РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 април 2012 година
за удължаване на срока, посочен в член 114, параграф 6 от Договора за функционирането на Европейския съюз, по отношение на нотифицираните от Кралство Швеция на основание член 114, параграф 5 от ДФЕС национални разпоредби относно максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете
(нотифицирано под номер C(2012) 2461)
(само текстът на шведски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/230/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 114, параграф 6 от него,
като има предвид, че:
I. ФАКТИ
(1)
На 17 октомври 2011 г. Кралство Швеция уведоми Комисията в съответствие с член 114, параграф 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), че възнамерява да въведе национални разпоредби за намаляване на допустимото съдържание на кадмий във фосфатните торове до не повече от 46 грама кадмий на тон фосфор (еквивалентно на 20 mg Cd/kg P2O5). Посочените мерки се явяват дерогация от Регламент (ЕО) № 2003/2003 на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 2003 г. относно торовете (1) и с тях максималното ниво от 100 грама кадмий на тон фосфор (еквивалентно на 44 mg Cd/kg P2O5) ще бъде намалено, за което вече е дадена дерогация на Кралство Швеция.
1. Член 114, параграфи 5 и 6 от ДФЕС
(2)
Член 114, параграфи 5 и 6 от ДФЕС предвижда:
„5. […] ако след приемането от Европейския парламент и Съвета, от Съвета или от Комисията на мярка за хармонизиране държава членка счете за необходимо да въведе национални разпоредби, основаващи се на нови научни доказателства, свързани със защитата на околната или работната среда поради специфичен проблем на тази държава членка, който е възникнал след приемането на мярката за хармонизиране, тя уведомява Комисията за предприетите мерки и за основанията за тяхното приемане.
6. В срок от шест месеца след уведомяванията […] Комисията одобрява или отхвърля въпросните национални разпоредби, след като установи дали те представляват или не представляват средство за произволна дискриминация или прикрито ограничение на търговията между държавите членки и дали препятстват или не препятстват функционирането на вътрешния пазар.
При липса на решение на Комисията в този срок националните разпоредби, посочени в параграфи […] и 5, се считат за одобрени.
Когато това е оправдано поради сложността на въпроса и при липса на опасност за човешкото здраве, Комисията може да уведоми заинтересованата държава членка, че срокът, посочен в настоящия параграф, може да бъде продължен за нов период от шест месеца.“
2. Законодателство на ЕС
(3)
Директива 76/116/ЕИО на Съвета от 18 декември 1975 г. относно сближаване на законодателствата на държавите членки относно торовете (2) определя изискванията, на които трябва да отговарят торовете, за да бъдат пускани на пазара с обозначението „ЕО тор“.
(4)
В приложение I към Директива 76/116/ЕИО са определени видовете означения и съответстващите им изисквания, т.е. изисквания по отношение на състава, на които трябва да отговаря всеки един тор, за да може да бъде обозначен като „ЕО тор“. Означенията на видовете в този списък са групирани в категории в зависимост от съдържанието на първични хранителни елементи, т.е. елементите азот, фосфор и калий.
(5)
В съответствие с член 7 от Директива 76/116/ЕИО (3) на държавите членки не се позволява да забраняват, ограничават или възпрепятстват пускането на пазара на торове, маркирани като „ЕО тор“, които съответстват на изискванията на посочената директива, на основание състав, идентификация, етикетиране и пакетиране.
(6)
С Решение 2002/399/ЕО на Комисията от 24 май 2002 г. относно националните разпоредби, за които Кралство Швеция е извършило уведомяване в съответствие с член 95, параграф 4 от Договора за ЕО, по отношение на максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете (4) беше предоставена дерогация от Директива 76/116/ЕИО, като се одобряват шведските разпоредби, с които се забранява пускането на шведския пазар на торове, съдържащи повече от 100 грама кадмий на тон фосфор. Тази дерогация се прилагаше до 31 декември 2005 г.
(7)
Директива 76/116/ЕИО беше заменена от Регламент (ЕО) № 2003/2003 относно торовете.
(8)
Член 35, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 гласи, че дерогациите от член 7 от Директива 76/116/ЕИО, които са предоставени от Комисията по предишния член 95, параграф 6 от Договора за ЕО, се тълкуват като дерогации от член 5 от посочения регламент и продължават да пораждат правно действие независимо от влизането в сила на регламента.
(9)
В съображение 15 от Регламент (ЕО) № 2003/2003 се съобщава, че Комисията ще се заеме с проблема за неумишленото съдържание на кадмий в минералните торове и, когато е целесъобразно, ще изготви предложение за регламент, което ще представи на Европейския парламент и на Съвета. Комисията извърши голяма по обем подготвителна работа, но поради сложността на различните фактори, които трябва да бъдат отчетени, все още не е приела такова предложение.
(10)
Тъй като шведската дерогация е предоставена само до 31 декември 2005 г., Швеция поиска през юни 2005 г. удължаване на съществуващата дерогация. С Решение 2006/347/ЕО на Комисията от 3 януари 2006 г. относно националните разпоредби, за които Кралство Швеция е извършило уведомяване в съответствие с член 95, параграф 4 от Договора за ЕО, по отношение на максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете (5) на шведските органи се разрешава да запазят националните мерки до прилагането на хармонизирани мерки за кадмия в торовете на равнището на ЕС.
3. Национални разпоредби
(11)
Наредбата за химичните продукти (забрани за боравене, внос и износ) (1998:944) (6) съдържа разпоредби, отнасящи се, inter alia, до максимално допустимото съдържание на кадмий в торовете, включително означените като ЕО торове. В член 3, параграф 1 е предвидено, че торовете, попадащи в митнически тарифни номера 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 и 31.05 и съдържащи повече от 100 грама кадмий на тон фосфор, не могат да се предлагат за продажба или да се превозват.
(12)
Предвидените национални мерки, нотифицирани в съответствие с член 114, параграф 5 от ДФЕС, биха намалили допустимото съдържание на кадмий във фосфатните торове от сегашното му максимално равнище от 100 грама кадмий на тон фосфор на 46 грама кадмий на тон фосфор (46 mg Cd/kg P, еквивалентни на 20 mg Cd/kg P2O5).
II. ПРОЦЕДУРА
(13)
С писмо от 17 май 2011 г. Кралство Швеция уведоми Комисията, че на основание член 114, параграф 5 от ДФЕС отправя искане за получаване на одобрение за въвеждането на национални разпоредби за намаляване на разрешеното съдържание на кадмий във фосфатните торове до максимална концентрация от 46 грама на тон фосфор. По този начин шведските органи отправят искане за намаляване на съдържанието на кадмий, разрешено с дерогацията, дадена с Решение 2006/347/ЕО.
(14)
С писмо от 17 октомври 2011 г. шведските органи предоставиха допълнителна информация на Комисията, и по-специално текста на действащото национално законодателство, в който са отразени измененията, направени с наредби 2008:255 и 2009:654 (7).
(15)
С писмо от 14 ноември 2011 г. Комисията информира шведските органи, че шестмесечният срок, в който трябва да разгледа въпроса в съответствие с член 114, параграф 6, е започнал да тече на 18 октомври 2011 г.
(16)
С писмо от 17 октомври 2011 г. Комисията уведоми останалите държави членки за отправеното от Швеция искане. Комисията публикува и известие относно искането в Официален вестник на Европейския съюз (8), за да информира останалите заинтересовани страни за националните мерки, които Швеция възнамерява да въведе, както и за основанията, които посочва за тяхното въвеждане. В отговор на това Латвия подкрепи шведското искане. Комисията не получи други коментари.
III. ОЦЕНКА
1. Проверка за допустимост
(17)
Член 114, параграф 5 от ДФЕС се отнася до случаите, в които се нотифицират национални разпоредби във връзка с дадена мярка на ЕС за хармонизиране, когато се предвижда тези национални разпоредби да бъдат въведени след приемането и привеждането в действие на съответната мярка за хармонизиране и новите национални мерки биха били несъвместими с мярката на ЕС за хармонизиране. Националните разпоредби са нотифицирани във връзка с Регламент (ЕО) № 2003/2003, който беше приет на основание предишния член 95 от Договора за ЕО и в който са определени хармонизирани правила относно състава, идентифицирането, етикетирането и опаковането на ЕО торовете. В съответствие с член 5 от посочения регламент на държавите членки не се позволява да въвеждат пречки пред свободното движение на торове на нито едно от посочените основания.
(18)
Освен това съгласно член 114, параграф 5 от ДФЕС е необходимо в основата на уведомяването за планираните национални мерки да стоят нови научни доказателства, свързани със защитата на околната или работната среда поради специфичен проблем на нотифициращата държава членка, който е възникнал след приемането на мярката за хармонизиране, и то да се придружава от описание на основанията за въвеждането на планираните национални мерки.
(19)
В подкрепа на искането за по-ниска пределна стойност за кадмий във фосфатните торове шведските органи представиха национална оценка на риска и няколко разработки. При тази оценка е взета предвид общата оценка на ЕС на риска от кадмий и кадмиев оксид, направена през 2007 г. в съответствие с Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета (9), както и научното становище на Европейския орган за безопасност на храните относно съдържанието на кадмий в храните (10) и стари и нови данни, отнасящи се до оценката на риска за здравето на човека и за околната среда от кадмия в торовете в Швеция. Направената от Швеция оценка на риска е публикувана в Интернет (11).
(20)
Според шведските органи новата оценка на риска показва, че е необходимо да се намали експозицията на кадмий с цел дългосрочно опазване на здравето на населението на Швеция. Експозицията зависи от количеството на погълнатия чрез храната кадмий, основно от растения, и поради това е необходимо да се намали рискът от високи нива на кадмий в земеделските култури. Обработваемите почви в Швеция като цяло са по-киселинни от тези в Централна Европа и поради това специфично положение кадмият е по-лесноусвоим за растенията.
(21)
Освен това намаляването на националната пределна стойност от 100 на 46 грама кадмий на тон фосфор представлява мярка, целяща да намали натрупването на кадмий в почвите, както и риска за водните организми, обитаващи изключително меки води, каквито се срещат в Швеция.
(22)
В светлината на гореизложеното Комисията счита, че подаденото от Кралство Швеция заявление за получаване на одобрение за намаляване на съдържанието на кадмий в торовете до максимално ниво от 46 грама кадмий на тон фосфор е допустимо.
2. Прибягване до член 114, параграф 6, трета алинея от ДФЕС
2.1. Обосновка въз основа на сложността на въпроса
(23)
С цел да подкрепи искането си Швеция е провела нова оценка на риска, която е завършена през януари 2011 г. и в която се сравняват предполагаемите недействащи концентрации (PNEC) за организми, които са представителни за различните компоненти на околната среда, с концентрациите на кадмий в околната среда в Швеция. В уведомлението се прави позоваване и на няколко разработки, предоставени в рамките на предишни искания, подадени до Комисията в съответствие с член 114, параграф 4 от Договора, както и на оценката на ЕС за риска от кадмий и кадмиев оксид.
(24)
PNEC за сладки води зависи от твърдостта на водата. Тъй като в Швеция има изключително меки сладки води, се очаква, че до токсичност за водните организми ще се стига при по-ниска концентрация на кадмий в сравнение с други части на Европа. Поради това шведските органи считат, че е вероятно водните организми във водите в Швеция да са като цяло по-чувствителни към допълнителния кадмий в сравнение с тези от водите в Централна и Южна Европа.
(25)
Резултатите от мониторинговите програми за повърхностните води в Швеция през 2006 и 2009 г. сочат, че около 1 % от езерата и 7 % от крайбрежните води имат съдържание на кадмий, по-високо от стойностите на PNEC. В проведен през 2008 г. преглед се заключава, че мерките за намаляване на емисиите са довели при повечето метали до значително по-ниски концентрации във водните организми, но положението по отношение на кадмия е по-неясно. Наблюдаваната през последните години тенденция към засилено въздействие върху имунната система на рибите (шарен ликод) изглежда има връзка с увеличените концентрации на кадмий в рибите. През 2011 г. е изготвен нов доклад с цел описание на бъдещите тенденции във връзка с кадмия в обработваемите земи и земеделските култури и оценка на концентрациите за следващите 100 години, като резултатите са използвани за моделиране на най-неблагоприятния сценарий за оценка на риска за водните организми, обитаващи води в близост до терени, на които са използвани торове, през следващите 100 години.
(26)
В своята оценка шведските органи заключават, че в по-дългосрочен план е възможно да съществува увеличен риск за водните организми, обитаващи изключително меки води (с твърдост под 5 mg CaCO3/l). До това положение обаче е вероятно да се стигне само при малките поточета, при които има слабо разреждане на отточната вода от обработваемата земя. Шведските органи не са установили други рискове за околната среда вследствие на използването на кадмий в торовете.
(27)
С оглед на сложността на отношенията при преноса на кадмий чрез фосфатни торове, възможното му натрупване и рисковете за околната среда, както вече беше показано по време на оценката на сходни искания за дерогации от Австрия, Финландия и Чешката република, както и при предишни искания на Швеция, Комисията поиска от Научния комитет по рисковете за здравето и околната среда (НКРЗОС) становище относно цялостното качество на шведската оценка на риска, евентуалните ѝ по-съществени недостатъци, уместността на проучваните сценарии и на направените допускания, както и относно надеждността и валидността на заключенията относно установените рискове за околната среда.
(28)
НКРЗОС прие своето становище на 27 февруари 2012 г. (12) НКРЗОС заключи, че изготвеният от шведските органи доклад за оценка на риска е с добро научно качество, проучените сценарии като цяло са уместни, а повечето от използваните в тях стойности на параметри са приемливи. НКРЗОС обаче счита, че някои изявления и/или допускания в доклада не са подплатени с достатъчно доказателства. Например при констатациите, представени в мониторинговите проучвания на рибите, се приема наличието на причинно-следствена връзка, която не е доказана. Друг пример е важното (ключово за оценката на риска) допускане на коефициент на разреждане ½, който се използва за изчисляване на концентрацията на кадмий в повърхностните води на потоците. Не са представени научни доказателства или обосновка в подкрепа на такава стойност на коефициента. НКРЗОС отбелязва също така, че при някои сценарии са използвани най-лошите възможни условия. Например при изчисленията за прилагане на фосфати върху земеделските земи се използва ниво на прилагане, което в действителност е характерно за по-малко от 25 % от почвите в Швеция. Изчисленията за концентрацията в повърхностните води на потоците след оттичане изглеждат проблемни, а предложените нива не отговарят на измерените концентрации, посочени на други места в доклада. Използваните в шведската оценка на риска PNEC са предложените в доклада на ЕС за оценката на риска от кадмий и поради това могат да бъдат подкрепени от НКРЗОС. Поради това представените съотношения за охарактеризиране на риска (СОР) зависят само от оценката на експозицията, т.е. от прогнозните концентрации на кадмия в повърхностните води в Швеция. Последните зависят от коефициента на разреждане почва/поток, за който не са посочени доказателства. НКРЗОС изразява несъгласие също така с допускането, че няма адсорбция на кадмия в почвата. Такава ситуация възниква, само ако почвата е вече силно замърсена, като нетна адсорбция не възниква в състояние на равновесие, а случаят в Швеция не е такъв. В шведския доклад се допуска също така, че няма адсорбция на кадмия в почвата на дълбочина над 30 cm, а случаят отново не е такъв. Поради това НКРЗОС не подкрепя резултатите, представени от шведските органи за потоците, които са единственият компонент на околната среда, за който шведските органи са установили наличие на рискове.
(29)
Въпреки това НКРЗОС припомня по-раншната оценка на CSTEE от 2002 г., в която се прави прогнозата, че се очаква концентрациите на кадмия в почвата да не се увеличат в повечето европейски почви при граница от 46 mg Cd/kg P. НКРЗОС потвърждава, че тази оценка все още е защитима, включително за шведските земеделски почви, и отбелязва, че калкулацията е на база принципа за запазване на текущото положение, а не въз основа на оценка на риска, като проведената от шведските органи с оглед на сегашните им мотиви.
(30)
Въпреки че в становището си от 27 февруари 2012 г. НКРЗОС заключи, че изготвеният от шведските органи доклад за оценка на риска е с добро научно качество и съдържа нови и имащи отношение данни, продължава да съществува известна несигурност относно някои ключови допускания, използвани от шведските органи за заключението им, че съществува риск за водните организми в малките потоци в Швеция. В това отношение е необходимо допълнително изясняване на информацията от страна на шведските органи, за да може Комисията да заеме окончателната си позиция.
2.2. Липса на опасност за човешкото здраве
(31)
В своята обосновка шведските органи са установили рискове за чувствителните групи от населението (диабетици и страдащи от остеопороза и недостиг на желязо). Тези рискове се причиняват от дългосрочна експозиция на кадмий чрез хранителния режим. Поради това няма опасност за здравето на човека, която да е свързана с евентуално решение за удължаване на оценката на положението в Швеция с допълнителен срок от шест месеца. Допълнителният срок ще даде възможност на Комисията да вземе предвид допълнителните пояснения, които ще бъдат предоставени от шведските органи, при взимане на окончателното си решение.
(32)
Въз основа на гореизложеното Комисията счита, че условията, определени в член 114, параграф 6, трета алинея, са спазени, за да може да прибегне до възможността за удължаване на шестмесечния срок, в рамките на който трябва да одобри или отхвърли националните разпоредби, нотифицирани от Швеция.
IV. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(33)
В светлината на гореизложеното може да се заключи, че искането на Кралство Швеция за въвеждане на национални разпоредби по дерогация от разпоредбите на Регламент (ЕО) № 2003/2003 е допустимо.
(34)
С оглед на сложността на въпроса и при липсата на доказателства, свидетелстващи за опасност за човешкото здраве, произтичаща от приемането на настоящото решение, Комисията обаче счита, че е оправдано да удължи срока, посочен в член 114, параграф 6, първа алинея от ДФЕС, с допълнителен период, изтичащ на 18 октомври 2012 г.,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
На основание член 114, параграф 6, трета алинея от ДФЕС срокът за одобряване или отхвърляне на планираните национални разпоредби относно кадмия в торовете, нотифицирани от Кралство Швеция на 17 октомври 2011 г. в съответствие с член 114, параграф 5 от ДФЕС, се удължава до 18 октомври 2012 г.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Кралство Швеция.
Съставено в Брюксел на 18 април 2012 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 18 päivänä huhtikuuta 2012,
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun määräajan pidentämisestä siltä osin kuin on kyse Ruotsin kuningaskunnan SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla tiedoksi antamista kadmiumin enimmäispitoisuuksia lannoitteissa koskevista kansallisista säädöksistä
(tiedoksiannettu numerolla C(2012) 2461)
(Ainoastaan ruotsinkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/230/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
I TAUSTATIEDOT
(1)
Lokakuun 17 päivänä 2011 Ruotsin kuningaskunta ilmoitti komissiolle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 114 artiklan 5 kohdan nojalla aikeesta ottaa käyttöön kansallisia säädöksiä, joilla alennetaan fosforilannoitteissa sallittua kadmiumin määrää siten, että sen enimmäismääräksi asetetaan 46 grammaa kadmiumia fosforitonnia kohden (vastaa tasoa 20 mg Cd/kg P2O5). Nämä toimenpiteet poikkeaisivat lannoitteista 13 päivänä lokakuuta 2003 annetusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksesta (EY) N:o 2003/2003 (1) ja alentaisivat enimmäismäärää, johon Ruotsin kuningaskunnalle on jo myönnetty poikkeus ja joka on 100 grammaa kadmiumia fosforitonnia kohden (vastaa tasoa 44 mg Cd/kg P2O5).
1. SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 ja 6 kohta
(2)
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 ja 6 kohdassa määrätään seuraavaa:
”5. Jos sen jälkeen, kun Euroopan parlamentti ja neuvosto, neuvosto tai komissio on toteuttanut yhdenmukaistamistoimenpiteen, jäsenvaltio lisäksi pitää tarpeellisena ottaa käyttöön uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön perustuvia kansallisia säännöksiä tai määräyksiä kyseisen jäsenvaltion erityisten ongelmien vuoksi, jotka ovat ilmenneet yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen, jäsenvaltio antaa suunnitellut säännökset ja määräykset sekä niiden käyttöönottamisen perusteet tiedoksi komissiolle […].
6. Komissio hyväksyy tai hylkää kyseiset kansalliset säännökset tai määräykset kuuden kuukauden kuluessa […] tiedoksi antamisista todettuaan ensin, ovatko ne keino mielivaltaiseen syrjintään tai jäsenvaltioiden välisen kaupan peiteltyyn rajoittamiseen ja muodostavatko ne esteen sisämarkkinoiden toiminnalle.
Jollei komissio tee päätöstä määräajan kuluessa, […] 5 kohdassa tarkoitettuja kansallisia säännöksiä tai määräyksiä pidetään hyväksyttyinä.
Komissio voi ilmoittaa kyseiselle jäsenvaltiolle, että tässä kohdassa määrättyä määräaikaa voidaan pidentää edelleen kuudella kuukaudella, jos se on perusteltua asian monitahoisuuden vuoksi eikä määräajan pidentäminen vaaranna ihmisten terveyttä.”
2. EU:n lainsäädäntö
(3)
Lannoitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 18 päivänä joulukuuta 1975 annetussa neuvoston direktiivissä 76/116/ETY (2) vahvistettiin vaatimukset, jotka lannoitteiden on täytettävä, jotta ne voidaan saattaa markkinoille varustettuna merkinnällä ”EY-lannoite”.
(4)
Direktiivin 76/116/ETY liitteessä I vahvistettiin tyyppinimitys sekä sitä vastaavat, esimerkiksi koostumukseen liittyvät vaatimukset, jotka kunkin lannoitteen oli täytettävä, jotta se voitiin varustaa merkinnällä ”EY-lannoite”. Luettelossa esiintyvät tyyppimerkinnät ryhmiteltiin luokkiin pääravinteiden, eli typen, fosforin ja kaliumin, pitoisuuksien mukaan.
(5)
Direktiivin 76/116/ETY 7 artiklan (3) mukaan jäsenvaltiot eivät saaneet lannoitteen koostumuksen, tunnistamisen, pakkausmerkinnän tai pakkauksen perusteella kieltää, rajoittaa tai vaikeuttaa niiden ”EY-lannoite”-merkinnällä varustettujen lannoitteiden saattamista markkinoille, jotka olivat direktiivin mukaisia.
(6)
Ruotsin kuningaskunnan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista kansallisista säännöksistä, jotka koskevat kadmiumin enimmäispitoisuuksia lannoitteissa, 24 päivänä toukokuuta 2002 tehdyllä komission päätöksellä 2002/399/EY (4) myönnettiin poikkeus direktiivin 76/116/ETY säännöksistä hyväksymällä Ruotsin säännökset, jotka kieltävät saattamasta Ruotsin markkinoille lannoitteita, joiden kadmiumpitoisuus on yli 100 grammaa fosforitonnia kohden. Tätä poikkeusta sovellettiin 31 päivään joulukuuta 2005.
(7)
Direktiivi 76/116/ETY on korvattu lannoitteista annetulla asetuksella (EY) N:o 2003/2003.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 2003/2003 35 artiklan 2 kohdan mukaan poikkeukset, jotka komissio on myöntänyt EY:n perustamissopimuksen entisen 95 artiklan 6 kohdan nojalla direktiivin 76/116/ETY 7 artiklaan, katsotaan poikkeuksiksi kyseisen asetuksen 5 artiklaan, ja niillä on vaikutuksia myös asetuksen voimaantulon jälkeen.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 2003/2003 johdanto-osan 15 kappaleen mukaan komissio aikoo käsitellä kysymystä kivennäislannoitteiden sisältämästä kadmiumista, jota ei ole tarkoituksella sisällytetty lannoitteeseen, ja laatii tarvittaessa asetusehdotuksen, jonka se antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Komissio on valmistellut asiaa laaja-alaisesti, mutta huomioon otettavien eri tekijöiden monitahoisuuden vuoksi ei ole vielä antanut ehdotusta.
(10)
Koska Ruotsille myönnetty poikkeus oli voimassa vain joulukuun 31 päivään 2005 asti, Ruotsi pyysi voimassa olevan poikkeuksen jatkamista kesäkuussa 2005. Ruotsin kuningaskunnan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 4 kohdan nojalla tiedoksi antamista kansallisista säännöksistä, jotka koskevat kadmiumin enimmäispitoisuuksia lannoitteissa, 3 päivänä tammikuuta 2006 tehdyllä komission päätöksellä 2006/347/EY (5) Ruotsin viranomaisille annetaan lupa pitää voimassa kansalliset toimenpiteet siihen saakka, kunnes lannoitteiden sisältämää kadmiumia koskevia yhdenmukaistettuja toimenpiteitä sovelletaan EU:n tasolla.
3. Kansalliset säännökset
(11)
Kemiallisia tuotteita (käsittelyyn, tuontiin ja vientiin liittyvät kiellot) koskeva asetus (1998:944) (6) sisältää säännöksiä, jotka koskevat muiden muassa lannoitteiden (myös EY-merkinnällä varustettujen) suurinta sallittua kadmiumpitoisuutta. Asetuksen 3 pykälän 1 momentissa säädetään, että tullitariffikoodeihin 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 ja 31.05 kuuluvia lannoitteita, joiden kadmiumpitoisuus on suurempi kuin 100 grammaa fosforitonnia kohden, ei saa tarjota myytäväksi tai luovuttaa.
(12)
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla ilmoitettu suunniteltu kansallinen toimenpide alentaisi fosforilannoitteissa sallitun kadmiumpitoisuuden nykyisestä enimmäismäärästä, 100 grammaa kadmiumia fosforitonnia kohden, 46 grammaan kadmiumia fosforitonnia kohden (46 mg Cd/kg P, vastaa tasoa 20 mg Cd/kg P2O5).
II MENETTELY
(13)
Ruotsin kuningaskunta ilmoitti komissiolle 17 päivänä toukokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, että se pyytää SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla lupaa ottaa käyttöön kansallisia säännöksiä, jotka alentavat fosforilannoitteissa sallitun kadmiumin enimmäispitoisuuden 46 grammaan fosforitonnia kohden. Ruotsin viranomaiset siis pyytävät alentamaan kadmiumpitoisuutta, joka on sallittu päätöksellä 2006/347/EY myönnetyllä poikkeuksella.
(14)
Ruotsin viranomaiset lähettivät 17 päivänä lokakuuta 2011 päivätyllä kirjeellä komissiolle lisätietoa ja toimittivat voimassa olevan kansallisen lainsäädännön säädöstekstit, joihin sisältyvät asetuksilla 2008:255 ja 2009:654 (7) tehdyt muutokset.
(15)
Komissio ilmoitti 14 päivänä marraskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Ruotsin viranomaisille, että SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan mukainen asian käsittelyyn varattu kuuden kuukauden aika oli alkanut 18 päivänä lokakuuta 2011.
(16)
Komissio ilmoitti 17 päivänä lokakuuta 2011 päivätyllä kirjeellä muille jäsenvaltioille Ruotsilta saadusta pyynnöstä. Lisäksi komissio julkaisi pyyntöä koskevan ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä (8) ilmoittaakseen muille asianomaisille osapuolille kansallisista toimenpiteistä, jotka Ruotsi aikoo ottaa käyttöön, sekä niiden perusteluista. Latvia ilmoitti tukevansa Ruotsin pyyntöä. Komissiolle ei ole esitetty muita huomautuksia.
III ARVIOINTI
1. Tiedoksiannon hyväksyttävyyden arviointi
(17)
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohta koskee ilmoituksen antamista komissiolle tiettyyn EU:n yhdenmukaistamistoimenpiteeseen liittyvistä kansallisista säännöksistä, jos kansallisia toimenpiteitä aiotaan ottaa käyttöön sen jälkeen, kun yhdenmukaistamistoimenpide on hyväksytty ja pantu täytäntöön, ja jos uusi kansallinen toimenpide on ristiriidassa EU:n yhdenmukaistamistoimenpiteen kanssa. Tiedoksi annetut kansalliset säännökset liittyvät asetukseen (EY) N:o 2003/2003, joka annettiin EY:n perustamissopimuksen entisen 95 artiklan perusteella ja jossa vahvistetaan yhdenmukaiset säännöt EY-lannoitteiden koostumuksesta, tunniste- ja pakkausmerkinnöistä ja pakkauksista. Kyseisen asetuksen 5 artiklan mukaan jäsenvaltiot eivät saa asettaa esteitä lannoitteiden vapaalle liikkuvuudelle minkään edellä mainitun tekijän perusteella.
(18)
SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdassa edellytetään lisäksi, että ilmoituksen aiotuista kansallisista toimenpiteistä pitää perustua uuteen, ympäristönsuojelua tai työympäristön suojelua koskevaan tieteelliseen näyttöön, joka liittyy kyseiselle jäsenvaltiolle erityiseen, yhdenmukaistamistoimenpiteen toteuttamisen jälkeen ilmenneeseen ongelmaan, ja siihen pitää liittää selostus aiottujen kansallisten toimenpiteiden käyttöönottamisen perusteista.
(19)
Ruotsin viranomaiset ovat toimittaneet fosfaattilannoitteissa sallitun kadmiumpitoisuuden alentamista koskevan pyynnön tueksi kansallisen riskinarvioinnin ja eräitä tutkimuksia. Arvioinnissa otetaan huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 mukaisesti vuonna 2007 toteutettu kadmiumin ja kadmiumoksidin yleinen EU-tason riskinarviointi (9), Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen tieteellinen lausunto elintarvikkeiden kadmiumpitoisuuksista (10) sekä lannoitteiden sisältämän kadmiumin ihmisten terveydelle ja ympäristölle Ruotsissa aiheuttamien riskien arviointiin liittyvää vanhaa ja uutta tutkimustietoa. Ruotsalainen riskinarviointi on julkaistu internetissä. (11)
(20)
Ruotsin viranomaisten mukaan uusi riskinarviointi osoittaa, että kadmiumaltistusta on tarpeen vähentää Ruotsin väestön terveyden suojelemiseksi pitkällä aikavälillä. Altistus riippuu kadmiumin saannista ruoan, lähinnä kasvien, kautta, minkä vuoksi on tarpeen vähentää korkeiden kadmiumpitoisuuksien esiintymistä viljelykasveissa. Viljelysmaat ovat Ruotsissa yleensä happamampia kuin Keski-Euroopassa, ja tämän erityisominaisuuden vuoksi kasveihin kerääntyy helpommin kadmiumia.
(21)
Alentamalla kansallista rajaa 100 grammasta kadmiumia fosforitonnia kohden 46 grammaan kadmiumia fosforitonnia kohden vähennetään kadmiumin kerääntymistä maaperään sekä pienennetään Ruotsin erittäin pehmeissä vesissä eläville vesieliöille aiheutuvia riskejä.
(22)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Ruotsin kuningaskunnan toimittama hakemus, joka koskee lupaa alentaa lannoitteissa sallittu kadmiumin enimmäispitoisuus 46 grammaan kadmiumia fosforitonnia kohden, voidaan ottaa käsiteltäväksi.
2. SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan soveltaminen
2.1 Asian monitahoisuuteen liittyvä perustelu
(23)
Ruotsissa on tehty lupapyynnön tueksi uusi, tammikuussa 2011 valmistunut riskinarviointi, jossa vertaillaan arvioituja vaikutuksettomia pitoisuuksia (PNEC) eri ympäristön osa-alueita edustaville organismeille ja Ruotsin ympäristössä esiintyviä kadmiumpitoisuuksia. Ruotsin ilmoituksessa viitataan myös eräisiin tutkimuksiin, jotka on toimitettu komissiolle aiempien SEUT-sopimuksen 114 artiklan 4 kohdan nojalla tehtyjen pyyntöjen yhteydessä, sekä kadmiumia ja kadmiumoksidia koskevaan EU-tason riskinarviointiin.
(24)
Makean veden PNEC-arvo riippuu veden kovuudesta. Makea vesi on Ruotsissa erittäin pehmeää, joten muuhun Eurooppaan verrattuna matalampien kadmiumpitoisuuksien oletetaan olevan vesieliöille myrkyllisiä. Tästä syystä Ruotsin viranomaiset pitävät todennäköisenä, että Ruotsin vesistöissä elävät vesieliöt yleisesti ottaen reagoivat herkemmin kadmiumin määrän kasvuun verrattuna Keski- ja Etelä-Euroopan vesistöjen eliöstöön.
(25)
Vuosina 2006 ja 2009 tehtyjen Ruotsin pintavesien seurantaohjelmien tuloksista käy ilmi, että kadmiumpitoisuudet ylittävät PNEC-arvot noin yhdessä prosentissa järvistä ja seitsemässä prosentissa rannikkovesistä. Vuonna 2008 tehdyssä selvityksessä todettiin, että päästöjä vähentävät toimenpiteet ovat useimpien metallien kohdalla johtaneet huomattavasti pienempiin pitoisuuksiin vesieläimissä, mutta kadmiumin osalta tilanne ei ole yhtä selvä. Muutokset kalojen (kivinilkan) immuunijärjestelmässä ovat lisääntyneet viime vuosina, mikä näyttää korreloivan kaloissa havaittujen kadmiumpitoisuuksien kohoamisen kanssa. Vuonna 2011 tehtiin vielä tutkimus, jossa pyrittiin kuvaamaan viljelysmaassa ja viljelykasveissa esiintyvien kadmiumpitoisuuksien tulevaa kehitystä ja tällä perusteella arvioimaan näitä pitoisuuksia sadan vuoden päästä; tuloksia käytettiin pahimman tapauksen mallintamiseen, jossa arvioitiin peltojen lähellä sijaitsevissa vesistöissä eläville vesieliöille aiheutuvaa riskiä, jos näitä peltoja lannoitetaan seuraavat sata vuotta.
(26)
Ruotsin viranomaiset päätyvät arvioinnissaan johtopäätökseen, että erittäin pehmeässä vedessä (kovuus alle 5 mg CaCO3/l) eläviä vesieliöitä koskeva riski saattaa kasvaa pidemmällä aikavälillä. Tämä on kuitenkin todennäköistä vain pienissä puroissa, joissa maatalousmaalta tuleva valumavesi ei juuri laimene. Ruotsin viranomaiset eivät ole todenneet muita kadmiumin käytöstä lannoitteissa ympäristölle aiheutuvia riskejä.
(27)
Suhteet fosfaattilannoitteista peräisin olevan kadmiumin, mahdollisen akkumuloitumisen ja ympäristölle aiheutuvien riskien välillä ovat monimutkaisia, kuten on jo käynyt ilmi vastaavien Itävallan, Suomen ja Tšekin esittämien poikkeushakemusten sekä Ruotsin aiempien hakemusten käsittelyn yhteydessä, joten komissio pyysi terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevää tiedekomiteaa (Scientific Committee on Health and Environmental Risks, SCHER) antamaan lausunnon ruotsalaisen riskinarvioinnin laadusta yleisellä tasolla, sen mahdollisista merkittävistä puutteista, tutkittujen mallien ja olettamusten asianmukaisuudesta sekä todettuja ympäristöriskejä koskevien johtopäätösten luotettavuudesta ja oikeellisuudesta.
(28)
Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea antoi lausuntonsa 27 päivänä helmikuuta 2012. (12) Tiedekomitean mukaan Ruotsin viranomaisten laatima riskinarviointiraportti on tieteellisesti laadukas, ja yleisesti ottaen tutkitut mallit ovat asianmukaisia ja useimmat malleissa käytetyt parametrien arvot ovat hyväksyttäviä. Tiedekomitea katsoo kuitenkin, että joidenkin raportissa esitettyjen väitteiden/olettamusten tueksi ei ole riittävästi näyttöä. Esimerkiksi kaloja koskevissa seurantatutkimuksissa tehtyjen havaintojen taustalla oletetaan olevan syy-seuraus-suhde, jota ei ole todistettu. Toisena esimerkkinä on tärkeä (riskinarvioinnin kannalta olennainen) olettamus, että purojen pintavesien kadmiumpitoisuuden laskemiseen käytettävä laimennuskerroin on 1/2. Kertoimen tueksi ei esitetä mitään tieteellisiä todisteita tai perusteluja. Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea toteaa myös, että joissain malleissa käytettiin ensisijaisesti pahimman tapauksen mukaisia olosuhteita. Esimerkiksi fosfaattilannoitteiden käyttöä maatalousmailla koskevissa laskelmissa käytetään käyttömääriä, jotka todellisuudessa koskevat alle 25:tä prosenttia Ruotsin maaperästä. Purojen pintavesien valuman jälkeisiä pitoisuuksia koskevat laskelmat vaikuttavat ongelmallisilta ja ehdotetut tasot eivät vastaa toisaalla raportissa esitettyjä mitattuja pitoisuuksia. Ruotsalaisessa riskinarvioinnissa käytetyt PNEC-arvot vastaavat kadmiumia koskevassa EU-tason riskinarvioinnissa ehdotettuja arvoja, joten ne ovat terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean kannalta hyväksyttäviä. Esitetyt riskinluonnehdinnan suhteet (RCR) perustuvat näin ollen pelkästään altistumisen arviointiin eli ennakoituihin kadmiumpitoisuuksiin Ruotsin pintavesissä. Nämä taas perustuvat - todentamattomaan - maaperä/puro-laimennuskertoimeen. Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea ei myöskään yhdy näkemykseen, että kadmiumin adsorptiota maaperään ei tapahtuisi lainkaan. Tämä on mahdollista vain jos maaperä on jo ennestään hyvin saastunutta eikä nettoadsorptiota tapahdu lainkaan tasapainotilassa, mikä ei vastaa Ruotsin tilannetta. Ruotsalaisessa raportissa oletetaan myös, että kadmiumin adsorptiota ei tapahdu maaperässä lainkaan syvemmällä kuin 30 cm syvyydessä, mikä ei myöskään pidä paikkaansa. Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea ei tästä syystä hyväksy Ruotsin viranomaisten esittämiä puroja koskevia tuloksia, kun taas purot ovat ainoa ympäristön osa-alue, jolle Ruotsin viranomaiset olivat todenneet aiheutuvan riskejä.
(29)
Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea muistuttaa kuitenkin aiemmasta, myrkyllisyyttä, ekomyrkyllisyyttä ja ympäristöä käsittelevän tiedekomitean (CSTEE) vuonna 2002 tekemästä selvityksestä, jossa arvioitiin, että maaperän kadmiumpitoisuuksien ei odoteta kasvavan suurimmassa osassa Euroopan maaperää, jos noudatetaan raja-arvoa 46 mg Cd/kg P. Terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea vahvistaa, että kyseinen arvio on edelleen perusteltavissa myös Ruotsin viljelysmaiden tapauksessa, ja toteaa, että laskelma perustui tilanteen ennallaan säilymisen periaatteeseen eikä riskinarviointiin, jollaisen Ruotsin viranomaiset ovat tehneet nyt käsiteltäviä perustelujaan varten.
(30)
Vaikka terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevä tiedekomitea toteaa helmikuun 27 päivänä 2012 annetussa lausunnossaan, että Ruotsin viranomaisten laatima riskinarviointiraportti on tieteellisesti laadukas ja sisältää uutta ja asiaankuuluvaa tutkimustietoa, epävarmuustekijöitä liittyy vielä joihinkin Ruotsin viranomaisten käyttämiin keskeisiin oletuksiin, joiden perusteella päätellään, että Ruotsin pienissä puroissa eläville vesieliöille aiheutuu riski. Ruotsin viranomaisten on tästä syystä tehtävä lisäselvityksiä ennen kuin komissio voi päättää lopullisesta kannastaan.
2.2 Ei vaaraa ihmisten terveydelle
(31)
Ruotsin viranomaiset toteavat perusteluissaan riskejä aiheutuvan herkille väestöryhmille (diabeetikoille sekä osteoporoosista tai raudanpuutteesta kärsiville ihmisille). Nämä riskit johtuvat pitkäaikaisesta altistumisesta kadmiumille ruuan välityksellä. Tästä syystä päätös Ruotsin tilanteen arviointia koskevan määräajan pidentämisestä edelleen kuudella kuukaudella ei vaaranna ihmisten terveyttä. Määräajan pidentämisen myötä komissio voi ottaa huomioon Ruotsin viranomaisilta pyydetyt lisäselvitykset ennen lopullisen päätöksen antamista.
(32)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan kolmannessa alakohdassa esitetyt edellytykset täyttyvät siten, että komissio voi käyttää kyseisessä artiklassa määrättyä mahdollisuutta pidentää kuuden kuukauden määräaikaa, jonka kuluessa sen on hyväksyttävä tai hylättävä Ruotsin tiedoksi antamat kansalliset säännökset.
IV PÄÄTELMÄT
(33)
Edellä kuvatun perusteella voidaan todeta, että Ruotsin kuningaskunnan lupapyyntö asetuksesta (EY) N:o 2003/2003 poikkeavien kansallisten säännösten käyttöönottamisesta voidaan ottaa käsiteltäväksi.
(34)
Asian monitahoisuuden vuoksi, ja koska päätöksen tekeminen ei vaaranna ihmisten terveyttä, komissio katsoo kuitenkin, että on perusteltua pidentää SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua määräaikaa edelleen 18 päivään lokakuuta 2012 asti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Ruotsin kuningaskunnan 17 päivänä lokakuuta 2011 SEUT-sopimuksen 114 artiklan 5 kohdan nojalla ilmoittamien, lannoitteiden kadmiumpitoisuutta koskevien aiottujen kansallisten säännösten hyväksymistä tai hylkäämistä koskevaa määräaikaa pidennetään SEUT-sopimuksen 114 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan nojalla 18 päivään lokakuuta 2012 asti.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ruotsin kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 18 päivänä huhtikuuta 2012.