ДИРЕКТИВА 2010/73/ЕС НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 24 ноември 2010 година
за изменение на Директива 2003/71/ЕО относно проспекта, който следва да се публикува, когато публично се предлагат ценни книжа или когато се допускат ценни книжа до търгуване, и за изменение на Директива 2004/109/ЕО относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 50 и член 114 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Европейската централна банка (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
На своето заседание на 8 и 9 март 2007 г. Европейският съвет прие, че административната тежест върху дружествата следва да бъде намалена с 25 % до 2012 г., с цел да се увеличи конкурентоспособността на дружествата в Съюза.
(2)
Някои от задълженията, предвидени в Директива 2003/71/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (4), бяха определени от Комисията като изглеждащи изключително обременителни за дружествата.
(3)
Тези задължения е необходимо да бъдат преразгледани, за да бъде намалена тежестта върху дружествата в Съюза до необходимия минимум, без да се излага на риск защитата на инвеститорите и правилното функциониране на пазарите на ценни книжа в Съюза.
(4)
Директива 2003/71/ЕО изисква от Комисията да изготви оценка на приложението ѝ пет години след влизането ѝ в сила и при необходимост да представи предложения за нейното преразглеждане. Оценката показа, че някои елементи на Директива 2003/71/ЕО следва да бъдат изменени, за да се опрости и подобри нейното прилагане, да се увеличи нейната ефикасност и да се подсили международната конкурентоспособност на Съюза, като по този начин се допринесе за намаляване на административната тежест.
(5)
Следвайки заключенията на доклада на Групата на високо равнище относно финансовия надзор в ЕС (докладът „Larosière“), Комисията представи конкретни законодателни предложения на 23 септември 2009 г. с цел създаване на Европейска система за финансов надзор, която се състои от мрежа от национални органи за финансов надзор, работещи заедно с новите европейски надзорни органи. Един от тези нови органи - Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари), следва да замени Европейския комитет на регулаторите на ценни книжа.
(6)
Начинът на изчисляване на праговете на максималните предлагани количества в Директива 2003/71/ЕО следва да бъде изяснен с цел подобряване на правната сигурност и ефикасността. Посочената в директивата съвкупна стойност на някои оферти следва да се изчислява на равнището на Съюза.
(7)
За целите на частното предлагане на ценни книжа инвестиционните посредници и кредитните институции следва да бъдат оправомощени да третират като квалифицирани инвеститори тези лица или образувания, които са описани в приложение II, раздел I, точки 1-4 към Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (5), и други лица или образувания, които се третират като професионални клиенти, или за които се смята, че са подходящи контрагенти в съответствие с Директива 2004/39/ЕО. Инвестиционните посредници, които имат разрешение да продължават да разглеждат съществуващи професионални клиенти като такива, в съответствие с член 71, параграф 6 от Директива 2004/39/ЕО, могат да третират тези клиенти като квалифицирани инвеститори съгласно настоящата директива. Такова привеждане в съответствие на съответните разпоредби от директиви 2003/71/ЕО и 2004/39/ЕО е вероятно да намали сложността и разходите за инвестиционните посредници при частно предлагане на ценни книжа, тъй като посредниците ще могат да определят лицата или образуванията, към които предлагането ще бъде насочено, въз основа на собствения си списък с професионални клиенти и подходящи контрагенти. Емитентът следва да може да разчита на списъка с професионални клиенти и подходящи контрагенти, който е бил съставен в съответствие с приложение II към Директива 2004/39/ЕО. Следователно определението на квалифицирани инвеститори в Директива 2003/71/ЕО следва да бъде разширено, за да обхване и тези лица или образувания, като не следва да се поддържа отделен режим за регистрите.
(8)
Осигуряването на правилното и пълно прилагане на правото на Съюза е основна предпоставка за целостта, ефикасността и нормалното функциониране на финансовите пазари. Очаква се създаването на Европейски надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) да допринесе за тази цел чрез създаването на единен правилник и чрез насърчаване на по-съгласуван подход по отношение на разглеждането и одобряването на проспектите. Комисията следва да преразгледа член 2, параграф 1, буква м), подточка ii) от Директива 2003/71/ЕО по отношение на ограничението при определянето на държава-членка на произход за емисии на ценни книжа, несвързани с дялово участие, чиято деноминация е по-малка от 1 000 EUR. След това преразглеждане тя следва да прецени дали тази разпоредба следва да се запази или отмени.
(9)
Прагът от 50 000 EUR, определен в член 3, параграф 2, букви в) и г) от Директива 2003/71/ЕО вече не отразява разликата между инвеститорите на дребно и професионалните инвеститори по отношение на капацитета на инвеститора, тъй като изглежда, че дори инвеститорите на дребно в последно време правят инвестиции, надхвърлящи 50 000 EUR в рамките на една сделка. Ето защо е подходящо посоченият праг да бъде увеличен, както и да се изменят съответно останалите разпоредби, в които той се споменава. Съответни изменения следва да бъдат внесени в Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (6). След тези изменения и като се има предвид оставащият период на дълговите ценни книжа, следва да съществува разпоредба за запазване на придобити права във връзка с член 8, параграф 1, буква б), член 18, параграф 3 и член 20, параграф 6 от Директива 2004/109/ЕО по отношение на дългови ценни книжа с деноминация на дял от поне 50 000 EUR и които вече са били допуснати до търговия на регулиран пазар в Съюза преди влизането в сила на настоящата директива.
(10)
Наличието на валиден проспект, изготвен от емитента или от лицето, отговорно за изготвянето на проспекта, и публично достъпен по време на окончателното предлагане на ценните книжа посредством финансовите посредници или при всяка последваща препродажба на ценните книжа, предоставя необходимата информация на инвеститорите за вземане на информирани инвестиционни решения. Следователно финансовите посредници, предлагащи или осъществяващи последваща препродажба на ценни книжа, следва да имат право да се позовават на първоначалния проспект, публикуван от емитента или от лицето, отговорно за изготвянето на проспекта, докато проспектът е валиден и надлежно допълван съгласно членове 9 и 16 от Директива 2003/71/ЕО и емитентът или отговорното за неговото изготвяне лице са съгласни с неговото използване. Емитентът или лицето, отговорно за изготвянето на проспекта, следва да могат да обвързват своето съгласие с определени условия. Съгласието, включително всякакви обвързани с него условия, следва да бъде дадено в писмен договор между участващите страни, като предоставя възможност за оценка от страна на съответните страни дали препродажбата или окончателното предлагане на ценни книжа е в съответствие с договора. В случай че е дадено съгласие за използването на проспекта, емитентът или лицето, отговорно за изготвянето на първоначалния проспект, следва да носи отговорност за представената в него информация и - в случаите на основен проспект - за предоставянето и регистрирането на окончателните условия, като не следва да се изискват други проспекти. Ако обаче емитентът или лицето, което е отговорно за съставянето на първоначалния проспект, не одобрява неговото използване, финансовият посредник следва да бъде задължен да публикува нов проспект. В такъв случай финансовият посредник следва да носи отговорност за информацията в проспекта, в това число цялата информация, включена чрез препратка, и в случая на основен проспект, окончателните условия.
(11)
С цел да се позволи ефективното прилагане на Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (7), Директива 2003/71/ЕО и Директива 2004/109/ЕО и да се изяснят скрити проблеми, свързани с диференциране и припокривания, Комисията следва да представи определение на всяко от понятията „първичен пазар“, „вторичен пазар“ и „публично предлагане“.
(12)
Режимите на гражданска отговорност в държавите-членки значително се различават поради националната компетентност в гражданското право. С цел да се идентифицират и наблюдават съответните разпоредби в държавите-членки, Комисията следва да изготви сравнителна таблица на режимите на държавите-членки.
(13)
Член 4, параграф 1, буква г) от Директива 2003/71/ЕО предвижда, че задължението за публикуване на проспект не се прилага по отношение на акции, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени безплатно на съществуващите акционери. Съгласно член 3, параграф 2, буква д) от посочената директива, офертата на ценни книжа със съвкупна стойност по-малко от 100 000 EUR, е изцяло освободена от задължението да бъде публикуван проспект. Освобождаването съгласно член 4, параграф 1, буква г) следователно е ненужно, тъй като безплатната оферта попада в обхвата на член 3, параграф 2, буква д).
(14)
Настоящите условия за освобождаване във връзка с ценни книжа, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени на настоящи или бивши служители или директори, са прекалено ограничаващи, за да бъдат от полза за значителен брой работодатели, които прилагат схеми за предоставяне на акции на служители в Съюза. В Съюза участието на служителите е особено важно за малките и средните предприятия (МСП), в които отделните служители е възможно да имат съществена роля за успеха на дружеството. Поради тази причина не следва да съществува изискване за представяне на проспект за оферти в рамките на схема за предоставяне на акции на служители от което и да било дружество в Съюза. Когато ценните книжа не са допуснати до търговия, емитентът не се подчинява на съответните текущи изисквания за оповестяване и на правилата за борба с пазарните злоупотреби. Ето защо работодателите или техните дъщерни предприятия следва да актуализират документа, посочен в член 4, параграф 1, буква д) от Директива 2003/71/ЕО, в случаите, когато това е необходимо с цел подходяща оценка на ценните книжа. Обхватът на освобождаването следва да бъде разширен и да включва също публично предлагане и допускане до търговия на дружества извън Съюза, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар или на пазар на трета държава. В последния случай, за да се прилага освобождаването, Комисията трябва да е взела положително решение относно еквивалентността на правната и надзорната рамка на съответната уредба на пазарите в третата държава. Това следва да даде възможност на служители в Съюза да имат достъп до текущата информация относно дружеството.
(15)
Обобщението на проспекта следва да представлява ключов източник на информация за инвеститорите на дребно. То следва да представлява самостоятелна част от проспекта и да бъде кратко, просто, ясно и лесноразбираемо за съответните инвеститори. То следва да акцентира върху ключовата информация, необходима на инвеститорите за вземане на решение кои от предлаганите и допуснатите ценни книжа да бъдат допълнително разгледани. Подобна ключова информация следва да включва основните характеристики и рисковете, свързани с емитента, с всеки гарант и с ценните книжа, които се предлагат публично или които се допускат до търговия на регулиран пазар. То следва също да представя общите условия на офертата, включително прогнозираните разходи, които емитентът или предлагащата страна начислява на инвеститора, и посочва общите прогнозирани разходи, тъй като те могат да имат значителен размер. То също следва да информира инвеститора за всякакви права, произтичащи от ценните книжа, и за рисковете, свързани с инвестирането в съответната ценна книга. Форматът на обобщението следва да се определи по начин, който позволява да бъде направено сравнение с обобщения на други подобни продукти, като така се гарантира, че еквивалентната информация се намира винаги на едно и също място в обобщението.
(16)
Държавите-членки следва да гарантират, че единствено въз основа на обобщението, включително всеки негов превод, не възниква гражданска отговорност за отделни лица, освен ако то е подвеждащо, неточно или несъответстващо на останалите части от проспекта. Обобщението следва да съдържа ясно предупреждение в този смисъл.
(17)
Подходящо е да се изясни, че окончателните условия на основен проспект следва да съдържат само информация, свързана с обявата за ценни книжа, която е конкретна за емисията и която може да се определи единствено по време на отделната емисия. Подобна информация например може да включва международния идентификационен номер на ценните книжа, емисионната цена, падежа, купона, датата на упражняване, цената на упражняване, цената на обратно изкупуване и други условия, които не са били известни по време на изготвянето на проспекта. Всяка друга нова информация, която е в състояние да засегне оценката на емитента и на ценните книжа, следва като цяло да бъде включена в притурка към проспекта. Освен това, за да се изпълни също така задължението за предоставяне на ключова информация съгласно основния проспект, емитентите следва да съчетаят обобщението със съответните части от окончателните условия по начин, който е лесно разбираем за инвеститорите. В такива случаи не се изисква отделно одобрение.
(18)
За да се подобри ефикасността при емитиране на преференциални права на ценни книжа, свързани с дялово участие, и да се отчете по подходящ начин размерът на емитентите, без да се засяга защитата на инвеститорите, следва да бъде въведен пропорционален режим на оповестяване при оферти на акции на съществуващи акционери, които могат да запишат тези акции или да продадат правото на записване за акциите, предлагани от МСП и емитенти с ограничена пазарна капитализация (по-точно малки дружества, чиито акции са допуснати до търговия на регулиран пазар) и при оферти на ценни книжа, несвързани с дялово участие, посочени в член 1, параграф 2, буква й) от Директива 2003/71/ЕО, които са емитирани от кредитни институции. Когато кредитните институции емитират ценни книжа под посочения в този член праг, но решат да изберат режима на настоящата директива и следователно изготвят проспект, те следва да имат право да се ползват от съответния пропорционален режим на оповестяване. Пропорционалният режим на оповестяване за емитиране на преференциални права следва да се прилага в случаите, когато предлаганите акции са от същия клас като акциите на емитента, допуснати до търговия на регулиран пазар или в рамките на многостранна търговска система, определена в член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО, при условие че системата се подчинява на съответни текущи изисквания за оповестяване и правила относно пазарните злоупотреби. Европейският надзорен орган (Европейски орган за ценни книжа и пазари) следва да публикува указания относно тези условия, за да осигури съгласуван подход от страна на компетентните органи.
(19)
Държавите-членки публикуват достатъчно информация относно своята финансова ситуация, която като цяло е публично достъпна. Когато държава-членка гарантира оферта на ценни книжа, емитентът следва да не бъде задължен да предоставя в проспекта информация относно гарантиращата държава-членка.
(20)
С цел подобряване на правната сигурност, валидността на проспекта следва да започва да тече от момента на неговото одобряване, който момент може лесно да бъде проверен от компетентния орган. Освен това, за допълнителна гъвкавост, емитентите следва да могат също така да актуализират регистрационния документ в съответствие с процедурата, прилагана по отношение на притурки към проспектите.
(21)
Вследствие на влизането в сила на Директива 2004/109/ЕО задължението на емитента съгласно Директива 2003/71/ЕО да предоставя годишно документ, който съдържа или препраща към цялата информация, публикувана през 12-те месеца, предхождащи издаването на проспекта, се дублира и следва да бъде съответно отменено. Вследствие на това, вместо да бъде актуализиран в съответствие с член 10 от Директива 2003/71/ЕО, регистрационният документ следва да бъде актуализиран чрез притурка или чрез обявата за ценните книжа.
(22)
Интернет осигурява лесен достъп до информация. За да се осигури по-добра възможност за достъп на инвеститорите, проспектите следва винаги да се публикуват в електронна форма на съответния уебсайт. Когато за изготвянето на проспекта е отговорно лице, различно от емитента, достатъчно е проспектът да бъде публикуван на интернет страницата на това лице.
(23)
За да се подобри правната сигурност, следва да бъде изяснено кога изискването за публикуване на притурка към проспекта и правото на оттегляне се погасяват. Тези разпоредби следва да се разглеждат поотделно. Изискването за притурка към проспекта следва да отпадне при окончателното приключване на срока на офертата или към момента на започване на търговията на тези ценни книжа на регулиран пазар, в зависимост от това кое от двете събития ще настъпи по-късно. От друга страна, правото на оттегляне на съгласие следва да се прилага единствено когато проспектът е свързан с публично предлагане на ценни книжа и новият фактор, грешката или неточността са възникнали преди окончателното закриване на офертата и предаването на ценните книжа. Следователно правото на оттегляне е свързвано с момента на регистриране на новия фактор, грешката или неточността, което служи като основание за притурка, и предполага, че събитието, довело до това, е настъпило, когато офертата е била в сила и преди предаването на ценните книжа.
(24)
При наличието на притурка към проспект хармонизирането на равнището на Съюза на времевата рамка за упражняване на правото на оттегляне на предишно съгласие от страна на инвеститора би осигурило правна сигурност на емитентите, предлагащи презгранично ценни книжа. Във връзка с това, за да се предостави гъвкавост на емитентите от държави-членки с традиционно по-дълги времеви рамки, емитентът или предлагащата страна следва да може да удължи срока за упражняване на това право доброволно. С цел подобряване на правната сигурност, притурката към проспекта следва да уточнява кога се погасява правото на оттегляне.
(25)
Отговорният за одобряването на проспекта орган следва да уведоми емитента или лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта, относно удостоверението за одобрение на проспекта, изпратено до органите на приемащите държави-членки в съответствие с Директива 2003/71/ЕО, с цел да се осигури правна сигурност на емитента или на лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта, по отношение на това дали и кога реално се е състояло уведомяването.
(26)
Мерките, необходими за изпълнението на настоящата директива, следва да се приемат чрез актове за изпълнение в съответствие с член 291 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС). Изключително важно е Европейският парламент да получи проектите на мерки и проектите на актове за изпълнение, както и всяка друга подходяща информация, преди Комисията да вземе решение относно еквивалентността на проспектите, изготвени в конкретна трета държава.
(27)
За да бъдат зачетени принципите, посочени в съображение 41 от Директива 2003/71/ЕО и за да бъде отчетено техническото развитие на финансовите пазари, както и да се уточнят изискванията, установени в Директива 2003/71/ЕО, на Комисията следва да бъдат предоставени правомощия за приемане на делегирани актове в съответствие с член 290 ДФЕС. По-специално, може да са необходими делегирани актове относно актуализирането на праговете и на определенията за ограничена пазарна капитализация и за МСП, установени в настоящата директива и в Директива 2003/71/ЕО, и относно уточняването на подробното съдържание и специфичната форма на обобщението в съответствие с резултата от разискването, започнало със съобщението на Комисията от 30 април 2009 г. относно пакетите инвестиционни продукти на дребно, като по този начин съдържанието и формата на обобщението за ценни книжа се привеждат в съответствие с този резултат във възможно най-голяма степен, като се избягва дублиране на документи и евентуално объркване на инвеститорите и се минимизират разходите.
(28)
Европейският парламент и Съветът следва да имат срок от три месеца, считано от датата на уведомяването да направят възражения срещу делегиран акт. По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок следва да е възможно да бъде удължен с три месеца за важни области, предизвикващи загриженост. Също така следва да е възможно Европейският парламент и Съветът да уведомят другите институции, че не възнамеряват да правят възражения. Такова ранно одобрение на делегирани актове е особено уместно в случаите, когато е необходимо да бъдат спазени срокове, например при посочени в основния акт срокове, в рамките на които Комисията да приеме делегирани актове.
(29)
С Декларация 39 по член 290 ДФЕС, приложена към заключителния акт на междуправителствената Конференция, която прие Договора от Лисабон, подписан на 13 декември 2007 г., Конференцията отбеляза намерението на Комисията при изработване на проектите на делегирани актове в областта на финансовите услуги да продължи да се консултира с определените от държавите-членки експерти в съответствие с нейната установена практика.
(30)
Доколкото целта на настоящата директива, а именно намаляване на административната тежест, свързана с публикуването на проспект при публично предлагане на ценни книжа и допускането им до търговия на регулирани пазари в Съюза, не може да бъде постигната в достатъчна степен от държавите-членки, и, следователно, поради мащаба и последиците си, може да бъде постигната по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа на пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тази цел.
(31)
Следователно директиви 2003/71/ЕО и 2004/109/ЕО следва да бъдат съответно изменени,
ПРИЕХА НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения в Директива 2003/71/ЕО
Директива 2003/71/ЕО се изменя, както следва:
1.
Член 1 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2:
i)
буква з) се заменя със следното:
„з)
ценни книжа, които са включени в оферта, когато съвкупната стойност на офертата в Съюза е по-малка от 5 000 000 EUR, който праг се изчислява за период от 12 месеца;“;
ii)
буква й) се заменя със следното:
„й)
ценни книжа, несвързани с дялово участие, издадени с определена продължителност или повторяемост от кредитни институции, когато съвкупната стойност на офертата в Съюза не надвишава 75 000 000 EUR, който праг се изчислява за период от 12 месеца, при условие че тези ценни книжа:
i)
не са подчинени, конвертируеми или разменяеми;
ii)
не предоставят право да бъдат записани или да бъдат придобити други видове ценни книжа и не са свързани с даден деривативен инструмент.“;
б)
добавя се следният параграф:
„4. За да бъде отчетено техническото развитие на финансовите пазари, включително инфлацията, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на членове 24б и 24в, мерки във връзка с коригирането на праговете, посочени в параграф 2, букви з) и й) от настоящия член.“
2.
Член 2 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1:
i)
буква д) се заменя със следното:
„д)
„квалифицирани инвеститори“ означава лица или образувания, които са описани в приложение II, раздел I, точки 1-4 към Директива 2004/39/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 21 април 2004 г. относно пазарите на финансови инструменти (8), както и други лица или образувания, които при поискване се третират като професионални клиенти в съответствие с приложение II към Директива 2004/39/ЕО, или за които се смята, че са подходящи контрагенти в съответствие с член 24 от Директива 2004/39/ЕО, освен в случаите, когато те са поискали да бъдат третирани като непрофесионални клиенти. Инвестиционните посредници и кредитните институции съобщават при поискване класификацията си на емитента, без да се засягат разпоредбите на съответното законодателство относно защита на данните. Инвестиционните посредници, които имат разрешение да продължават да разглеждат съществуващи професионални клиенти като такива, в съответствие с член 71, параграф 6 от Директива 2004/39/ЕО, могат да третират тези клиенти като квалифицирани инвеститори съгласно настоящата директива;
ii)
добавят се следните букви:
„т)
„ключова информация“ означава съществена и структурирана по подходящ начин информация, която да се предостави на инвеститорите, за да им позволи да разберат естеството и рисковете, свързани с емитента, гаранта и ценните книжа, които им се предлагат или които се допускат до търговия на регулиран пазар и, без да се засягат разпоредбите на член 5, параграф 2, буква б), да вземат решение кои от предлаганите ценни книжа да бъдат допълнително разгледани. В зависимост от офертата и съответните ценни книжа, ключовата информация включва следните елементи:
i)
кратко описание на рисковете, свързани с емитента и всеки гарант, както и основните им характеристики, включително активите, пасивите и финансовата позиция;
ii)
кратко описание на риска, свързан с инвестицията в съответните ценни книжа, както и нейните основни характеристики, включително всякакви права, произтичащи от ценните книжа;
iii)
общите условия на офертата, включително прогнозираните разходи, които емитентът или предлагащата страна начислява на инвеститора;
iv)
подробности относно допускането до търговия;
v)
причини за офертата и употребата на постъпленията;
у)
„дружество с ограничена пазарна капитализация“ означава дружество, чиито ценни книжа се търгуват на регулиран пазар и което е имало средна пазарна капитализация, по-ниска от 100 000 000 EUR въз основа на котировките в края на годината за предходните три календарни години.“;
б)
параграфи 2 и 3 се заличават;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. За да бъде отчетено техническото развитие на финансовите пазари и за да бъдат уточнени изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на членове 24б и 24в, определенията, посочени в параграф 1, включително адаптирането на стойностите, използвани за определението за МСП, и праговете за ограничената пазарна капитализация, като се отчита положението на различните национални пазари, включително класификацията, използвана от операторите на регулирани пазари, законодателството и препоръките на Съюза, както и икономическото развитие.“
3.
Член 3 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2:
i)
първата алинея се заменя със следното:
„2. Задължението да се публикува проспект не се прилага за следните видове оферти:
а)
оферта на ценни книжа, адресирана единствено до квалифицирани инвеститори; и/или
б)
оферта на ценни книжа, адресирана до по-малко от 150 физически или юридически лица за всяка държава-членка, които са различни от квалифицирани инвеститори; и/или
в)
оферта на ценни книжа, адресирана до инвеститори, които придобиват ценни книжа срещу съвкупна стойност от не по-малко от 100 000 EUR за инвеститор на всяко отделно предлагане; и/или
г)
оферта на ценни книжа, чиято деноминация на дял възлиза на не по-малко от 100 000 EUR; и/или
д)
оферта на ценни книжа със съвкупна стойност в Съюза, не по-малка от 100 000 EUR, което се изчислява за период от 12 месеца.“;
ii)
добавя се следната алинея:
„Държавите-членки не изискват друг проспект при всяка такава последваща препродажба на ценни книжа или окончателно предлагане на ценни книжа посредством финансови посредници, ако е налице валиден проспект в съответствие с член 9 и емитентът или отговорното за неговото съставяне лице одобряват неговото използване чрез писмен договор.“;
б)
добавя се следният параграф:
„4. За да бъде отчетено техническото развитие на финансовите пазари, включително инфлацията, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а при условията на членове 24б и 24в, мерки по отношение на праговете по параграф 2, букви в)-д) от настоящия член.“
4.
Член 4 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1:
i)
букви в)-д) се заменят със следното:
„в)
ценни книжа, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени във връзка със сливане или разделяне, при условие че е налице документ, съдържащ информация, която се приема от компетентния орган като еквивалентна на тази от проспекта, като се вземат предвид изискванията на законодателството на Съюза;
г)
дивиденти, платени на настоящи акционери под формата на акции от същия клас като акциите, по отношение на които се плащат такива дивиденти, при условие че е налице документ, съдържащ информация относно броя и естеството на акциите, както и причините и подробностите на офертата;
д)
ценни книжа, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени на настоящи или предишни директори или служители от техния работодател или от дъщерно предприятие, при условие че главното управление или седалището на дружеството се намира в Съюза и при условие че е предоставен документ, който съдържа информация относно броя и естеството на ценните книжа, както и причината и подробностите на офертата.“;
ii)
добавят се следните алинеи:
„Буква д) се прилага също и за дружество, установено извън Съюза, чиито ценни книжа са допуснати до търговия на регулиран пазар или на пазар на трета държава. Във втория случай освобождаването се прилага, при условие че е налице достатъчно информация, включително посочения в буква д) документ, поне на един език, който е обичаен в областта на международните финанси, и че Комисията е приела решение за еквивалентност по отношение на съответния пазар на третата държава.
По искане на компетентен орган на държава-членка, Комисията приема решения за еквивалентност в съответствие с процедурата, посочена в член 24, параграф 2, установяващи дали правната и надзорната рамка на трета държава гарантира, че разрешеният в тази трета държава регулиран пазар спазва правно обвързващите изисквания, които, за целите на прилагането на освобождаването съгласно буква д), са еквивалентни на изискванията, произтичащи от Директива 2003/6/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г. относно търговията с вътрешна информация и манипулирането на пазара (пазарна злоупотреба) (9), от раздел III от Директива 2004/39/ЕО и от Директива 2004/109/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 декември 2004 г. относно хармонизиране изискванията за прозрачност по отношение на информацията за издателите, чиито ценни книжа са допуснати за търгуване на регулиран пазар (10), и които подлежат на ефективен надзор и изпълнение в тази трета държава. Компетентният орган посочва причините, поради които счита, че правната и надзорната рамка на съответната трета държава се считат за еквивалентни и представя подходяща информация за тази цел.
Правната и надзорна рамка на трета държава може да се счита за еквивалентна, когато тази уредба отговаря най-малко на следните условия:
i)
пазарите подлежат на разрешителен режим и на текущ ефективен надзор и изпълнение;
ii)
пазарите имат ясни и прозрачни правила по отношение на допускането на ценни книжа до търговия, така че ценните книжа могат да бъдат търгувани по справедлив, надлежен и ефективен начин и подлежат на свободно договаряне;
iii)
емитентите на ценни книжа се подчиняват на задължението за периодично и текущо предоставяне на информация, така че да бъде осигурена висока степен на защита на инвеститорите; и
iv)
осигурени са прозрачност и интегритет на пазара посредством предотвратяване на пазарни злоупотреби под формата на търговия с вътрешна информация и манипулиране на пазара.
Във връзка с буква д), за да вземе под внимание развитието на финансовите пазари, Комисията може - чрез делегирани актове в съответствие с член 24а, и при условията на членове 24б и 24в - да приема мерки за определяне на горепосочените критерии или за добавяне на други такива, които да се прилагат за оценката на еквивалентността.
б)
в параграф 2 буква г) се заменя със следното:
„г)
ценни книжа, които се предлагат, разпределят или ще бъдат разпределени във връзка със сливане или разделяне, при условие че е налице документ, който съдържа информация, която се приема от компетентния орган като еквивалентна на тази от проспекта, като се вземат предвид изискванията на законодателството на Съюза.“
5.
Член 5 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2:
i)
в първата алинея уводната част се заменя със следното:
„2. Проспектът съдържа информация относно емитента и ценните книжа, които се предлагат публично или които се допускат до търговия на регулиран пазар. Той включва и обобщение, което сбито и не на технически език предоставя ключова информация на езика, на който първоначално е съставен проспектът. Форматът и съдържанието на обобщението на проспекта предоставят, заедно с проспекта, подходяща информация относно основните елементи на съответните ценни книжа, за да се подпомогнат инвеститорите при вземането на решение дали да инвестират в такива ценни книжа.
Обобщението се изготвя в общ формат, за да улеснява съпоставимостта на обобщенията на подобни ценни книжа и съдържанието му следва да предава ключовата информация по отношение на съответните ценни книжа, за да се подпомогнат инвеститорите при вземането на решение дали да инвестират в такива ценни книжа. Обобщението съдържа също така предупреждение, че:“;
ii)
втора алинея се заменя със следното:
„Когато проспектът е свързан с допускането до търговия на регулиран пазар на ценни книжа, несвързани с дялово участие, които имат деноминация от поне 100 000 EUR, няма да се изисква представянето на обобщение, освен когато такова е изискано от държава-членка в съответствие с член 19, параграф 4.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Емитентът, предлагащата страна или лицето, което иска допускане до търговия на регулиран пазар, може да изготви проспекта като единен документ или като отделни документи. Проспект, който се състои от отделни документи, следва да разделя изискваната информация на регистрационен документ, обява за ценните книжа и обобщение. Регистрационният документ съдържа информацията относно емитента. Обявата за ценни книжа съдържа информацията относно ценните книжа, които се предлагат публично или които следва да бъдат допуснати до търговия на регулиран пазар.“;
в)
параграф 4, третата алинея се заменя със следното:
„В случай че окончателните условия на офертата не се включват нито в основния проспект, нито в притурка, тези условия се предоставят на инвеститорите, депозират се при компетентния орган на държавата-членка по произход и се съобщават от емитента на компетентния орган на приемащата(ите) държава(и)-членка(и), когато се прави всяко публично предлагане и когато е практически осъществимо, и при възможност, преди започването на публичното предлагане или допускането до търговия. Окончателните условия съдържат само информация, свързана с обявата за ценни книжа и не се използват за допълнение към основния проспект. Член 8, параграф 1, буква а) се прилага в тези случаи.“;
д)
параграф 5 се заменя със следното:
„5. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с членове 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки, свързани със:
а)
формата на проспекта или основния проспект, обобщението, окончателните условия и притурките; и
б)
подробното съдържание и конкретната форма на ключовата информация, която да бъде включена в обобщението.
Тези делегирани актове се приемат до 1 юли 2012 г.“
6.
В член 6, параграф 2, втора алинея се заменя със следното:
„Въпреки това държавите-членки гарантират, че никое лице няма да носи каквато и да било гражданска отговорност единствено въз основа на обобщението, включително и негов превод, освен ако то е подвеждащо, неточно или несъответстващо на останалите части на проспекта, или когато то, четено заедно с другите части на проспекта, не предоставя ключовата информация, която да подпомогне инвеститорите при вземането на решение дали да инвестират в такива ценни книжа. Обобщението съдържа ясно предупреждение в този смисъл.“
7.
Член 7 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Комисията приема подробни делегирани актове относно специфичната информация, която трябва да бъде включена в проспекта, като се избягва дублиране на информация, когато проспектът се състои от отделни документи в съответствие с член 24а, и при условията на член 24б и член 24в.“;
б)
в параграф 2:
i)
буква б) се заменя със следното:
„б)
различните видове и характеристики на офертите и допускането до търговия на регулиран пазар на ценни книжа, несвързани с дялово участие. Изискуемата в проспекта информация е подходяща от гледна точка на инвеститорите, които се интересуват от ценни книжа, несвързани с дялово участие, които имат деноминация от поне 100 000 EUR;“;
ii)
буква д) се заменя със следното:
„д)
различните дейности и размерът на емитента, по-специално кредитните институции, емитиращи посочените в член 1, параграф 2, буква й) ценни книжа, несвързани с дялово участие, дружествата с ограничена пазарна капитализация и МСП. По отношение на такива дружества информацията се приспособява към техния размер и, когато е подходящо, към краткосрочните им резултати;“;
iii)
добавя се следната точка:
„ж)
при оферти на акции от дружества, чиито акции от същия клас са допуснати до търговия на регулиран пазар или в многостранна търговска система, както тя е определена в член 4, параграф 1, точка 15 от Директива 2004/39/ЕО, които се подчиняват на подходящи текущи изисквания за оповестяване и на правилата за борба с пазарните злоупотреби, се прилага пропорционален режим на оповестяване, при условие че емитентът не е отменил определените по устав преференциални права.“;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Делегираните актове, посочени в параграф 1, се основават на стандартите в областта на финансовата и нефинансовата информация, установени от международните организации за комисии по ценни книжа, по-специално от МОКЦК, както и на примерните приложения към настоящата директива.“
8.
Член 8 се изменя, както следва:
а)
в уводното изречение на параграф 2 и в параграф 3, думите „мерките за изпълнение“ се заменят с „делегираните актове“;
б)
вмъква се следният параграф:
„3а. При съставянето на проспекта в съответствие с член 1, параграф 3, информацията относно гаранта може да не бъде посочена, ако ценните книжа са гарантирани от държава-членка, емитент, предлагаща страна или лице, което иска допускане до търговия на регулиран пазар.“;
в)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на параграф 2.“
9.
Член 9 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Всеки проспект е валиден в продължение на 12 месеца след одобрението му за целите на публични предлагания или за допускане до търговия на регулиран пазар, при условие че проспектът е допълнен от притурките, изисквани съобразно член 16.“;
б)
параграф 4 се заменя със следното:
„4. Регистрационен документ, както е посочено в член 5, параграф 3, който преди това е депозиран и одобрен, е валиден за срок до 12 месеца. Регистрационният документ, актуализиран в съответствие с член 12, параграф 2 или член 16, заедно с обява за ценни книжа и обобщение към него се счита за валиден проспект.“
10.
Член 10 се заличава.
11.
Член 11 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. Държавите-членки разрешават да се включи информация в проспекта чрез препращане към един или повече предварително или едновременно публикувани документи, които са били одобрени от компетентния орган на държавата-членка по произход или са били депозирани при него в съответствие с настоящата директива или в съответствие с Директива 2004/109/ЕО. Тази информация е най-актуалната известна на емитента. Обобщението не може да включва информация чрез препращане.“;
б)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на информацията, която следва да бъде включена чрез препращане.“
12.
В член 12 параграф 2 се заменя със следното:
„2. В такъв случай обявата за ценните книжа предоставя информация, която обичайно се предоставя в регистрационния документ, когато след последното осъвременяване на регистрационния документ е налице съществена промяна или неотдавна настъпило събитие, които биха оказали влияние върху оценката на инвеститорите, освен когато тази информация се предоставя в притурка, в съответствие с член 16. Ценните книжа и обобщенията подлежат на отделно одобрение.“
13.
В член 13 параграф 7 се заменя със следното:
„7. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на условията, съобразно които могат да бъдат променени сроковете.“
14.
Член 14 се изменя, както следва:
а)
в параграф 2:
i)
буква в) от първа алинея се заменя със следното:
„в)
в електронна форма на интернет страницата на емитента или, в приложимите случаи, на интернет страницата на финансовите посредници, които предлагат или продават ценни книжа, включително платежни агенти; или“;
ii)
втора алинея се заменя със следното:
„Държавите-членки изискват от емитентите или от лицата, които отговарят за изготвянето на проспекта, които публикуват своите проспекти в съответствие с буква а) или б), също така да публикуват своите проспекти в електронна форма в съответствие с буква в).“;
б)
параграф 8 се заменя със следното:
„8. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на параграфи 1-4 от настоящия член.“
15.
В член 15 параграф 7 се заменя със следното:
„7. За да се вземе предвид техническото развитие на финансовите пазари и за да се определят изискванията, установени в настоящия член, Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки по отношение на разпространяването на рекламите, с които се съобщава намерението публично да се предложат ценни книжа или допускането до търговия на регулиран пазар, по-специално преди проспектът да е публично представен или преди откриването на подписка и относно параграф 4 от настоящия член.“
16.
Член 16 се заменя със следното:
„Член 16
Притурки към проспекта
1. Всяко съществено ново обстоятелство, съществена грешка или неточност във връзка с информацията, включена в проспекта, която може да засегне оценката на ценните книжа и която възниква или бъде забелязана в периода между одобряването на проспекта и окончателното закриване на публичното предлагане или, съобразно конкретния случай, започването на търговията на регулирания пазар, което от тези събития настъпи по-късно, се посочват в притурка към проспекта. Такава притурка се одобрява по същия начин като проспекта в рамките на не повече от седем работни дни и се публикува в съответствие най-малко със същите разпоредби, каквито са приложени при публикуването на оригиналния проспект. Обобщението, както и всякакви негови преводи също се добавят, ако е необходимо, за да се вземе предвид новата информация, включена в притурката.
2. Когато проспектът се отнася до публично предлагане на ценни книжа, инвеститорите, които вече са се съгласили да закупят или да запишат ценни книжа преди публикуването на притурката, разполагат с правото, което могат да упражнят в рамките на два работни дни след публикуването на притурката, да оттеглят своите съгласия, при условие че новото обстоятелство, грешка или неточност, посочени в параграф 1, са възникнали преди окончателното закриване на публичното предлагане и предаването на ценните книжа. Този период може да бъде удължен от емитента или предлагащата страна. Крайният срок по отношение на правото на оттегляне се посочва в притурката.“
17.
В член 18 параграф 1 се заменя със следното:
„1. По искане на емитента или лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта, компетентният орган на държавата-членка по произход в рамките на три работни дни след получаването на това искане или, когато искането е представено едновременно с проекта за проспект, в рамките на един работен ден след одобрението на проспекта, уведомява компетентния орган на приемащата държава-членка чрез удостоверение за одобрение, в което се потвърждава, че проспектът е бил изготвен в съответствие с настоящата директива, както и чрез копие от този проспект. В приложимите случаи това уведомяване се съпътства от превод на обобщението, предоставен под отговорността на емитента или лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта. Същата процедура се прилага по отношение на всяка притурка към проспекта. Също така емитентът или лицето, което отговаря за изготвянето на проспекта, биват уведомени едновременно с компетентния орган на приемащата държава-членка относно удостоверението за одобрение.“
18.
В член 19 параграф 4 се заменя със следното:
„4. Когато се иска допускане до търговия на регулиран пазар на ценни книжа, несвързани с дялово участие, чиято деноминация на дял възлиза на поне 100 000 EUR, в една или повече държави-членки, проспектът се изготвя или на език, който се приема от компетентните органи на държавата-членка по произход и на приемащата държава-членка или на език, който се приема за обичаен в областта на международните финанси, по избор на емитента, предлагащата страна или лицето, което иска допускане до търговия, съобразно приложимия случай. Държавите-членки могат да изберат да изискват в националното си законодателство обобщението да бъде изготвено на техния официален език (езици).“
19.
В член 20, параграф 3, първа алинея се заменя със следното:
„3. Комисията приема, посредством делегирани актове в съответствие с член 24а и при условията на член 24б и член 24в, мерки за определяне на общи критерии за еквивалентност, въз основа на изискванията, предвидени в членове 5 и 7.“
20.
В член 21, параграф 4, буква г), думите „мерките по нейното изпълнение“ се заменят с „делегираните актове, посочени в нея“.
21.
Добавят се следните членове:
„Член 24а
Упражняване на делегирането
1. Правомощието да приема делегираните актове, посочени в член 1, параграф 4, член 2, параграф 4, член 3, параграф 4, член 4, параграф 1, пета алинея, член 5, параграф 5, член 7, параграф 1, член 8, параграф 4, член 11, параграф 3, член 13, параграф 7, член 14, параграф 8, член 15, параграф 7 и член 20, параграф 3, първа алинея, се предоставят на Комисията за срок от четири години, считано от 31 декември 2010 г. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на четиригодишния срок. Делегирането на правомощия се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 24б.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощието да приема делегирани актове се предоставя на Комисията при условията, предвидени в член 24б и член 24в.
Член 24б
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 1, параграф 4, член 2, параграф 4, член 3, параграф 4, член 4, параграф 1, пета алинея, член 5, параграф 5, член 7, параграф 1, член 8, параграф 4, член 11, параграф 3, член 13, параграф 7, член 14, параграф 8, член 15, параграф 7 или член 20, параграф 3, първа алинея, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощия, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателното решение, като посочва делегираните правомощия, които могат да бъдат оттеглени.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочената в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга валидността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 24в
Възражения срещу делегираните актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от три месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с три месеца.
2. Ако към момента на изтичането на срока, посочен в параграф 1, нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
Делегираният акт може да се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и да влезе в сила преди изтичането на посочения срок, ако и Европейският парламент, и Съветът са информирали Комисията за намерението си да не правят възражения.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегиран акт в срока, посочен в параграф 1, той не влиза в сила. В съответствие с член 296 от Договора за функционирането на Европейския съюз институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.“
22.
В приложение I, раздел I (В) и раздели III и IV, приложение II, раздел II, приложение III, раздели II и III и приложение IV, третата подточка понятието „ключова информация“ се заменя със „съществена информация“.
Член 2
Изменения на Директива 2004/109/ЕО
Директива 2004/109/ЕО се изменя, както следва:
1.
В член 2, параграф 1, буква и), подточка i) се заменя със следното:
„i)
в случая на емитент на дългови ценни книжа, чиято деноминация на дял е по-малка от 1 000 EUR, или на емитент на акции:
-
когато емитентът е регистриран в Съюза - държавата-членка, в която се намира неговото седалище;
-
когато емитентът е регистриран в трета държава - държавата-членка, посочена в член 2, параграф 1, буква м), подточка iii) от Директива 2003/71/ЕО.
Определението на държава-членка „по произход“ се прилага по отношение на дългови ценни книжа във валута, различна от еврото, при условие че стойността на тази деноминация на дял на датата на издаването е по-малка от 1 000 EUR, освен ако не е почти еквивалентна на 1 000 EUR;“.
2.
Член 8 се изменя, както следва:
а)
в параграф 1 буква б) се заменя със следното:
„б)
емитентите единствено на дългови ценни книжа, допуснати до търговия на регулиран пазар, деноминацията на дял на които е най-малко 100 000 EUR, или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани в друга валута, различна от евро, чиято деноминационна стойност на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 100 000 ЕUR.“;
б)
добавя се следният параграф:
„4. Чрез дерогация от параграф 1, буква б), членове 4, 5 и 6 не се прилагат за емитенти единствено на дългови ценни книжа, деноминацията на дял на които е най-малко 50 000 EUR, или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани в друга валута, различна от евро, чиято деноминационна стойност на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 50 000 ЕUR, които вече са били допуснати до търговия на регулиран пазар в Съюза преди 31 декември 2010 г., дотогава, докато тези дългови ценни книжа са в обращение.“
3.
В член 18 параграф 3 се заменя със следното:
„3. Когато на събранието трябва да бъдат поканени само притежатели на дългови ценни книжа, чиято деноминация на дял възлиза най-малко на 100 000 EUR, или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани във валута, различна от евро, чиято деноминация на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 100 000 EUR, емитентът може да избере за място на срещата всяка държава-членка, при условие че в тази държава-членка са налице всички средства и цялата информация, необходими на притежателите, за да могат да упражнят своите права.
Изборът, посочен в първата алинея, се прилага и по отношение на притежатели на дългови ценни книжа, чиято деноминация на дял възлиза на най-малко 50 000 EUR или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани в друга валута, различна от евро, чиято деноминационна стойност на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 50 000 ЕUR, които вече са били допуснати до търговия на регулиран пазар в Съюза преди 31 декември 2010 г., дотогава, докато тези дългови ценни книжа са в обращение, при условие че в държавата-членка, избрана от емитента, са налице всички средства и цялата информация, необходими на тези притежатели, за да могат да упражнят своите права.“
4.
В член 20 параграф 6 се заменя със следното:
„6. Чрез дерогация от параграфи 1-4, когато ценни книжа, чиято деноминация на дял възлиза най-малко на 100 000 EUR или, за случая на дългови ценни книжа, деноминирани във валута, различна от евро - е еквивалентна на датата на издаването най-малко на 100 000 EUR, бъдат допуснати до търговия на регулиран пазар на една или повече държави-членки, регулираната информация се оповестява публично на език, който се приема от компетентните органи на държавата-членка по произход и на приемащата държава-членка, или на език, който се приема за обичаен в областта на международните финанси, в зависимост от избора на емитента или на лицето, поискало това допускане без съгласието на емитента.
Дерогацията, посочена в първа алинея, се прилага и по отношение на дългови ценни книжа, деноминацията на дял на които е най-малко 50 000 EUR, или за случая на дългови ценни книжа, деноминирани във валута, различна от евро, чиято деноминационна стойност на дял на датата на издаването е еквивалентна най-малко на 50 000 ЕUR, които вече са били допуснати до търговия на регулиран пазар в една или повече държави-членки преди 31 декември 2010 г., дотогава, докато тези дългови ценни книжа са в обращение.“
Член 3
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими за да се съобразят с настоящата директива, до 1 юли 2012 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и таблица на съответствието между тези разпоредби и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези мерки, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните мерки от националното право, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 4
Преразглеждане
До 1 януари 2016 г. Комисията прави оценка на прилагането на Директива 2003/71/ЕО, изменена с настоящата директива, по-специално що се отнася до прилагането и последиците от правилата, включително отговорността по отношение на обобщението, съдържащо ключова информация, ефекта от освобождаването, предвидено в член 4, параграф 1, буква д) относно защитата на служителите, и пропорционалния режим на оповестяване, предвиден в член 7, параграф 2, букви д) и ж), както и електронното публикуване на проспекти в съответствие с член 14, и преразглежда член 2, параграф 1, буква м), подточка ii) по отношение на ограничението при определянето на държава-членка по произход за емисии на ценни книжа, несвързани с дялово участие, чиято деноминация е по-малка от 1 000 EUR, с цел да прецени дали тази разпоредба следва да се запази или отмени. Освен това Комисията преценява необходимостта от преразглеждане на определението на понятието „публично предлагане“, както и необходимостта от определяне на понятията „първичен пазар“ и „вторичен пазар“ и във връзка с това изяснява напълно връзките между Директива 2003/71/ЕО и директиви 2003/6/ЕО и 2004/109/ЕО. След извършването на оценка Комисията представя доклад на Европейския парламент и на Съвета, придружен, ако е необходимо, от предложения за изменение на Директива 2003/71/ЕО.
Член 5
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 6
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Страсбург на 24 ноември 2010 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2010/73EU,
annettu 24 päivänä marraskuuta 2010,
arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä annetun direktiivin 2003/71/EY ja säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 2004/109/EY muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 50 ja 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto sopi 8 ja 9 päivänä maaliskuuta 2007 pitämässään kokouksessa, että yrityksille aiheutuvia hallinnollisia rasitteita olisi vähennettävä 25 prosentilla vuoteen 2012 mennessä yritysten kilpailukyvyn lisäämiseksi unionissa.
(2)
Komissio on todennut, että Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/71/EY (4) yrityksille asetetuista velvollisuuksista jotkin vaikuttavat aivan liian raskailta yrityksille.
(3)
Näitä velvollisuuksia olisi tarkasteltava uudelleen, jotta yritysten unionissa kantamat rasitteet saataisiin minimoitua välttämättömiin rasitteisiin vaarantamatta kuitenkaan sijoittajansuojaa ja arvopaperimarkkinoiden moitteetonta toimintaa unionissa.
(4)
Direktiivissä 2003/71/EY edellytetään, että komissio arvioi kyseisen direktiivin soveltamista viiden vuoden kuluttua sen voimaantulopäivästä ja esittää tarvittaessa ehdotuksia direktiivin tarkistamiseksi. Arviointi on paljastanut, että joitakin direktiivin 2003/71/EY osia olisi muutettava, jotta voitaisiin yksinkertaistaa ja parantaa direktiivin soveltamista, lisätä sen vaikuttavuutta, vahvistaa unionin kansainvälistä kilpailukykyä ja myötävaikuttaa siten hallinnollisten rasitteiden vähenemiseen.
(5)
Komissio esitti EU:n rahoitusvalvontaa käsittelevän korkean tason työryhmän raportin (”de Larosièren raportti”) päätelmien johdosta 23 päivänä syyskuuta 2009 konkreettisia lainsäädäntöehdotuksia sellaisen Euroopan finanssivalvojien järjestelmän perustamiseksi, jossa finanssialan kansalliset valvontaviranomaiset verkottuvat uusien Euroopan valvontaviranomaisten kanssa. Yhdellä näistä uusista viranomaisesta eli Euroopan valvontaviranomaisella (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) on tarkoitus korvata Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea.
(6)
Oikeusvarmuus- ja tehokkuussyistä olisi täsmennettävä, miten arvopaperitarjousten enimmäisarvot lasketaan direktiivissä 2003/71/EY. Tietyt direktiivissä tarkoitetut tarjousten yhteenlasketut vasta-arvot olisi laskettava unionin laajuisesti.
(7)
Arvopapereiden suunnattua antia varten sijoituspalveluyrityksillä ja luottolaitoksilla olisi oltava oikeus kohdella kokeneina sijoittajina luonnollisia henkilöitä tai oikeushenkilöitä, jotka määritellään rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (5) liitteessä II olevan I kohdan 1-4 alakohdassa, tai muita luonnollisia tai oikeushenkilöitä, joita kohdellaan ammattimaisina asiakkaina tai jotka ovat tunnustettuja hyväksyttäviä vastapuolia direktiivin 2004/39/EY mukaisesti. Sijoituspalveluyrityksillä, joilla on oikeus pitää nykyisiä ammattimaisia asiakkaitaan jatkossakin ammattimaisina asiakkaina direktiivin 2004/39/EY 71 artiklan 6 kohdan mukaisesti, olisi oltava oikeus kohdella näitä asiakkaita tässä direktiivissä tarkoitettuina kokeneina sijoittajina. Direktiivien 2003/71/EY ja 2004/39/EY säännösten yhdenmukaistaminen tältä osin todennäköisesti yksinkertaistaisi tilannetta sijoituspalveluyritysten kannalta ja vähentäisi niiden kustannuksia rajatulle henkilöpiirille tehtyjen tarjousten yhteydessä, koska nämä yritykset voisivat määritellä henkilöt, joille tarjous on tarkoitus tehdä, oman ammattimaisia asiakkaita ja hyväksyttäviä vastapuolia koskevan luettelonsa pohjalta. Liikkeeseenlaskijan olisi voitava luottaa direktiivin 2004/39/EY liitteen II mukaisesti laadittuun ammattimaisten asiakkaiden ja hyväksyttävien vastapuolten luetteloon. Sen vuoksi direktiivissä 2003/71/EY esitettyä kokeneiden sijoittajien määritelmää olisi laajennettava käsittämään kyseiset henkilöt eikä erillistä rekisterijärjestelmää tulisi ylläpitää.
(8)
Sen varmistaminen, että unionin säädöksiä sovelletaan kaikilta osin asianmukaisesti, on keskeinen edellytys finanssimarkkinoiden luotettavuudelle, tehokkuudelle ja moitteettomalle toiminnalle. Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisen odotetaan osaltaan auttavan tämän tavoitteen saavuttamista, koska tarkoitus on julkaista yhteinen ohjekirja ja edistää yhtenäisempiä menettelytapoja esitteiden valvonnan ja hyväksymisen suhteen. Komission olisi tarkasteltava uudelleen direktiivin 2003/71/EY 2 artiklan 1 kohdan m alakohdan ii alakohtaa, joka koskee kotijäsenvaltion määrittämistä koskevaa rajoitusta yksikkökohtaiselta nimellisarvoltaan alle 1 000 euron suuruisten muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden liikkeeseenlaskun osalta. Tämän uudelleentarkastelun jälkeen komission olisi pohdittava, onko tämä säännös säilytettävä tai onko se kumottava.
(9)
Direktiivin 2003/71/EY 3 artiklan 2 kohdan c ja d alakohdassa säädetty 50 000 euron kynnysarvo ei enää kuvasta eroa investointikapasiteetissa yksityissijoittajien ja ammattimaisten sijoittajien välillä, sillä viimeaikoina ilmeisesti myös yksityissijoittajat ovat tehneet yli 50 000 euron investointeja yhteen liiketoimeen. Tästä syystä on aiheellista nostaa tätä kynnysarvoa ja muuttaa sen mukaisesti niitä säännöksiä, joissa kyseinen kynnysarvo mainitaan. Vastaavat muutokset olisi tehtävä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2004/109/EY (6). Näiden muutosten johdosta ja ottaen huomioon velka-arvopapereiden maturiteetin direktiivin 2004/109/EY 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 18 artiklan 3 kohdan ja 20 artiklan 6 kohdan voimassaoloa olisi jatkettava, jos kyseessä ovat velka-arvopaperit, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 50 000 euroa ja jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla unionissa ennen tämän direktiivin voimaantuloa.
(10)
Liikkeeseenlaskijan tai esitteen laatimisesta vastaavan henkilön laatima esite, joka on voimassa ja yleisön saatavilla silloin, kun arvopapereiden lopullinen sijoittaminen tapahtuu rahoituksenvälittäjien kautta, tai arvopapereiden myöhemmän jälleenmyynnin yhteydessä, antaa sijoittajille riittävästi tietoa perusteltujen sijoituspäätösten tekemiseen. Sen vuoksi rahoituksenvälittäjillä, jotka sijoittavat arvopapereita tai myyvät niitä myöhemmin uudelleen, olisi oltava oikeus käyttää liikkeeseenlaskijan tai esitteen laatimisesta vastaavan henkilön julkistamaa alkuperäistä esitettä, jos esite on voimassa ja sitä on täydennetty direktiivin 2003/71/EY 9 ja 16 artiklan mukaisesti ja liikkeeseenlaskija tai esitteen laatimisesta vastaava henkilö antaa suostumuksensa sen käyttöön. Liikkeeseenlaskijan tai esitteen laatimisesta vastaavan henkilön olisi voitava asettaa ehtoja suostumukselleen. Suostumus ja siihen mahdolliset liittyvät ehdot olisi annettava osapuolten välisessä kirjallisessa sopimuksessa, jotta asianomaiset osapuolet voisivat arvioida, onko arvopapereiden edelleen myyminen tai lopullinen sijoittaminen sopimuksen mukaista. Jos suostumus esitteen käyttöön on annettu, liikkeeseenlaskijan tai alkuperäisen esitteen laatimisesta vastaavan henkilön olisi vastattava siinä esitetyistä tiedoista ja ohjelmaesitteen ollessa kyseessä lopullisten ehtojen esittämisestä ja antamisesta, eikä toista esitettä tulisi vaatia. Jos liikkeeseenlaskija tai alkuperäisen esitteen laatimisesta vastaava henkilö ei kuitenkaan anna suostumustaan sen käyttöön, olisi vaadittava, että rahoituksenvälittäjä julkistaa uuden esitteen. Siinä tapauksessa rahoituksenvälittäjän olisi vastattava esitteen sisältämistä tiedoista, mukaan lukien viittauksin esitetyt tiedot, ja ohjelmaesitteen ollessa kyseessä lopullisista ehdoista.
(11)
Komission olisi määriteltävä ”ensimarkkinat”, ”jälkimarkkinat” ja ”julkiset tarjoukset”, jotta sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/6/EY (7), direktiiviä 2003/71/EY sekä direktiiviä 2004/109/EY voitaisiin soveltaa tehokkaasti ja selventää taustalla olevia erottamista ja päällekkäisyyttä koskevia ongelmia.
(12)
Jäsenvaltioiden vahingonkorvausjärjestelmien välillä on merkittäviä eroja, jotka johtuvat siviilioikeutta koskevasta kansallisesta toimivallasta. Komission olisi laadittava vertailutaulukko jäsenvaltioiden järjestelmistä jäsenvaltioiden järjestelyjen tunnistamista ja seuraamista varten.
(13)
Direktiivin 2003/71/EY 4 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetään, että esitteen julkistamisvelvollisuutta ei sovelleta osakkeisiin, jotka tarjotaan, luovutetaan tai aiotaan luovuttaa korvauksetta nykyisille osakkeenomistajille. Kyseisen direktiivin 3 artiklan 2 kohdan e alakohdan mukaisesti sellaisten arvopapereiden tarjoaminen, joiden yhteenlaskettu vasta-arvo on alle 100 000 euroa, on kokonaan vapautettu esitteen julkistamisvelvollisuudesta. Näin ollen 4 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetty poikkeus on tarpeeton, sillä osakkeiden tarjoaminen tai luovuttaminen korvauksetta kuuluu 3 artiklan 2 kohdan e alakohdan soveltamisalaan.
(14)
Nykyiset poikkeukset, jotka koskevat arvopapereita, jotka tarjotaan, luovutetaan tai aiotaan luovuttaa nykyisille tai entisille johtajille tai työntekijöille, ovat liian rajoittavia ollakseen hyödyllisiä lukuisille työnantajille, joilla on työntekijöiden osakeomistusjärjestelmiä unionissa. Työntekijöiden osallistuminen on unionissa erityisen tärkeää pienille ja keskisuurille yrityksille, joissa yksittäiset työntekijät todennäköisesti vaikuttavat merkittävästi yrityksen menestykseen. Niinpä esitteen julkistamisvelvollisuuden ei tulisi koskea unionin yhtiöiden työntekijöiden osakeomistusjärjestelmän puitteissa tekemiä tarjouksia. Jos arvopapereita ei ole otettu kaupankäynnin kohteeksi, liikkeeseenlaskijaan ei sovelleta jatkuvaa tiedonantovelvollisuutta ja markkinoiden väärinkäyttöä koskevia sääntöjä. Näin ollen työnantajien tai niihin sidoksissa olevien yritysten olisi päivitettävä direktiivin 2003/71/EY 4 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettu asiakirja, jos se on tarpeen arvopaperien asianmukaista arviointia varten. Poikkeus olisi laajennettava kattamaan myös sellaisten yritysten julkiset tarjoukset ja kaupankäynnin kohteeksi ottamiset, joiden kotipaikka on unionin ulkopuolella ja joiden arvopaperit on otettu kaupankäynnin kohteeksi joko säännellyillä markkinoilla tai kolmannessa maassa. Jälkimmäisessä tapauksessa komission on täytynyt tehdä myönteinen päätös kolmannen maan markkinoiden vastaavan sääntelyn oikeudellisen kehyksen ja valvontakehyksen vastaavuudesta, jotta poikkeusta voidaan soveltaa. Siten mahdollistettaisiin, että unionin työntekijät saavat jatkuvasti tietoa yrityksestä.
(15)
Esitteestä laaditun tiivistelmän olisi oltava yksityissijoittajille keskeinen tiedonlähde. Sen olisi oltava itsenäinen osa esitettä ja lyhyt, yksinkertainen, selkeä ja kohderyhmänä olevien sijoittajien kannalta helppotajuinen. Sen tulisi painottua keskeisiin tietoihin, joita sijoittajat tarvitsevat voidakseen päättää, mihin arvopaperitarjouksiin ja kaupankäynnin kohteeksi ottamisiin ne tutustuvat lähemmin. Näiden keskeisten tietojen olisi sisällettävä liikkeeseenlaskijaan, mahdolliseen takaajaan ja tarjottaviin tai kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla otettaviin arvopapereihin liittyvät olennaiset ominaisuudet ja riskit. Sen olisi sisällettävä myös tarjouksen yleiset ehdot, mukaan lukien arvio liikkeeseenlaskijan tai tarjoajan sijoittajalta laskuttamista kuluista, ja siinä olisi ilmoitettava arvio kokonaiskuluista, jotka saattavat olla huomattavat. Siinä olisi myös tiedotettava arvopapereihin liittyvistä sijoittajan oikeuksista ja kyseisiin arvopapereihin tehtyyn sijoitukseen liittyvistä riskeistä. Tiivistelmän muoto olisi määrättävä sellaiseksi, että sillä mahdollistetaan vertailu muiden samankaltaisten sijoitustuotteiden kanssa, varmistamalla, että vastaavat tiedot ovat aina tiivistelmän samassa kohdassa.
(16)
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, ettei siviilioikeudellista vastuuta kohdisteta kehenkään pelkästään tiivistelmän tai sen käännöksen perusteella, ellei se ole harhaanjohtava, epätarkka tai epäjohdonmukainen suhteessa esitteen asianomaisiin osiin. Tiivistelmässä olisi oltava tätä koskeva selvä varoitus.
(17)
On aiheellista selventää, että ohjelmaesitteen lopullisten ehtojen olisi sisällettävä ainoastaan arvopaperiliitteen tietoja, jotka koskevat nimenomaan liikkeeseenlaskua ja jotka voidaan määritellä ainoastaan yksittäisen liikkeeseenlaskun ajankohtana. Tällaisia tietoja voivat olla muun muassa ISIN-koodi, liikkeeseenlaskuhinta, maturiteettipäivä, kuponkikorko, toteutuspäivä, toteutushinta ja lunastushinta sekä muut ehdot, jotka eivät ole tiedossa esitteen laatimisajankohtana. Muut uudet tiedot, jotka saattavat vaikuttaa arvioon liikkeeseenlaskijasta ja arvopapereista, olisi yleensä ottaen sisällytettävä esitteen täydennykseen. Lisäksi liikkeeseenlaskijoiden olisi yhdistettävä tiivistelmä lopullisten ehtojen olennaisiin osiin sijoittajalle helposti ymmärrettävällä tavalla, jotta noudatetaan velvollisuutta antaa keskeisiä tietoja myös ohjelmaesitteessä. Tällöin ei tulisi vaatia erillistä hyväksyntää.
(18)
Jotta voitaisiin tehostaa osakesidonnaisten arvopapereiden merkintäetuoikeusanteja ja ottaa asianmukaisesti huomioon liikkeeseenlaskijoiden koko, ilman että se vaikuttaa sijoittajansuojaan, olisi otettava käyttöön suhteutettu julkistamisjärjestelmä osaketarjouksille nykyisille osakkeenomistajille, jotka voivat joko merkitä osakkeet tai myydä oikeuden merkitä tarjouksia ja osakkeita, ja pk-yritysten tarjouksille, ja liikkeeseenlaskijoille, joilla on vähäinen markkina-arvo (eli pienet yhtiöt, joiden osakkeita otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla), sekä direktiivin 2003/71/EY 1 artiklan 2 kohdan j alakohdassa tarkoitetut tarjoukset muista kuin osakesidonnaisista arvopapereista, joita luottolaitokset laskevat liikkeeseen. Mikäli tällaiset luottolaitokset laskevat liikkeeseen arvopapereita alle kyseisessä artiklassa vahvistetun arvon mutta päättävät kuulua tämän direktiivin soveltamisalaan ja siten laatia esitteen, niillä olisi oltava oikeus hyödyntää asianomaista suhteutettua julkistamisjärjestelmää. Suhteutettua julkistamisjärjestelmää olisi sovellettava merkintäetuoikeusanteihin, kun tarjotut osakkeet ovat samanlajisia osakkeita kuin liikkeeseenlaskijan osakkeet, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi joko säännellyillä markkinoilla tai direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määritellyssä monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä, jos järjestelmään sovelletaan asiaankuuluvia jatkuvaa tiedonantovelvollisuutta ja markkinoiden väärinkäyttöä koskevia sääntöjä. Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) olisi laadittava ohjeet näistä edellytyksistä, jotta varmistetaan toimivaltaisten viranomaisten yhdenmukaiset menettelytavat.
(19)
Jäsenvaltiot julkistavat taloudellisesta tilanteestaan runsaasti tietoja, jotka ovat yleensä julkisesti saatavilla. Jos jäsenvaltio takaa Euroopan unionissa arvopapereiden tarjoamisen, liikkeeseenlaskijaa ei tulisi velvoittaa ilmoittamaan esitteessä tietoja kyseisestä takaajana toimivasta jäsenvaltiosta.
(20)
Oikeusvarmuuden lisäämiseksi esitteen voimassaoloajan olisi alettava sen hyväksymisen ajankohdasta, joka toimivaltaisen viranomaisen on helppo varmistaa. Lisäksi joustavuuden lisäämiseksi liikkeeseenlaskijoilla olisi oltava mahdollisuus päivittää rekisteröintiasiakirja menettelyllä, jolla esitteitä täydennetään.
(21)
Direktiivin 2004/109/EY voimaantulon johdosta direktiivissä 2003/71/EY liikkeeseenlaskijalle asetetusta velvollisuudesta toimittaa kerran vuodessa asiakirja, joka sisältää kaikki esitteen käyttöönottoa edeltävien 12 kuukauden aikana julkistetut tiedot tai jossa viitataan näihin tietoihin, on tullut päällekkäinen velvollisuus, minkä vuoksi se olisi poistettava. Näin ollen rekisteröintiasiakirja olisi direktiivin 2003/71/EY 10 artiklan mukaisen päivittämisen sijasta päivitettävä esitteen täydennyksellä tai arvopaperiliitteellä.
(22)
Internet mahdollistaa helpon tiedonsaannin. Esite olisi aina julkaistava sähköisesti asiaan liittyvällä verkkosivustolla, jotta se olisi paremmin sijoittajien saatavilla. Jos esitteen laatimisesta vastaa joku muu henkilö kuin liikkeeseenlaskija, sen, että kyseinen henkilö julkaisee esitteen verkkosivustollaan, tulisi riittää.
(23)
Oikeusvarmuuden lisäämiseksi olisi selvennettävä, milloin esitteen täydennyksen julkistamista koskeva velvollisuus ja peruuttamisoikeus päättyvät. Näitä säännöksiä olisi tarkasteltava erikseen. Esitteen täydentämisvelvollisuuden olisi päätyttävä silloin, kun tarjouksen voimassaoloaika päättyy lopullisesti tai kun kyseisillä arvopapereilla aletaan käydä kauppaa säännellyillä markkinoilla, sen mukaan, kumpi näistä tapahtuu myöhemmin. Toisaalta oikeutta peruuttaa hyväksyntä olisi sovellettava vain, mikäli esite liittyy arvopapereiden tarjoamiseen yleisölle ja jos uusi seikka, virhe tai epätarkkuus on käynyt ilmi ennen tarjouksen voimassaolon lopullista päättymistä ja arvopapereiden toimittamista. Näin ollen peruuttamisoikeus liittyy täydennyksen perusteena olevan uuden tekijän, virheen tai epätarkkuuden ajankohtaan ja edellyttää, että tämä ratkaiseva tekijä on käynyt ilmi tarjouksen ollessa vielä voimassa ja ennen arvopapereiden toimittamista.
(24)
Yhdenmukaistamalla unionin tasolla määräaika, jonka kuluessa sijoittajilla on oikeus peruuttaa aiemmat päätöksensä esitteen täydentämisen yhteydessä, annettaisiin varmuutta liikkeeseenlaskijoille, jotka tekevät rajat ylittäviä arvopaperitarjouksia. Jotta sellaisista jäsenvaltioista olevat liikkeeseenlaskijat, joissa kyseinen määräaika on yleensä ollut pitempi, saisivat liikkumavaraa, liikkeeseenlaskijalla tai tarjoajalla olisi oltava mahdollisuus pidentää vapaaehtoisesti kyseistä määräaikaa, jonka kuluessa mainittua oikeutta voidaan käyttää. Oikeusvarmuuden lisäämiseksi esitteen täydennyksessä olisi ilmoitettava, milloin peruuttamisoikeus päättyy.
(25)
Esitteen hyväksymisestä vastaavan viranomaisen olisi ilmoitettava myös liikkeeseenlaskijalle tai esitteen laatimisesta vastaavalle henkilölle esitteen hyväksymistodistuksesta, joka on direktiivin 2003/71/EY mukaisesti annettu vastaanottavien jäsenvaltioiden viranomaisille, jotta liikkeeseenlaskija tai esitteen laatimisesta vastaava henkilö saisivat varmuuden siitä, onko ilmoitus tehty ja milloin se on tehty.
(26)
Tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi tarvittavista toimenpiteistä olisi päätettävä täytäntöönpanosäädöksillä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että Euroopan parlamentille toimitetaan ehdotukset toimenpiteiksi ja täytäntöönpanosäädöksiksi sekä kaikki muut asiaan liittyvät tiedot ennen kuin komissio päättää jossakin tietyssä kolmannessa maassa laadittujen esitteiden vastaavuudesta.
(27)
Jotta voitaisiin noudattaa direktiivin 2003/71/EY johdanto-osan 41 kappaleessa mainittuja periaatteita ja ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla ja täsmentää direktiivissä 2003/71/EY säädettyjä vaatimuksia, komissiolle olisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti annettava valtuudet hyväksyä delegoituja säädöksiä. Delegoidut säädökset saattavat olla tarpeen etenkin tässä direktiivissä ja direktiivissä 2003/71/EY vahvistettujen vähäisen markkina-arvon ja pk-yritysten raja-arvojen ja määritelmien ajan tasalle saattamista varten ja tiivistelmän yksityiskohtaisen sisällön ja tarkan muodon määrittelyä varten vähittäismarkkinoille tarkoitetuista paketoiduista sijoitustuotteista 30 päivänä huhtikuuta 2009 päivätyn komission tiedonannon käynnistämän keskustelun tulosten mukaisesti, arvopapereiden tiivistelmän sisällön ja muodon mukauttamiseksi mahdollisimman pitkälti näihin tuloksiin, asiakirjojen päällekkäisyyden ja sijoittajille mahdollisesti aiheutuvan sekaannuksen estämiseksi sekä kulujen minimoimiseksi.
(28)
Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi voitava vastustaa delegoitua säädöstä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa olisi tärkeillä aihealueilla voitava pidentää kolmella kuukaudella. Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi myös voitava ilmoittaa muille toimielimille, etteivät ne aio vastustaa säädöstä. Tämä delegoitujen säädösten pikainen hyväksyminen on asianmukaista erityisesti silloin, kun on noudatettava määräaikoja, esimerkiksi perussäädöksessä komissiolle delegoitujen säädösten antamiseksi asetettuja määräaikoja.
(29)
Lissabonin sopimuksen hyväksyneen hallitustenvälisen konferenssin päätösasiakirjaan, joka allekirjoitettiin 13 päivänä joulukuuta 2009, liitetyssä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklaa koskevassa julistuksessa N:o 39 konferenssi pani merkille komission aikomuksen jatkaa vakiintuneen käytäntönsä mukaisesti jäsenvaltioiden nimeämien asiantuntijoiden kuulemista valmistellessaan ehdotuksia delegoiduiksi säädöksiksi rahoituspalvelujen alalla.
(30)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on vähentää hallinnollisia rasitteita, jotka liittyvät esitteen julkistamiseen silloin, kun arvopapereita tarjotaan yleisölle tai ne otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla unionissa, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(31)
Sen vuoksi direktiivejä 2003/71/EY ja 2004/109/EY olisi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Direktiivin 2003/71/EY muuttaminen
Muutetaan direktiivi 2003/71/EY seuraavasti:
1)
Muutetaan 1 artikla seuraavasti:
a)
2 kohdassa:
i)
Korvataan h alakohta seuraavasti:
”h)
arvopapereihin, jotka sisältyvät tarjoukseen, jonka yhteenlaskettu vasta-arvo unionissa on alle 5 000 000 euroa, kun se lasketaan 12 kuukauden jaksolta;”
ii)
Korvataan j alakohta seuraavasti:
”j)
muihin kuin osakesidonnaisiin arvopapereihin, joita luottolaitokset laskevat liikkeeseen jatkuvasti tai toistuvasti, kun tarjouksen yhteenlaskettu vasta-arvo unionissa on alle 75 000 000 euroa, kun se lasketaan 12 kuukauden jaksolta edellyttäen, että nämä arvopaperit:
i)
eivät ole vakautettuja eivätkä muunnettavissa tai vaihdettavissa;
ii)
eivät tuota oikeutta merkitä tai hankkia muuntyyppisiä arvopapereita eivätkä ole johdannaisiin kytkettyjä.”
b)
Lisätään kohta seuraavasti:
”4. Jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla, inflaatio mukaan luettuna, komissio hyväksyy 24 a artiklassa tarkoitetuilla delegoiduilla säädöksillä ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen toimenpiteitä, jotka koskevat tämän artiklan 2 kohdan h ja j alakohdassa tarkoitettujen kynnysarvojen mukauttamista.”
2)
Muutetaan 2 artikla seuraavasti:
a)
1 kohdassa:
i)
Korvataan e alakohta seuraavasti:
”e)
’kokeneilla sijoittajilla’ tarkoitetaan rahoitusvälineiden markkinoista 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (8) liitteessä II olevan I kohdan 1-4 alakohdassa määriteltyjä henkilöitä tai yhteisöjä, joita kohdellaan pyynnöstä ammattimaisina asiakkaina direktiivin 2004/39/EY liitteen II mukaisesti, tai joita pidetään hyväksyttävinä vastapuolina direktiivin 2004/39/EY 24 artiklan mukaisesti, jolleivät he ole pyytäneet, että heitä kohdellaan muina kuin ammattimaisina asiakkaina. Sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten on ilmoitettava luokituksestaan pyynnöstä liikkeeseenlaskijalle, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaankuuluvan tietosuojalainsäädännön soveltamista. Sijoituspalveluyrityksillä, joilla on oikeus pitää nykyisiä ammattimaisia asiakkaitaan jatkossakin ammattimaisina asiakkaina direktiivin 2004/39/EY 71 artiklan 6 kohdan mukaisesti, on oikeus kohdella näitä asiakkaita tässä direktiivissä tarkoitettuina kokeneina sijoittajina;
ii)
Lisätään alakohdat seuraavasti:
”s)
’keskeisillä tiedoilla’ tarkoitetaan olennaisia asianmukaisesti jäsenneltyjä tietoja, jotka annetaan sijoittajille, jotta nämä voisivat ymmärtää liikkeeseenlaskijan, takaajan ja heille tarjottujen tai kaupankäynnin kohteena säännellyillä markkinoilla olevien arvopapereiden luonteen ja riskit sekä päättää, mitä arvopaperitarjouksia harkita tarkemmin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan soveltamista. Asianomaisen tarjouksen ja asianomaisten arvopaperien perusteella keskeisiin tietoihin sisältyvät seuraavat seikat:
i)
lyhyt kuvaus liikkeeseenlaskijaan ja mahdolliseen takaajaan liittyvistä olennaisista tiedoista ja riskeistä, mukaan luettuna varat, velat ja taloudellinen asema;
ii)
lyhyt kuvaus kyseiseen arvopaperiin tehtävän sijoituksen olennaisista ominaisuuksista ja siihen liittyvistä riskeistä, mukaan lukien tiedot arvopapereihin liittyvistä oikeuksista;
iii)
tarjoukset yleiset ehdot, mukaan lukien arvio liikkeeseenlaskijan tai tarjoajan sijoittajalta perittävistä kuluista;
iv)
yksityiskohtaiset tiedot kaupankäynnin kohteeksi ottamisesta;
v)
tarjouksen perustelut ja varojen käyttö.
t)
’yhtiöllä, jolla on vähäinen markkina-arvo’ tarkoitetaan yritystä, joka on otettu listalle säännellyillä markkinoilla ja jonka keskimääräinen markkina-arvo on ollut pienempi kuin 100 000 000 euroa laskettuna osakkeen kurssin perusteella kolmen edellisen kalenterivuoden lopussa.”
b)
Poistetaan 2 ja 3 kohta.
c)
Korvataan 4 kohta seuraavasti:
”4. Jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla ja täsmentää tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia, komissio mukauttaa 24 a artiklan mukaisesti ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä 1 kohdassa tarkoitetut määritelmät, mukaan lukien pk-yrityksen määritelmässä käytettyjen lukujen mukauttaminen, ja vähäisen markkina-arvon yrityksen kynnysarvot ja ottaa tällöin huomioon eri kansallisten markkinoiden tilanteen, säänneltyjen markkinoiden ylläpitäjien käyttämä luokitus mukaan lukien, unionin lainsäädännön ja suositukset sekä talouden kehityksen.”
3)
Muutetaan 3 artikla seuraavasti:
a)
2 kohdassa:
i)
korvataan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”2. Esitteen julkistamisvelvollisuus ei koske seuraavan tyyppisiä tarjouksia:
a)
arvopapereiden tarjoaminen yksinomaan kokeneille sijoittajille; ja/tai
b)
arvopapereiden tarjoaminen luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, jotka eivät ole kokeneita sijoittajia ja joiden määrä on jäsenvaltiota kohti alle 150; ja/tai
c)
arvopapereiden tarjoaminen sijoittajille, jotka hankkivat niitä yhteensä vähintään 100 000 euron arvosta sijoittajaa kohti kunkin erillisen tarjouksen osalta; ja/tai
d)
sellaisten arvopapereiden tarjoaminen, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 100 000 euroa; ja/tai
e)
sellaisten arvopapereiden tarjoaminen, joiden yhteenlaskettu vasta-arvo unionissa on alle 100 000 euroa, kun se lasketaan 12 kuukauden jaksolta.”
ii)
Lisätään alakohta seuraavasti:
”Jäsenvaltiot eivät saa vaatia toista esitettä tällaisessa tapauksessa, jossa arvopapereita myydään edelleen tai arvopapereiden lopullinen sijoittaminen tapahtuu rahoituksenvälittäjien kautta, jos saatavilla on 9 artiklan mukainen voimassa oleva esite ja jos liikkeeseenlaskija tai esitteen laatimisesta vastaava henkilö antaa kirjallisesti suostumuksensa sen käyttöön.”
b)
Lisätään kohta seuraavasti:
”4. Jotta voidaan ottaa huomioon rahoitusmarkkinoilla tapahtuva tekniikan kehitys, inflaatio mukaan luettuna, komissio hyväksyy 24 a artiklan mukaisesti ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä toimenpiteitä, jotka koskevat tämän artiklan 2 kohdan c-e alakohdassa tarkoitettuja kynnysarvoja.”
4)
Muutetaan 4 artikla seuraavasti:
a)
1 kohdassa:
i)
Korvataan c-e alakohta seuraavasti:
”c)
arvopaperit, jotka tarjotaan, luovutetaan tai aiotaan luovuttaa sulautumisen tai jakautumisen yhteydessä, jos saatavilla on asiakirja, joka toimivaltaisen viranomaisen mukaan sisältää esitettä vastaavat tiedot ottaen huomioon unionin lainsäädännön vaatimukset;
d)
osingot, jotka maksetaan nykyisille osakkeenomistajille samanlajisina osakkeina kuin osingon tuottaneet osakkeet, jos julkistetaan asiakirja, joka sisältää osakkeiden lukumäärää ja ominaisuuksia koskevat tiedot sekä tarjouksen perustelut ja sitä koskevat tiedot;
e)
arvopaperit, jotka työnantajayritys tai siihen sidoksissa oleva yritys tarjoaa, luovuttaa tai aikoo luovuttaa nykyisille tai entisille johtajille tai työntekijöille, jos yhtiön pääkonttori tai sääntömääräinen kotipaikka on unionissa ja jos julkistetaan asiakirja, joka sisältää osakkeiden lukumäärää ja ominaisuuksia koskevat tiedot sekä tarjouksen perustelut ja sitä koskevat tiedot.”
ii)
Lisätään seuraavat alakohdat:
”Edellä olevaa e alakohtaa sovelletaan myös unionin ulkopuolelle sijoittautuneeseen yhtiöön, jonka arvopaperit otetaan kaupankäynnin kohteeksi joko säännellyillä markkinoilla tai kolmannen maan markkinoilla. Jälkimmäisessä tapauksessa poikkeusta sovelletaan edellyttäen, että riittävät tiedot, mukaan lukien e alakohdassa tarkoitettu asiakirja, ovat saatavissa ainakin kansainvälisen rahoituksen alalla yleisesti käytettävällä kielellä ja että komissio on antanut kyseisen kolmannen maan markkinoita koskevan vastaavuuspäätöksen.
Jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä komissio tekee vastaavuuspäätökset 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ja toteaa, varmistetaanko kolmannen maan oikeudellisella kehyksellä ja valvontakehyksellä, että kyseisessä kolmannessa maassa hyväksytyt säännellyt markkinat ovat sellaisten oikeudellisesti sitovien vaatimusten mukaisia, jotka vastaavat e alakohdan mukaisen poikkeuksen soveltamista varten sisäpiirikaupoista ja markkinoiden manipuloinnista (markkinoiden väärinkäyttö) 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/6/EY (9), direktiivin 2004/39/EY III osaston ja säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta 15 päivänä joulukuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/109/EY (10) mukaisia vaatimuksia ja joihin sovelletaan tehokasta täytäntöönpanoa ja valvontaa kyseisessä kolmannessa maassa. Kyseinen toimivaltainen viranomainen ilmoittaa, miksi se katsoo, että kolmannen maan oikeudellista kehystä ja valvontakehystä on pidettävä vastaavana ja toimittaa asiaankuuluvat tiedot tähän liittyen.
Kolmannen maan oikeudellinen kehys ja valvontakehys voidaan katsoa vastaavaksi, mikäli se täyttää vähintään seuraavat ehdot:
i)
markkinoihin sovelletaan jatkuvasti lupamenettelyä ja tehokasta täytäntöönpanoa ja valvontaa;
ii)
markkinoilla on selkeät ja avoimet säännöt arvopaperien kaupankäynnin kohteeksi ottamisesta, niin että arvopapereilla voidaan käydä kauppaa tasapuolisesti, asianmukaisesti ja tehokkaasti ja siten, että ne ovat vapaasti luovutettavissa;
iii)
arvopaperien liikkeeseenlaskijoihin sovelletaan velvollisuutta antaa säännöllisesti ja jatkuvasti tietoja, millä varmistetaan korkeatasoinen sijoittajansuoja; ja
iv)
markkinoiden avoimuus ja luotettavuus varmistetaan estämällä markkinoiden väärinkäyttö sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin muodossa.
Jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla, komissio voi e alakohdan osalta hyväksyä 24 a artiklan mukaisesti ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä toimenpiteitä, joilla määritellään vastaavuuden arvioinnissa sovellettavat edellä mainitut kriteerit tai lisätään uusia kriteerejä.
b)
Korvataan 2 kohdan d alakohta seuraavasti:
”d)
arvopaperit, jotka tarjotaan, luovutetaan tai aiotaan luovuttaa sulautumisen tai jakautumisen yhteydessä, jos saatavilla on asiakirja, joka toimivaltaisen viranomaisen mukaan sisältää esitettä vastaavat tiedot ottaen huomioon unionin lainsäädännön vaatimukset;”.
5)
Muutetaan 5 artikla seuraavasti:
a)
2 kohdassa:
i)
Korvataan ensimmäisen alakohdan johdantokappale seuraavasti:
”2. Esitteen on sisällettävä tiedot liikkeeseenlaskijasta sekä arvopapereista, joita tarjotaan yleisölle tai jotka on tarkoitus ottaa kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla. Sen on lisäksi sisällettävä tiivistelmä, josta on käytävä ytimekkäästi ja yleiskielellä ilmi keskeiset tiedot samalla kielellä kuin esite on alun perin laadittu. Esitteestä laaditun tiivistelmän on yhdessä esitteen kanssa oltava muodoltaan ja sisällöltään sellainen, että siinä annetaan olennaiset ja asianmukaiset tiedot kyseisistä arvopapereista sijoittajien auttamiseksi, kun ne harkitsevat sijoittamista näihin arvopapereihin.
Tiivistelmän esitystavassa on käytettävä yhtenäistä muotoa, jotta helpotetaan samankaltaisista arvopapereista laadittujen tiivistelmien vertailua, ja sen on sisällettävä keskeiset tiedot arvopapereista sijoittajien auttamiseksi, kun nämä harkitsevat sijoittamista kyseisiin arvopapereihin. Tiivistelmän on lisäksi sisällettävä varoitus, jonka mukaan”;
ii)
Korvataan toinen alakohta seuraavasti:
”Kun esite liittyy sellaisten muiden kuin osakesidonnaisten, nimellisarvoltaan vähintään 100 000 euron suuruisten arvopapereiden kaupankäynnin kohteeksi ottamiseen säännellyillä markkinoilla, tiivistelmää ei tarvitse laatia, ellei jäsenvaltio 19 artiklan 4 kohdan mukaisesti sitä vaadi.”
b)
Korvataan 3 kohta seuraavasti:
”3. Liikkeeseenlaskija, tarjoaja tai säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi ottamista hakeva osapuoli voi päättää laatia esitteen yhtenä tai useana erillisenä asiakirjana. Erillisinä asiakirjoina laaditussa esitteessä on vaaditut tiedot jaettava rekisteröintiasiakirjaksi, arvopaperiliitteeksi ja tiivistelmäksi. Rekisteröintiasiakirjan on sisällettävä tiedot liikkeeseenlaskijasta. Arvopaperiliitteen on sisällettävä tiedot arvopapereista, joita tarjotaan yleisölle tai jotka on tarkoitus ottaa kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla.”
c)
Korvataan 4 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
”Jos tarjouksen lopulliset ehdot eivät sisälly ohjelmaesitteeseen eivätkä sen täydennyksiin, liikkeeseenlaskijan on asetettava ne sijoittajien saataville ja toimitettava ne kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ja ilmoitettava ne yhden tai useamman vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisimman pian, ja mikäli mahdollista, ennen arvopapereiden tarjoamisen aloittamista ja kaupankäynnin kohteeksi ottamista. Lopullisten ehtojen on sisällettävä ainoastaan arvopaperiliitettä koskevaa tietoa eikä niitä saa käyttää ohjelmaesitteen täydentämiseen. Sellaisissa tapauksissa sovelletaan 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa.”
d)
Korvataan 5 kohta seuraavasti:
”5. Jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla ja täsmentää tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia, komissio hyväksyy 24 a artiklan mukaisesti ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä toimenpiteitä seuraaviin seikkoihin liittyen:
a)
esitteen tai ohjelmaesitteen, tiivistelmän, lopullisten ehtojen ja täydennysten muoto, ja
b)
tiivistelmään sisällytettyjen keskeisten tietojen yksityiskohtainen sisältö ja tarkka muoto.
Kyseiset delegoidut säädökset annetaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2012.”
6)
Korvataan 6 artiklan 2 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
”Jäsenvaltioiden on kuitenkin varmistettava, ettei siviilioikeudellista vastuuta kohdisteta kehenkään pelkästään tiivistelmän perusteella, sen käännös mukaan luettuna, paitsi jos tiivistelmä on harhaanjohtava, epätarkka tai epäjohdonmukainen suhteessa esitteen muihin osiin tai jos siinä ei anneta yhdessä esitteen muiden osien kanssa keskeisiä tietoja sijoittajien auttamiseksi, kun he harkitsevat sijoittamista näihin arvopapereihin. Tiivistelmässä on oltava tätä koskeva selvä varoitus.”
7)
Muutetaan 7 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Komissio antaa 24 a artiklan mukaisesti ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen yksityiskohtaiset delegoidut säädökset esitteeseen sisällytettäväksi vaadittavista tiedoista siten, ettei samoja tietoja vaadita esitettäväksi useaan kertaan silloin, kun esite koostuu useasta erillisestä asiakirjasta.”
b)
2 kohdassa:
i)
Korvataan b alakohta seuraavasti:
”b)
muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden yleisölle tarjoamisen ja kaupankäynnin kohteeksi ottamisen eri tyypit ja niihin liittyvät ominaispiirteet. Esitteeseen sisällytettäviksi vaadittavien tietojen on oltava kyseisten sijoittajien näkökulmasta tarkoituksenmukaisia, kun kyse on muista kuin osakesidonnaisista arvopapereista, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 100 000 euroa;”.
ii)
Korvataan e alakohta seuraavasti:
”e)
liikkeeseenlaskijan toimialat ja koko erityisesti silloin, kun on kyse luottolaitoksista, jotka laskevat liikkeeseen 1 artiklan 2 kohdan j alakohdassa tarkoitettuja muita kuin osakesidonnaisia arvopapereita, sekä yhtiöistä, joilla on vähäinen markkina-arvo, ja pk-yrityksistä. Näiden yritysten osalta tiedot suhteutetaan niiden kokoon ja tarvittaessa niiden lyhyempään toimintahistoriaan;”.
iii)
Lisätään alakohta seuraavasti:
”g)
suhteutettua julkistamisjärjestelmää on sovellettava sellaisten yhtiöiden osaketarjouksiin, joiden samanlajisia osakkeita otetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai direktiivin 2004/39/EY 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määritellyssä monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä ja joihin sovelletaan jatkuvaa tiedonantovelvollisuutta ja markkinoiden väärinkäyttöä koskevia sääntöjä, edellyttäen että liikkeeseenlaskija ei ole jättänyt soveltamatta laissa tarkoitettuja merkintäetuoikeuksia.”
c)
Korvataan 3 kohta seuraavasti:
”3. Edellä olevassa 1 kohdassa tarkoitettujen delegoitujen säädösten on perustuttava arvopaperimarkkinoita valvovien kansainvälisten viranomaisten organisaatioiden, erityisesti Arvopaperimarkkinoiden kansainvälisen yhteistyöjärjestön (International Organisation of Securities Commissions, IOSCO) antamiin taloudellisia ja muita tietoja koskeviin standardeihin sekä tämän direktiivin ohjeellisiin liitteisiin.”
8)
Muutetaan 8 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 2 kohdan johdantokappaleessa ja 3 kohdassa ilmaisut ”toimeenpanotoimenpide” ja ”täytäntöönpanotoimenpide” ilmaisulla ”delegoidut säädökset” asianomaisessa taivutusmuodossaan.
b)
Lisätään kohta seuraavasti:
”3 a. Kun jäsenvaltio takaa arvopapereiden tarjoamisen, liikkeeseenlaskijalla, tarjoajalla tai säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi ottamista hakevalla osapuolella on laatiessaan esitettä 1 artiklan 3 kohdan nojalla oikeus jättää pois tiedot takaajasta.”
c)
Korvataan 4 kohta seuraavasti:
”4. Jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla ja täsmentää tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia, komissio hyväksyy 24 a artiklan mukaisesti ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä 2 kohtaa koskevia toimenpiteitä.”
9)
Muutetaan 9 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Esite on voimassa 12 kuukautta sen hyväksymisestä, kun kyse on arvopapereiden tarjoamisesta yleisölle tai niiden ottamisesta kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, edellyttäen kuitenkin, että esitteeseen on liitetty kaikki 16 artiklassa vaaditut täydennykset.”
b)
Korvataan 4 kohta seuraavasti:
”4. Edellä 5 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu rekisteröintiasiakirja, joka on toimitettu ja hyväksytty aikaisemmin, on voimassa enintään 12 kuukautta. Rekisteröintiasiakirjan, jota on päivitetty 12 artiklan 2 kohdan tai 16 artiklan mukaisesti, ja siihen liitetyn arvopaperiliitteen sekä tiivistelmän katsotaan muodostavan voimassa olevan esitteen.”
10)
Poistetaan 10 artikla.
11)
Muutetaan 11 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Jäsenvaltioiden on annettava mahdollisuus siihen, että tietoja voidaan sisällyttää esitteeseen käyttämällä viittauksia yhteen tai useampaan jo julkistettuun tai samanaikaisesti julkistettavaan asiakirjaan, jotka kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt tai jotka on toimitettu sille tämän direktiivin ja tai direktiivin 2004/109/EY mukaisesti. Näiden tietojen on oltava uusimpia liikkeeseenlaskijan käytettävissä olevia. Tiivistelmä ei saa sisältää viittauksin esitettyjä tietoja.”
b)
Korvataan 3 kohta seuraavasti:
”3. Jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla ja täsmentää tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia, komissio hyväksyy 24 a artiklan mukaisesti delegoiduilla säädöksillä ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen toimenpiteitä, jotka koskevat esitteessä viittauksin esitettäviä tietoja.”
12)
Korvataan 12 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Arvopaperiliitteessä on tällöin annettava tiedot, jotka yleensä sisältyvät rekisteröintiasiakirjaan, mikäli viimeksi päivitetyn rekisteröintiasiakirjan jälkeen on tapahtunut olennainen muutos tai tilanne on äskettäin kehittynyt tavalla, joka saattaa vaikuttaa sijoittajien arviointiin, paitsi jos kyseiset tiedot annetaan 16 artiklan mukaisessa täydennyksessä. Arvopaperiliite ja tiivistelmä hyväksytään erikseen.”
13)
Korvataan 13 artiklan 7 kohta seuraavasti:
”7. Jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla ja täsmentää tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia, komissio hyväksyy 24 a mukaisesti delegoiduilla säädöksillä ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen toimenpiteitä edellytyksistä, joilla määräaikoja voidaan mukauttaa.”
14)
Muutetaan 14 artikla seuraavasti:
a)
2 kohdassa:
i)
Korvataan ensimmäisen alakohdan c alakohta seuraavasti:
”c)
sähköisessä muodossa liikkeeseenlaskijan Internetsivuilla tai mahdollisten arvopapereita sijoittavien tai myyvien rahoituksenvälittäjien Internetsivuilla, maksuasiamiehet mukaan luettuna; tai”
ii)
Korvataan toinen alakohta seuraavasti:
”Jäsenvaltioiden on vaadittava liikkeeseenlaskijoita tai esitteen laatimisesta vastaavia henkilöitä, jotka julkistavat esitteensä a tai b alakohdan mukaisesti, julkistamaan esitteensä myös sähköisessä muodossa c alakohdan mukaisesti.”
b)
Korvataan 8 kohta seuraavasti:
”8. Jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla ja täsmentää tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia, komissio hyväksyy 24 a artiklan mukaisesti ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä tämän artiklan 1-4 kohtaa koskevia toimenpiteitä.”
15)
Korvataan 15 artiklan 7 kohta seuraavasti:
”7. Jotta voidaan ottaa huomioon tekniikan kehitys rahoitusmarkkinoilla ja täsmentää tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia, komissio hyväksyy 24 a artiklan mukaisesti ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä toimenpiteitä sellaisten mainosten levittämisestä, joissa tiedotetaan aikomuksesta tarjota arvopapereita yleisölle tai ottaa niitä kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla, erityisesti silloin, kun mainonta tapahtuu ennen kuin esite on saatettu yleisön saataville tai ennen kuin merkintöjen vastaanottaminen on aloitettu, sekä toimenpiteitä, jotka koskevat tämän artiklan 4 kohtaa.”
16)
Korvataan 16 artikla seuraavasti:
”16 artikla
Esitteen täydennys
1. Kaikki esitteen sisältämiin tietoihin liittyvät merkitykselliset uudet seikat, olennaiset asiavirheet tai epätarkkuudet, jotka voivat vaikuttaa arvopapereista muodostettavaan arvioon ja jotka ilmenevät tai havaitaan esitteen hyväksymisen jälkeen mutta ennen yleisölle tehdyn tarjouksen voimassaoloajan lopullista päättymistä tai, soveltuvissa tapauksissa, säännellyillä markkinoilla tapahtuvan kaupankäynnin aloittamista sen mukaan, kumpi näistä tapahtuu myöhemmin, on mainittava esitteen täydennyksessä. Tämä täydennys on hyväksyttävä seitsemän työpäivän kuluessa samoin menettelyin kuin alkuperäinen esite ja julkistettava noudattamalla vähintään niitä järjestelyjä, joita on noudatettu alkuperäistä esitettä julkistettaessa. Tiivistelmää ja sen mahdollisia käännöksiä on myös tarpeen mukaan täydennettävä täydennykseen sisältyvien uusien tietojen huomioon ottamiseksi.
2. Mikäli esite liittyy arvopapereiden tarjoamiseen yleisölle, sijoittajilla, jotka ovat jo päättäneet ostaa tai merkitä arvopapereita ennen täydennyksen julkistamista, on oltava oikeus peruuttaa päätöksensä kahden työpäivän kuluessa täydennyksen julkistamisesta edellyttäen, että 1 kohdassa tarkoitettu uusi seikka, virhe tai epätarkkuus on ilmennyt ennen julkisen tarjouksen voimassaolon lopullista päättymistä ja arvopapereiden toimittamista. Liikkeeseenlaskija tai tarjoaja voi pidentää tätä määräaikaa. Peruuttamisoikeuden päättymispäivä on ilmoitettava täydennyksessä.”
17)
Korvataan 18 artiklan 1 kohta seuraavasti:
”1. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on liikkeeseenlaskijan tai esitteen laatimisesta vastaavan henkilön pyynnöstä kolmen työpäivän kuluessa tämän pyynnön vastaanottamisesta tai, mikäli esitteen luonnos on liitetty pyyntöön, yhden työpäivän kuluessa esitteen hyväksymisestä, annettava vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle tiedoksi hyväksymistodistus, joka osoittaa, että esite on laadittu tämän direktiivin mukaisesti, sekä jäljennös kyseisestä esitteestä. Tähän ilmoitukseen on tarvittaessa liitettävä liikkeeseenlaskijan tai esitteen laatimisesta vastaavan henkilön vastuulla tehdyn tiivistelmän käännös. Samaa menettelyä sovelletaan esitteen kaikkiin täydennyksiin. Hyväksymistodistuksesta on ilmoitettava myös liikkeeseenlaskijalle tai esitteen laatimisesta vastaavalle henkilölle samanaikaisesti kuin vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.”
18)
Korvataan 19 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Jos muita kuin osakesidonnaisia arvopapereita, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 100 000 euroa, haetaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, esite on laadittava liikkeeseenlaskijan, tarjoajan tai kaupankäynnin kohteeksi ottamista hakevan osapuolen valinnan mukaan joko sekä kotijäsenvaltion että vastaanottavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä kielellä tai kansainvälisellä rahoitusalalla yleisesti käytössä olevalla kielellä. Jäsenvaltiot voivat kansallisessa lainsäädännössään vaatia, että tiivistelmä laaditaan niiden yhdellä tai useammalla virallisella kielellä.”
19)
Korvataan 20 artiklan 3 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”3. Komissio hyväksyy 24 a artiklan mukaisesti ja 24 b ja 24 c artiklan ehtoja noudattaen delegoiduilla säädöksillä toimenpiteitä, joilla vahvistetaan 5 ja 7 artiklassa säädettyihin vaatimuksiin perustuvat yleiset vastaavuutta koskevat arviointiperusteet.”
20)
Korvataan 21 artiklan 4 kohdan d alakohdassa ilmaisu ”sen täytäntöönpanotoimenpiteiden” ilmaisulla ”siinä tarkoitettujen delegoitujen säädösten”.
21)
Lisätään artiklat seuraavasti:
”24 a artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle neljän vuoden ajaksi 31 päivästä joulukuuta 2010 lukien valta antaa 1 artiklan 4 kohdassa, 2 artiklan 4 kohdassa, 3 artiklan 4 kohdassa, 4 artiklan 1 kohdan viidennessä alakohdassa, 5 artiklan 5 kohdassa, 7 artiklan 1 kohdassa, 8 artiklan 4 kohdassa, 11 artiklan 3 kohdassa, 13 artiklan 7 kohdassa, 14 artiklan 8 kohdassa, 15 artiklan 7 kohdassa ja 20 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään 6 kuukautta ennen neljän vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 24 c artiklan mukaisesti.
2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 24 b ja 24 c artiklassa asetettuja ehtoja.
24 b artikla
Säädösvallan siirron peruuttaminen
1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 1 artiklan 4 kohdassa, 2 artiklan 4 kohdassa, 3 artiklan 4 kohdassa, 4 artiklan 1 kohdan viidennessä alakohdassa, 5 artiklan 5 kohdassa, 7 artiklan 1 kohdassa, 8 artiklan 4 kohdassa, 11 artiklan 3 kohdassa, 13 artiklan 7 kohdassa, 14 artiklan 8 kohdassa, 15 artiklan 7 kohdassa tai 20 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron.
2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä sekä ilmoittaa samalla, mitä siirrettyä säädösvaltaa mahdollinen peruuttaminen koskee.
3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
24 c artikla
Delegoitujen säädösten vastustaminen
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat vastustaa delegoitua säädöstä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi.
Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta määräaikaa pidennetään kolmella kuukaudella.
2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole 1 kohdassa tarkoitetun määräajan umpeutuessa vastustanut delegoitua säädöstä, se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä ilmoitettuna päivänä.
Delegoitu säädös voidaan julkaista Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se voi tulla voimaan ennen kyseisen määräajan päättymistä, jos Euroopan parlamentti ja neuvosto ovat molemmat ilmoittaneet komissiolle, etteivät ne aio vastustaa kyseistä säädöstä.
3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa, se ei tule voimaan. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan mukaisesti säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.”
22)
Liitteessä I olevan I jakson C kohdassa sekä III ja IV jaksossa, liitteessä II olevassa II jaksossa, liitteessä III olevassa II ja III jaksossa sekä liitteessä IV olevassa kolmannessa luetelmakohdassa sanat ”keskeiset tiedot” korvataan sanoilla ”olennaiset tiedot”.
2 artikla
Direktiivin 2004/109/EY muuttaminen
Muutetaan direktiivi 2004/109/EY seuraavasti:
1)
Korvataan 2 artiklan 1 kohdan i alakohdan i alakohta seuraavasti:
”i)
yksikkökohtaiselta nimellisarvoltaan alle 1 000 euron velka-arvopaperien liikkeeseenlaskijan tai osakkeiden liikkeeseenlaskijan tapauksessa
-
silloin kun tämän kotipaikka on unionissa, sitä jäsenvaltiota, jossa liikkeeseenlaskijan sääntömääräinen kotipaikka on,
-
silloin kun tämän kotipaikka on kolmannessa valtiossa, direktiivin 2003/71/EY 2 artiklan 1 kohdan m alakohdan iii alakohdassa tarkoitettua jäsenvaltiota.
’Kotijäsenvaltion’ määritelmä soveltuu velka-arvopapereihin muussa valuutassa kuin euroissa sillä edellytyksellä, että niiden yksikkökohtainen nimellisarvo on liikkeeseenlaskemispäivänä alle 1 000 euroa, paitsi jos se on lähes vastaava kuin 1 000 euroa;”.
2)
Muutetaan 8 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:
”b)
liikkeeseenlaskijat, joiden osalta kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla on otettu yksinomaan velka-arvopapereita, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 100 000 euroa tai, jos kyse on muussa valuutassa kuin euroissa arvostetuista velka-arvopapereista, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 100 000:a euroa.”
b)
Lisätään kohta seuraavasti:
”4. Edellä olevan 1 kohdan b alakohdasta poiketen 4, 5 ja 6 artiklaa ei sovelleta liikkeeseenlaskijoihin, joiden osalta kaupankäynnin kohteeksi on otettu yksinomaan velka-arvopapereita, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 50 000 euroa, tai muussa valuutassa kuin euroissa arvostettuja velka-arvopapereita, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 50 000:tä euroa, ja jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla unionissa ennen 31 päivää joulukuuta 2010 niin kauan kuin nämä velka-arvopaperit ovat voimassa.”
3)
Korvataan 18 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Mikäli kokoukseen on kutsuttava vain sellaisten velka-arvopaperien haltijat, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 100 000 euroa tai, jos kyse on muussa valuutassa kuin euroissa arvostetuista velka-arvopapereista, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 100 000:a euroa, liikkeeseenlaskija voi valita kokouksen pitopaikaksi minkä tahansa jäsenvaltion edellyttäen, että kyseisessä jäsenvaltiossa ovat saatavilla kaikki palvelut ja tiedot, joita kyseiset haltijat tarvitsevat käyttääkseen oikeuksiaan.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua valinnanvapautta sovelletaan myös sellaisten velka-arvopaperien haltijoiden ollessa kyseessä, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 50 000 euroa tai, jos kyse on muussa valuutassa kuin euroissa arvostetuista velka-arvopapereista, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 50 000:tä euroa, ja jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla unionissa ennen 31 päivää joulukuuta 2010 niin kauan kuin nämä velka-arvopaperit ovat voimassa, edellyttäen, että kyseisessä jäsenvaltiossa ovat saatavilla kaikki palvelut ja tiedot, joita kyseiset haltijat tarvitsevat käyttääkseen oikeuksiaan.”
4)
Korvataan 20 artiklan 6 kohta seuraavasti:
”6. Edellä olevassa 1-4 kohdassa säädetystä poiketen silloin, kun arvopaperit, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 100 000 euroa tai, jos on kyse muussa valuutassa kuin euroissa arvostetuista velka-arvopapereista, joiden arvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 100 000:a euroa, on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, säännellyt tiedot on julkistettava liikkeeseenlaskijan tai henkilön, joka on liikkeeseenlaskijan suostumuksetta hakenut arvopaperien ottamista kaupankäynnin kohteeksi, valinnan mukaan joko sekä kotijäsenvaltion että vastaanottavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä kielellä tai kansainvälisellä rahoitusalalla yleisesti käytettävällä kielellä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua poikkeusta sovelletaan myös velka-arvopapereihin, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo on vähintään 50 000 euroa, tai muussa valuutassa kuin euroissa arvostettuja velka-arvopapereita, joiden yksikkökohtainen nimellisarvo liikkeeseenlaskemispäivänä vastaa vähintään 50 000:tä euroa, ja jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa ennen 31 päivää joulukuuta 2010 niin kauan kuin nämä velka-arvopaperit ovat voimassa.”
3 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2012. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset sekä kyseisiä säännöksiä ja tätä direktiiviä koskeva vastaavuustaulukko.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
4 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio arvioi direktiivin2003/71/EY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, soveltamista 1 päivään tammikuuta 2016 mennessä kiinnittäen erityistä huomiota keskeiset tiedot sisältävää asiakirjaa koskevien sääntöjen, vastuusäännökset mukaan luettuna, soveltamiseen ja vaikutuksiin, 4 artiklan 1 kohdan e alakohdassa säädetyn työntekijöiden suojelua koskevan poikkeuksen ja 7 artiklan 2 kohdan e ja g alakohdassa tarkoitetun suhteutetun julkistamisjärjestelmän vaikutukseen sekä 14 artiklan mukaiseen esitteiden julkistamiseen sähköisessä muodossa, ja tarkastelee uudelleen 2 artiklan 1 kohdan m alakohdan ii alakohtaa, joka koskee kotijäsenvaltion määrittämistä koskevaa rajoitusta yksikkökohtaiselta nimellisarvoltaan alle 1 000 euron suuruisten muiden kuin osakesidonnaisten arvopapereiden liikkeeseenlaskun osalta, pohtiakseen, onko tämä säännös säilytettävä vai kumottava. Lisäksi komissio arvioi tarvetta tarkistaa käsitteen ”julkinen tarjous” määritelmää ja tarvetta määritellä käsitteet ”ensimarkkinat” ja ”jälkimarkkinat” ja selvittää tältä osin tarkasti direktiivin 2003/71/EY ja direktiivien 2003/6/EY ja 2004/109/EY yhteydet. Arviointinsa jälkeen komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen ja liittää siihen tarvittaessa ehdotuksia direktiivin 2003/71/EY muuttamiseksi.
5 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
6 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 24 päivänä marraskuuta 2010.