuotteisiin (nk. Retorno Absoluto -instrumentit) sisältyvistä riskeistä huolimatta BPP oli vahvistanut tuottoprosentin ja antanut takuun siitä, että erääntymisajan päättyessä se maksaisi sijoitetun pääoman kokonaisuudessaan takaisin. Tällaisen takaisinmaksutakuun olemassaolosta ei ollut missään vaiheessa ilmoitettu valvontaviranomaisille, eikä sitä ollut sisällytetty ja kirjattu pankin taseeseen. Salatessaan tämän velvoitteen pankin osakkaat välttivät tilanteen, jossa heidän olisi pitänyt korottaa pääomaa voimassa olevien lakien ja määräysten asettamien vaatimusten täyttämiseksi. Lisäksi 9 päivänä kesäkuuta 2009 julkaistun asiakirjan mukaan Portugalin finanssivalvontaviranomaisten (Comissão do Mercado de Valores Mobiliários) ja Banco de Portugalin suorittamassa tutkinnassa havaittiin vakavia sääntöjenvastaisuuksia, joita voidaan pitää BPP:n rikollisena toimintana.
2.5 Retorno Absoluto -sijoitustuotteiden tilanne
(29)
Kyseisessä 9 päivänä kesäkuuta 2009 julkaistussa asiakirjassa Portugalin viranomaiset toteavat myös, että ne tarkastelivat valvontaviranomaisten kanssa ratkaisua, jonka avulla voitaisiin minimoida mahdolliset tappiot Retorno Absoluto -instrumentteja hallussaan pitäville BPP:n asiakkaille, joiden sijoitukset olivat vaarassa. Hallituksen pohtima ratkaisu sisälsi mm. seuraavat ominaisuudet: 1) perustettaisiin uusi rahoitusväline, joka edustaa nykyistä välillistä Retorno Absoluto -salkkua, ja sillä korvattaisiin sijoittajien nykyiset sijoitukset; 2) rahoitusvälineen laskisi liikkeeseen ja sitä hallinnoisi BPP:stä riippumaton yksikkö, jonka omistaisivat ja jota hallinnoisivat kansalliset pankit.
2.6 Muodollinen tutkintamenettely ja pelastamistukitoimenpiteen voimassaolon jatkaminen toisen kerran
(30)
Komissio kehotti 15 päivänä heinäkuuta 2009 Portugalin viranomaisia esittämään viipymättä BPP:n rakenneuudistussuunnitelman edes alustavana versiona ja muistutti, että pelastamistuki oli muuttunut sääntöjenvastaiseksi 6 päivänä kesäkuuta 2009.
(31)
Koska pyydettyä suunnitelmaa ei esitetty, komissio lähetti asiasta 6 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä asetuksen (EY) N:o 659/1999 5 artiklan 2 kohdan mukaisen muistutuksen.
(32)
Komissio aloitti kyseistä valtiontukitoimenpidettä koskevan muodollisen tutkintamenettelyn 10 päivänä marraskuuta 2009. Samassa yhteydessä komissio teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen ja vaati Portugalin viranomaisia esittämään rakenneuudistussuunnitelman 22 päivään joulukuuta 2009 mennessä.
(33)
Menettelyn aloittamista koskeva komission päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (7). Komissio pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa kyseisestä tukitoimenpiteestä.
(34)
Portugalin viranomaiset ilmoittivat 3 päivänä joulukuuta 2009 komissiolle, että valtiontakauksen voimassaoloaikaa jatkettaisiin vielä kuudella kuukaudella. Portugalin viranomaisten mukaan valtion oli pakko uusia takaus, sillä BPP:n toimintaan aiheutuva välitön häiriö olisi selväsi vaarantanut tarkasteltavana olleen ratkaisuvaihtoehdon toteuttamisen. Koska BPP ei selvästikään pystynyt maksamaan lainaa takaisin, BPP:lle lainan myöntäneet pankit sopivat jatkavansa laina-aikaa vielä kuusi kuukautta muuttamatta voimassa olevia ehtoja ja ilman lisärahoitusta edellyttäen, että myös vastaavaa valtiontakausta jatkettaisiin.
(35)
Tämän vuoksi valtiontakauksen voimassaoloa jatkettiin 5 päivänä joulukuuta 2009 uudelleen kuudella kuukaudella. Jatkamisesta ei ilmoitettu komissiolle. Portugalin viranomaiset tiedottivat ainoastaan, että lainan takauksen voimassaoloa pidennettäisiin.
(36)
Portugalin viranomaiset lähettivät komissiolle 25 päivänä helmikuuta 2010 kirjeen, jossa selostettiin tekijöitä, joiden hallitus katsoi varmistavan ratkaisun löytymisen ongelmiin, joita BPP oli aiheuttanut merkittävälle osalle asiakkaistaan eli Retorno Absoluto -sijoitustuotteeseen sijoittaneille.
(37)
Samalla kirjeellä Portugalin viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että maan hallitus oli päättänyt 11 päivänä joulukuuta 2009 seuraavaa:
i)
perustetaan suljettu yhdenmukaistamaton erityissijoitusrahasto (Fundo Especial de Investimento - FEI), joka koostuu Retorno Absoluto -sijoitustuotteeseen kuuluneista omaisuuseristä (bruttovarat ja -velat) ja jolla on seuraavat ominaisuudet: a) erityissijoitusrahastoa hallinnoidaan passiivisesti; b) osakkuuksien merkintä tapahtuu luontoisetuuksina; c) kesto on neljä vuotta, ja sitä voidaan jatkaa enintään 10 vuoteen osakkaiden yleiskokouksen myönteisellä päätöksellä (1 osake = 1 ääni); d) asiakkaiden liittyminen on vapaaehtoista;
ii)
450 miljoonan euron lainalle myönnettyä valtiontakausta jatketaan erityissijoitusrahaston perustamiseen asti;
iii)
käytetään talletussuojarahastoa (Fundo de Garantia de Depósitos, FGD), joka varmistaa jokaiselle tallettajalle käteistilisaldon täysimääräisen takaisinmaksun, kun talletusten arvo on enintään 100 000 euroa; ja käytetään sijoittajien korvausjärjestelmää (Sistema de Indemnização aos Investidores, SII), joka varmistaa kullekin sijoittajalle enintään 25 000 euron korvauksen laissa asetetuin edellytyksin ja johon ei sisälly valtion varoja;
iv)
tarjotaan suoja 250 000 euroon asti FEI:n asiakkaille edellyttäen, että ne täyttävät FDG:n ja SII:n mukaiset kriteerit; näin ollen jos asiakkaan tulojen - jotka saadaan GSD:n, SII:n ja FEI:n maksuista - ja sijoituksen nimellisarvon (24 päivänä marraskuuta 2008) välinen erotus on negatiivinen, valtio kattaa sen aina 250 000 euroon asti.
(38)
FEI:n sijoittajille annettua Portugalin oikeusjärjestelmästä johtuvaa valtion sitoumusta sovelletaan vasta siitä päivästä alkaen, jolloin rahaston toiminta päättyy, eli neljän vuoden kuluttua sen perustamisesta - 30 päivänä maaliskuuta 2014 (8).
(39)
Portugalin finanssivalvontaviranomaiset hyväksyivät 1 päivänä helmikuuta 2010 FEI:n perustamisen edellä kuvatulla tavalla. FEI:n omaisuudenhoitajana toimi Privado Fundos - Sociedade Gestora de Fundos de Investimento, S. A., ja säilytysyhteisönä Banif - Banco de Investimento, SA.
(40)
FEI perustettiin 30 päivänä maaliskuuta 2010.
(41)
Banco de Portugal julkaisi 16 päivänä huhtikuuta 2010 tiedotteen, jossa se ilmoitti peruuttaneensa BPP:n pankkitoimiluvan 15 päivänä huhtikuuta 2010 tehdyllä päätöksellä. Toimilupa peruutettiin, koska pankin uudelleenjärjestely tai pääomittaminen ei ollut mahdollista. Banco de Portugal pyysi 22 päivänä huhtikuuta 2010 toimivaltaista tuomioistuinta (Tribunal de Comércio de Lisboa) asettamaan BPP:n konkurssiin ja esitti samalla ehdotuksen pesänselvittäjiksi. BPP:n pesänselvitykseen sovelletaan erityisesti rahoituslaitoksia koskevaa Portugalin maksukyvyttömyyslainsäädäntöä. Portugalin viranomaiset katsovat, että asiaa koskevan lainsäädännön edellyttämien eri oikeudellisten vaiheiden vuoksi pesänselvitys voi kestää noin vuoden.
(42)
Portugalin viranomaiset ilmoittivat komissiolle 13 päivänä toukokuuta 2010, että pankkisyndikaatti on lainasopimuksen (9) mukaisesti pyytänyt takauksen täytäntöönpanoa. Se tapahtui 7 päivänä toukokuuta, kun Portugalin valtio korvasi 450 miljoonaa euroa kuudelle pankille. Portugalin valtio ilmoitti, että se oli jo toteuttanut tarvittavat toimenpiteet, jotka liittyivät sen eri- ja etuoikeusasemaan takauksiin liittyvien vakuuksien velkojana, ja esittänyt saatavia koskevat vaateensa toimivaltaiselle tuomioistuimelle (10).
3. MUODOLLISTA TUTKINTAMENETTELYÄ KOSKEVA KOMISSION PÄÄTÖS
(43)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 10 päivänä marraskuuta 2009 tehdyssä päätöksessä komissio esitti alustavan arvionsa ja epäilynsä tarkasteltavina olevien toimenpiteiden soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Ongelmalliset kysymykset olivat seuraavat:
-
Takauspalkkio oli alle tavallisesti pankkitiedonannon (11) mukaan edellytetyn tason. Komissiolla epäili, ettei korvaus ollut riittävä suhteessa riskiin. Komissio oli hyväksynyt tällaisen palkkiotason ainoastaan siksi, että Portugali oli sitoutunut esittämään rakenneuudistussuunnitelman, jonka perusteella tämä etu kompensoitaisiin asianmukaisesti pitkällä aikavälillä.
-
Portugali ei esittänyt rakenneuudistussuunnitelmaa huolimatta siitä, että sitä oli virallisesti vaadittu tekemään niin 6 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä muistutuksella.
-
Takauksen jatkaminen (5 päivänä kesäkuuta 2009) komission alun perin hyväksymän kuuden kuukauden jakson jälkeen.
4. PORTUGALIN HUOMAUTUKSET
(44)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevissa huomautuksissaan Portugalin viranomaiset totesivat, että ne olivat tietoisia komissiolle annetusta sitoumuksesta esittää BPP:n rakenneuudistussuunnitelma. Kuten viranomaisten 13 päivänä huhtikuuta 2010 päivätystä asiakirjasta ilmeni, vastuu (Banco de Portugalin hyväksymän) rakenneuudistussuunnitelman laatimisesta oli viime kädessä BPP:llä, ja Portugalin valtion vastuulla oli ainoastaan toimittaa suunnitelma komissiolle. Portugalin viranomaiset eivät esittäneet rakenneuudistussuunnitelmaa komissiolle yksinkertaisesti siksi, että Banco de Portugal ei ollut hyväksynyt BPP:n laatimaa suunnitelmaa. Tämän vuoksi 10 päivänä marraskuuta 2009 tehdyssä komission päätöksessä esitettyä vaatimusta ei siis voitu noudattaa riippumatta Portugalin valtion poliittista ponnisteluista varmistaa, että BPP todella täyttäisi velvoitteensa Banco de Portugalia, valtiota ja viime kädessä komissiota kohtaan.
(45)
BPP:lle myönnetyn valtiontuen osalta Portugali toteaa, että tämä tuki oli ja on sisämarkkinoille soveltuvaa SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan määräysten nojalla, sillä se myönnettiin jäsenvaltion taloudellisen vakauden säilyttämiseksi samalla tavalla kuin muuallakin Euroopassa tehtiin.
(46)
Kun tarkastellaan 450 miljoonan euron valtiontakauksen voimassaoloajan jatkamista, Portugalin viranomaiset toteavat, että kyseessä ei ollut uusi tuki. Muutoksia ei ollut tapahtunut tilanteessa, jonka pohjalta komissio hyväksyi tukitoimenpiteen. Kahdesti jatketun valtiontakauksen ehdot pysyivät muuttumattomina: i) lainasummaa ei korotettu; ii) lainaehtoihin ei tehty muutoksia (12); iii) takaussopimuksen mukaan takauksen voimassaolo päättyisi vasta 30 päivän kuluttua pääoman ja korkojen viimeisen erän takaisinmaksusta, ja komissio oli tietoinen siitä, että laina-aika oli kaksi vuotta (13).
(47)
Portugalin viranomaisten mukaan valtiontakauksen jatkamisista ei ilmoitettu, koska lainasopimuksen uusiminen ei riippunut Portugalin viranomaisista, vaan pankkisyndikaatista ja BPP:stä. Jos takauksen voimassaoloaikaa ei olisi jatkettu, se olisi aiheuttanut Portugalin pankkijärjestelmälle samanlaisia kielteisiä vaikutuksia kuin vaikutukset, joiden perusteella komissio oli alun perin hyväksynyt tukitoimenpiteen. Lisäksi Portugalin viranomaiset katsovat, että takausten jatkaminen oli automaattista lainasopimusta sääntelevien ehtojen mukaan, vaikka pankkisyndikaatti halusikin muodollisen vahvistuksen asiasta oikeusvarmuuden vuoksi.
(48)
Portugalin viranomaisten mukaan voimassaoloajan jatkamiset (vaikka ne katsottaisiinkin uudeksi tueksi) eivät tarjoa taloudellista etua, koska BPP ei käytännössä ollut enää harjoittanut pankkitoimintaa ainakaan 1 päivän joulukuuta 2008 jälkeen. Tämän vuoksi toimenpide, joko ilman jatkamista tai jatkettuna, ei antanut BPP:lle taloudellista etua eikä vahvistanut sen asemaa suhteessa kilpailijoihin yksinkertaisesti siitä syystä, että BPP ei toiminut markkinoilla eikä näin ollen kilpaillut muiden pankkien kanssa (14). Tämän vuoksi Portugalin viranomaiset katsovat, että toimenpide ei vaikuttanut kilpailuun eikä jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(49)
Kommentoidessaan asianomaisten osapuolten esittämiä huomautuksia (ks. jäljempänä) Portugalin viranomaiset toteavat, että 450 miljoonan euron lainaa käytettiin läpinäkyvällä tavalla järjestelmäriskin välttämiseen ja 24 päivänä marraskuuta 2008 taseeseen kirjattujen BPP:n velkojen kattamiseen.
(50)
Portugalin viranomaiset toteavat myös, että Portugali aikoo käyttää takaukseen liittyviin vakuuksiin kohdistuvia oikeuksiaan BPP:n pesänselvityksen yhteydessä. Ottaen huomioon erioikeusasemansa BPP:n velkojana Portugali on vakuuttunut siitä, että se saa pankin velkojille maksamansa 450 miljoonan euron summan perittyä kokonaisuudessaan takaisin. Portugalin viranomaiset toteavat, että 7 päivänä toukokuuta 2010 vakuuksien arvo oli yli 20 prosenttia suurempi kuin takauksen kohteena ollut lainasumma.
(51)
Kun tarkastellaan valtion sitoutumista kattamaan FEI:hin liittyneiden Retorno Absoluto -tilinhaltijoiden tappiot 250 000 euroon asti, Portugali katsoo, että kyseinen toimenpide ei sisällä valtiontukea seuraavista syistä: i) siihen ei sisälly valtion varojen siirtoa FEI:n omaisuudenhoitoyhtiölle tai muille markkinoilla toimiville yhteisöille; ii) kyseessä on sääntöjenmukainen ja yleisesti hyväksytty järjestely, jonka soveltaminen on loogista jatkoa sijoittajien korvausjärjestelmälle; iii) siihen ei sisälly minkäänlaista taloudellista etua sijoittajille, joille se on kohdennettu yleisesti ja yksinoikeudellisin ehdoin, kuten kansalliset ja eurooppalaiset oikeudelliset vaatimukset edellyttävät, eikä se vääristä kilpailua markkinoilla eikä jäsenvaltioiden välisissä suhteissa.
(52)
Lisäksi Portugali esittää, että sitoumuksesta johtuvat, käytännössä toteutuvat maksut FEI:n asiakkaille tulevat olemaan vähäisiä, jos niitä ylipäänsä esiintyy. Portugalin viranomaiset katsovat, että 250 000 euron talletussuojan tarkoituksena on lisätä FEI:n asiakkaiden luottamusta. Käytännössä se ei viranomaisten mukaan kuitenkaan johda todellisiin korvauksiin pääosassa tapauksia. Varovaisen skenaarion tapauksessa, joka perustuu oletukseen, että FEI:n varojen arvo laskee neljän seuraavan vuoden aikana edelleen lokakuun 2009 tasosta, Portugalin viranomaiset laskevat, että asiakaskohtainen enimmäiskorvaus olisi keskimäärin noin 68 000 euroa. Myönteisempien skenaarioiden tapauksessa korvauksia ei tarvita lainkaan.
5. MUIDEN ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET
(53)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 10 päivänä marraskuuta 2009 tehdyn komission päätöksen 6 artiklassa asianomaisia osapuolia kehotetaan esittämään huomautuksena toimenpiteestä. Komissio sai 6 päivänä huhtikuuta 2010 huomautuksia asianmukaisesti yksilöidyiltä kolmansilta osapuolilta, jotka eivät halua nimeään julkistettavan. Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta esittämissään huomautuksissa kyseiset kolmannet osapuolet toteavat, että yhtään valtiontakauksen myöntämiselle asetettua ehtoa (enimmäiskesto kuusi kuukautta ja rakenneuudistussuunnitelman esittäminen) ei ole täytetty. Huomautuksissa todetaankin tämän vuoksi, että tuki on sääntöjenvastaista, ja komission olisi määrättävä Portugali keskeyttämään takaustoimenpide. Lisäksi 450 miljoonan euron summa käytettiin korvausten maksamiseen tietyille BPP:n asiakkaille toisten asiakkaiden kustannuksella sen sijaan, että se olisi käytetty pankin rakenneuudistukseen.
6. ARVIOINTI
6.1 Toimenpiteiden luokittelu valtiontueksi
(54)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”
(55)
Jotta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohtaa voitaisiin soveltaa, voimassa on oltava tukitoimenpide, jonka valtio on toteuttanut valtion varoin ja joka vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristää kilpailua sisämarkkinoilla antamalla tietyille yrityksille valikoivan edun.
6.1.1 Valtiontakaus 450 miljoonan euron lainalle
(56)
Komissio muistuttaa, että se määritteli takauksen valtiontukitoimenpiteeksi 13 päivänä maaliskuuta 2009 tehdyssä pelastamistukipäätöksessään (15). Toimenpide rahoitetaan valtion varoin, sillä se muodostuu Portugalin valtion myöntämästä takauksesta. Portugalin valtion 13 päivänä toukokuuta 2010 (ks. johdanto-osan 42 kappale) pankkisyndikaatille suorittama korvaus osoittaa selvästi, että valtion varoja on käytetty.
(57)
Kuten 13 päivänä toukokuuta 2009 tehdyssä pelastamistukipäätöksessä (16) todettiin, valtiontakaus antoi BPP:lle mahdollisuuden saada paremmat rahoitusehdot lainalleen kuin vastaavanlaisessa tilanteessa markkinoilla olevat yritykset yleensä saisivat siinä epätodennäköisessä tapauksessa, että tällaisia lainoja olisi ylipäätään saatavilla. Portugalin viranomaisetkin ovat myöntäneet tämän. Pelastamistukipäätöksessä todettiin jo, että 20 peruspisteen suuruinen palkkio oli selvästi alle tason, joka saadaan soveltamalla 20 päivänä lokakuuta 2008 annettua Euroopan keskuspankin suositusta. Huolimatta suurista vakuuksista komissio päätteli, että valtiontakauksesta perittävä korvaus oli tuntuvasti alhaisempi kuin taso, jota vaikeuksissa olevien pankkien tapauksessa olisi tavallisesti pidetty riittävänä. Kyseistä korvausta pidettiin asianmukaisena vain pelastamisvaiheessa ja edellyttäen, että rakenneuudistussuunnitelma esitettäisiin ennen 5 päivää kesäkuuta 2009.
(58)
Toisin kuin muut pankkialan laitokset, jotka eivät hyötyneet valtiontakauksesta, BPP sai taloudellisen edun, sillä valtiontakauksesta peritty korvaus oli selvästi markkinahintaa alhaisempi.
(59)
Portugalin viranomaisten esittämää perustelua, jonka mukaan BPP ei harjoittanut toimintaa markkinoilla 1 päivän joulukuuta 2008 jälkeen, ei voida hyväksyä. Kun otetaan huomioon, että Banco de Portugal peruutti BPP:n pankkitoimiluvan vasta 15 päivänä huhtikuuta 2010, BPP olisi voinut tulla tai palata markkinoille lyhyellä varoitusajalla. BPP:n saneeraussuunnitelmat, jotka esitettiin joulukuun 2008 ja huhtikuun 2009 välisenä aikana, osoittavatkin pankin mahdollisuudet jatkaa taloudellisen toiminnan harjoittamista pelastamistoimenpiteen ansiosta. Kun otetaan huomioon BPP:n toiminta ja sen asema kansallisilla ja kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla, tämä etu on omiaan vaikuttamaan kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Vasta 15 päivästä huhtikuuta 2010 alkaen eli pankkitoimiluvan peruuttamisen jälkeen BPP menetti mahdollisuudet palata markkinoille ja mahdollisesti vääristää kilpailua ja jäsenvaltioiden välistä kauppaa.
(60)
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että valtiontakaus tarjosi BPP:lle taloudellisen edun, sillä sen käytettävissä oli Portugalin valtion varoja. Tämä etu on omiaan vaikuttamaan kilpailuun ja jäsenvaltioiden väliseen kauppaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Sen vuoksi toimenpide on valtiontukea.
6.1.2 FEI:n asiakkaille myönnetty 250 000 euron takaus
(61)
Kuten edellä on kuvailtu, tämän toimenpiteen edunsaajat ovat BPP:n asiakkaita, jotka olivat sijoittaneet Retorno Absoluto -tuotteisiin ja jotka päättivät liittyä FEI:hin. Ilman Portugalin soveltamaa ratkaisua FEI:n asiakkailla olisi vaarana jäädä kokonaan ilman korvausta tai todennäköisemmin saada takauksen kattamaa summaa pienempi korvaus. Portugalin laatimien arvioiden mukaan on todennäköistä, että takaus korotti FEI:n asiakkaiden tuottoja. Tämän vuoksi FEI:n asiakkaat ovat saaneet toimenpiteestä etua.
(62)
Pelkkää varojen tallettamista ei kuitenkaan välttämättä katsota valtiontukisäännöissä tarkoitetuksi taloudelliseksi toiminnaksi, ja Portugalin viranomaisten esittämän asiakirjan mukaan pääosa FEI:n asiakkaista on yksityishenkilöitä eikä yrityksiä. Jos valtiontakauksen kohteena olevat FEI:n varat kuitenkin hyödyttävät yrityksiä, ne voidaan katsoa valtiontuiksi.
(63)
Portugalin toimittamat numerotiedot osoittavat kuitenkin selvästi, että valtion maksamat korvaukset ovat selvästi alle vähämerkityksistä tukea koskevan 200 000 euron rajan kolmen vuoden jaksolla (17), kun on otettu huomioon sijoittajien korvausjärjestelmän ja talletussuojarahaston tarjoama suoja sekä niiden varojen arvo, joita sijoittajat saavat varovaisten oletusten mukaan kohde-etuuksista.
6.2 Soveltuvuus sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla
6.2.1 Valtiontakaus 450 miljoonan euron lainalle
(64)
Portugalin mukaan tukea olisi arvioitava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan. Komissio voi kyseisen määräyksen nojalla todeta sisämarkkinoille soveltuvaksi tuen ”jäsenvaltion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseen”. Komissio huomauttaa, että unionin yleinen tuomioistuin on korostanut, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa on sovellettava suppeasti ja sillä on puututtava jäsenvaltion koko taloudessa esiintyvään häiriöön (18).
(65)
Komissio on jo myöntänyt, että tämänhetkinen maailmanlaajuinen finanssikriisi voi aiheuttaa vakavia häiriöitä jäsenvaltion talouteen ja että pankkitukitoimenpiteet voivat olla asianmukaisia keinoja häiriöiden korjaamiseen. Tämä lähestymistapa vahvistettiin komission antamassa pankkitiedonannossa (19), pankkien pääomapohjan vahvistamista koskevassa tiedonannossa (20), arvoltaan alentuneita omaisuuseriä koskevassa tiedonannossa (21) ja pankkien rakenneuudistuksia koskevassa tiedonannossa (22). Tämän vuoksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohtaa voidaan nykyoloissa käyttää oikeusperustana tämän järjestelmäkriisin ratkaisemiseksi toteutettuihin tukitoimenpiteisiin. Kun tarkastellaan erityisesti Portugalin taloutta, se on niin ikään asianmukainen oikeusperusta useille komission päätöksille, joilla hyväksytään Portugalin viranomaisten toimenpiteitä finanssikriisin torjumiseksi. Erityisesti se on oikeusperustana Portugalin luottolaitosten pääomapohjan uudistamista koskevalle ohjelmalle ja ohjelman jatkamiselle. Komissio on antanut viimeisimmän asiaa koskevan päätöksen maaliskuussa 2010 (23).
(66)
Komissio toteaa lisäksi tarkasteltavana olevassa asiassa, että pelastamistuesta tehdyssä komission päätöksessä arvioitiin SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan sovellettavuutta. Päätöksessä todettiin, että kyseistä määräystä voitiin soveltaa, sillä jos BPP ei täyttäisi maksuvelvoitteitaan, sillä voisi olla kielteisiä vaikutuksia koko Portugalin rahoitusalaan (ks. pelastamistukipäätöksen johdanto-osan 33-45 kappale).
(67)
Portugali jatkoi takausta kahteen otteeseen ilman ilmoitusta komissiolle ja ilman komission hyväksyntää, vaikka se ei ollut esittänyt rakenneuudistussuunnitelmaa komission toistuvista kehotuksista huolimatta ja vaikka komissio teki tietojen antamista koskevan välipäätöksen (kuten johdanto-osan 30-32 kappaleessa esitetään).
(68)
Portugalin viranomaisten perustelujen mukaan komissio oli tietoinen siitä, että takaus voitaisiin sopimuksen perusteella tarjota kahden vuoden ajaksi ja että valtiontakaukseen ei tehty olennaisia muutoksia. Näitä perusteluja ei kuitenkaan voida hyväksyä. Pelastamistukipäätöksessä valtiontakauksen hyväksymisen ehdoksi asetettiin, että Portugalin viranomaiset täyttävät antamansa sitoumukset ja esittävät rakenneuudistussuunnitelman kuuden kuukauden kuluessa. Portugalin viranomaiset eivät täyttäneet tätä sitoumusta.
(69)
Lisäksi se, että sopimuksessa määrättiin valtiontakauksen jatkamisesta pankkisyndikaatin ja BPP:n päätöksen perusteella, ei vapauta Portugalia täsmällisistä ja nimenomaisista velvoitteista, joita sille seuraa pelastamistukipäätöksen perustana olleista komissiolle annetuista sitoumuksista ja SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdasta johtuvista velvoitteista.
(70)
Rakenneuudistussuunnitelman esittämisvelvollisuuteen liittyvää Portugalin kantaa, jonka mukaan sen velvoite rajoittui suunnitelman pelkkään toimittamiseen komissiolle, ei voida myöskään hyväksyä niiden sitoumusten perusteella, joihin komission pelastamistukipäätös perustui. Joka tapauksessa tosiasia on, että rakenneuudistussuunnitelmaa ei esitetty pelastamistukipäätöksessä asetetussa määräajassa, ja tämän vuoksi tukitoimenpiteen hyväksymisperustetta ei täytetty.
(71)
Tästä seuraa, että takauspalkkio jäi alle tason, joka pankkitiedonannossa tavallisesti edellytetään sisämarkkinoille soveltuvalta korvaukselta. Komissio hyväksyi pelastamistukipäätöksessään kyseisen palkkion ainoastaan Portugalin antaman sitoumuksen perusteella, jonka mukaan se esittäisi rakenneuudistus- tai selvityssuunnitelman, joka minimoisi asianmukaisella tavalla kilpailunvääristymät. Koska tällaista suunnitelmaa ei esitetty 5 päivään kesäkuuta 2009 mennessä, komissio päättelee, että Portugalin 5 päivänä joulukuuta 2008 myöntämä takaus ja sen jatkaminen 5 päivän kesäkuuta 2009 jälkeen eivät sovellu sisämarkkinoille.
(72)
Vaikka Portugali ei ole esittänyt BPP:n rakenneuudistussuunnitelmaa, Portugalin viranomaiset ovat toimittaneet tietoja, jotka osoittavat, että 15 päivänä huhtikuuta 2010 käynnistetty pesänselvitys ja BPP:n pankkitoimiluvan peruuttaminen johtavat pankin toiminnan lopettamiseen. Lisäksi BPP:n osakkaille ei myönnetä mitään muuta korvausta kuin pesänselvityksestä saatavat mahdolliset määrät. Näiden tietojen perusteella komissio katsoo, että BPP:hen ei jatkossa liity kilpailun vääristymisen riskiä. Tämä päätelmä ei kuitenkaan vaikuta siihen, että Portugalin myöntämä toimenpide on ollut sääntöjenvastainen 5 päivän joulukuuta 2008 ja 15 päivän huhtikuuta 2010 välisen ajan.
(73)
Lainan markkinahintaisen korkotason määrittämisessä komissio perustaa arvionsa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta annettuun komission tiedonantoon (24). Komissio määrittää viitekoron, joka vastaa normaalein vakuuksin turvatuilta keskipitkän ja pitkän aikavälin lainoilta perittyä keskimääräistä markkinakorkoa. Viitekorko on alin käytetty korko, ja sitä voidaan korottaa tilanteissa, joissa on erityinen riski (esim. jos kyseessä on vaikeuksissa oleva yritys tai pankkien yleensä vaatimat vakuudet puuttuvat). Poikkeustilanteissa takaukseen sisältyvä tukiosuus voi olla yhtä suuri kuin takauksella katettu summa.
(74)
Takauksen ansiosta BPP pystyi saamaan lainalleen rahoitusmarkkinoilla tavallisesti saatavilla olevia ehtoja paremmat rahoitusehdot. Komissio katsoo, että takaukseen sisältyvä tukiosuus voidaan laskea määrittämällä niiden korkojen välinen erotus, joka BPP:n olisi pitänyt maksaa markkinaehdoin (ts. ilman takausta) ja jolla laina käytännössä myönnettiin. Tämän erotuksen voidaan katsoa vastaavan takauspalkkiota, jonka maksamista markkinatalouden ehdoin toimiva takaaja olisi edellyttänyt.
(75)
Tarkasteltavana olevassa tapauksessa komissio katsoo, että ilman takausta BPP olisi maksanut vähintään korkoa, joka vastaa viitekorkoa lisättynä 400 peruspisteellä, sillä se oli vaikeuksissa oleva yritys, jolla on suuret vakuudet. Komissio pitää 400 peruspistettä riittävänä marginaalina, kun otetaan huomioon lainan vahvat vakuudet (ks. johdanto-osan 17 kappale). Ne lisäsivät mahdollisuuksia siihen, että lainaaja pystyisi perimään takaisin ainakin osan lainaamistaan varoista BPP:n erittäin vaikeasta tilanteesta huolimatta. Takaukseen sisältyvä tukiosuus määritetään siis laskemalla viitekoron, johon lisätään 400 peruspistettä, ja takauksen kohteena olleen lainan koron (ts. euriborkorko + 100 peruspistettä) välinen erotus, josta vähennetään takauksesta käytännössä maksettu hinta eli 20 peruspistettä.
(76)
Tässä yhteydessä komissio panee myös merkille, että Portugali on ilmoittanut esittäneensä jo tarvittavat vaateet pannakseen täytäntöön erillis- ja etuoikeutensa, jotka liittyvät BPP:n vakuuksiin, ja aikovansa tehdä niin jatkossakin, kunnes se on saanut perittyä takaisin koko lainasumman (25). Komissio katsoo, että Portugalin velvollisuutena on toimia tällä tavoin takaussopimuksen määräysten täytäntöönpanemiseksi. Jos se laiminlyö velvollisuutensa panna täytäntöön vakuuksia koskevat oikeutensa ja periä takaisin koko lainasumman, kyseessä on valtiontuki BPP:n hyväksi.
6.3 BPP:n 450 miljoonan euron lainan käyttötarkoitukset
(77)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevasta komission päätöksestä huomautuksia esittänyt kolmas osapuoli väitti, ettei 450 miljoonan euron lainaa käytetty BPP:n rakenneuudistukseen vaan korvauksien maksamiseen tietyille pankin asiakkaille toisten asiakkaiden kustannuksella. Komissio on saanut Portugalin viranomaisilta tietoja, jotka osoittavat, että laina käytettiin korvausten maksamiseen BPP:n velkojille, joiden luotot olivat erääntyneet tai joiden luottolimiitit olivat erääntymässä ja jotka päättivät olla jatkamatta laina-aikoja tai uudistamatta luottolimiittejä. Komissio ei ole löytänyt selkeää näyttöä kolmannen osapuolen esittämien väitteiden tueksi.
7. PÄÄTELMÄT
(78)
Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että BPP:lle myönnetty valtiontakaus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jonka ei voida katsoa soveltuvan sisämarkkinoille.
8. TUEN TAKAISINPERINTÄ
(79)
Asetuksen (EY) N:o 659/1999 14 artiklan 1 kohdan mukaan komission on päätettävä sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta. Ainoastaan sisämarkkinoille soveltumaton tuki on perittävä takaisin.
(80)
Takaisinperinnän tarkoituksena on palauttaa ennen tuen myöntämistä vallinnut tilanne. Tämä tavoite katsotaan saavutetuksi, kun BPP on maksanut takaisin sääntöjenvastaisen tuen ja kun se on näin menettänyt edun, joka sillä oli kilpailijoihinsa verrattuna. Takaisinperittävän määrän on mahdollistettava BPP:lle myönnetyn taloudellisen edun poistaminen.
(81)
EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina annetun komission tiedonannon (26), jäljempänä ’takauksia koskeva komission tiedonanto’, 3.1 kohdan mukaisesti valtion myöntämän yksittäisen takauksen tapauksessa tukiosuus määritetään takaus- ja lainaehtojen perusteella. Kun otetaan huomioon BPP:n vakavat taloudelliset vaikeudet takauksen myöntämisajankohtana, on erittäin epätodennäköistä, että yritys olisi pystynyt hankkimaan pankkilainan markkinoilta ilman valtion toimenpidettä.
(82)
Arvioitaessa tuen täsmällistä määrää on määritettävä kohtuullinen viitearvo, sillä valtiontakaukselle ei voida määrittää asianmukaista markkinahintaa. Kuten takauksia koskevan komission tiedonannon 3.2 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa todetaan, lainatakauksen ”avustusekvivalentti” voidaan laskea tiettyä vuotta kohden samalla tavalla kuin korkotukilainan avustusekvivalentti. Tässä tapauksessa tuen määrä voidaan laskea määrittämällä teoreettisen markkinakoron ja valtiontakauksen ansiosta saadun koron erotus sen jälkeen kun mahdolliset takausmaksut on vähennetty.
(83)
BPP:n taloudellisten vaikeuksien vuoksi ja ottaen huomioon annetut vakuudet BPP:n olisi pitänyt maksaa markkinaehtoisesta lainasta (ts. ilman takausta hankitusta lainasta) viitekorkoa, johon olisi lisätty 400 peruspisteen riskipreemio. Tämän vuoksi tuen määrä on laskettava teoreettisen markkinakoron ja takauksen kohteena olleen varsinaisesti myönnetyn lainan koron (euriborkorko + 100 peruspistettä) erotuksena sen jälkeen, kun siitä on vähennetty takauksesta käytännössä maksettu maksu eli 20 peruspistettä.
(84)
Kun tarkastellaan varsinaista lainasummaa kokonaisuudessaan, Portugalin viranomaisten mukaan Portugalin valtio on toteuttanut tähän mennessä kaikki tarvittavat toimenpiteet ja vaiheet käyttääkseen etuoikeusasemaansa BPP:n vakuuksiin nähden (joiden arvon on arvioitu olevan tuntuvasti lainaa suurempi) (27). Komissio olettaa, että Portugalin valtio huolehtii jatkossakin oikeuksiensa toteutumisesta ja perii takaisin koko lainasumman pesänselvityksessä, kuten se ilmoitti 15 päivänä kesäkuuta 2010 antamassaan vastauksessa (28).
(85)
Johdanto-osan 83 kappaleessa tarkoitettu määrä on perittävä takaisin, ja sitä on korotettava lisäämällä siihen korkoa siitä lähtien, kun tuki on saatettu tuensaajan käyttöön (5 päivästä joulukuuta 2008), sen tosiasialliseen takaisinperintään asti. Tämä korko ei voi olla alhaisempi kuin neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (29) 9 artiklan mukaisesti laskettu arvo,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiontuki, jonka Portugalin valtio on sääntöjenvastaisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa rikkoen myöntänyt valtiontakauksena Banco Privado Portuguêsille myönnetylle 450 miljoonan euron lainalle, ei sovellu sisämarkkinoille.
2 artikla
1. Portugalin on perittävä 1 artiklassa tarkoitettu tuki takaisin tuensaajalta.
2. Takaisinperittävästä tuesta on maksettava korkoa siitä lähtien, kun tuki saatettiin tuensaajan käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.
3. Korko lasketaan asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun säännösten mukaisesti.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti.
2. Portugalin on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksiantamisesta.
4 artikla
1. Portugalin on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta komissiolle seuraavat tiedot:
a)
tuensaajalta takaisinperittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko),
b)
tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi,
c)
asiakirjat, jotka osoittavat, että Portugalin valtio on käyttänyt etuoikeusasemaansa vakuuksien osalta, jotka Banco Privado Português antoi takauksen yhteydessä.
2. Portugalin on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös yksityiskohtaisia tietoja tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu Portugalin tasavallalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä heinäkuuta 2010.