РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 23 юни 2010 година
относно данъчните помощи, предоставени от Франция на Фонда за предотвратяване на непредвидените рискове в сектор риболов и на риболовните предприятия (държавна помощ C 24/08 (ex NN 38/07)
(нотифицирано под номер C(2010) 3938)
(само текстът на френски език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2010/569/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него (1),
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (2), и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си (3) в съответствие с посочените по-горе разпоредби,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
В рамките на разследването на предоставените помощи на Фонда за предотвратяване на непредвидените рискове в сектор риболов (наричан по-долу „FPAP“) и на риболовните предприятия, което доведе до Решение 2008/936/ЕО на Комисията (4), Комисията беше запозната със съществуването на специален данъчен режим в полза на FPAP и неговите членове.
(2)
Този данъчен режим не беше разгледан по време на процедурата, довела до решението от 20 май 2008 г., тъй като става въпрос за нов факт, който не беше известен на Комисията в момента на откриването на официалната процедура за разследване (5).
(3)
Като имаше предвид все пак, че разполага с достатъчно конкретни доказателства, които ѝ дават възможност да достигне до заключение относно наличието на неправомерни помощи, Комисията реши да пристъпи към предварително разследване на данъчните помощи (6). След този анализ, също с решение, прието на 20 май 2008 г. (7), тя откри официалната процедура за разследване по отношение на посочените помощи.
(4)
Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си в едномесечен срок, считано от датата на публикуването. Не бяха получени мнения от трети заинтересовани страни.
(5)
Франция изложи своето мнение относно откриването на официалната процедура за разследване с писмо от 8 септември 2008 г.
(6)
От друга страна, с писмо от 29 ноември 2008 г. в рамките на процедурата за възстановяване на помощите, които са били предмет на Решение 2008/936/ЕО, Франция съобщи информация, според която FPAP е бил закрит на 27 февруари 2008 г. и остатъкът от авансите, които той е получил от страна на държавата, ѝ е бил върнат.
2. ОПИСАНИЕ НА ПОМОЩИТЕ
(7)
Комисията препраща за подробно описание на начина на функциониране и действията на FPAP към Решение 2008/936/ЕО.
(8)
Съществуващият специален данъчен режим в полза на FPAP и членовете му е описан в две писма на френското министерство, отговарящо за бюджета, които Комисията е получила след публикуването на решението за откриване на процедурата за разследване, довела до Решение 2008/936/ЕО (8).
(9)
Първото писмо от 5 февруари 2004 г. е свързано със създаването на FPAP, чийто проектоустав е бил одобрен от учредителното събрание, проведено на 10 февруари 2004 г. В това писмо се посочва, че:
„-
учреден под формата на професионален синдикат, фондът не дължи корпоративен данък за плащаните вноски от собствениците рибари и за финансовите продукти, получени в резултат на инвестиране на паричните средства;
-
платените вноски ще могат да се приспадат от облагаемата печалба на собствениците рибари в годината на плащането им. По изключение първите вноски, платени най-късно на 30 март 2004 г., ще бъдат допустими за приспадане от печалбата за 2003 г.“
(10)
В писмото също така се посочват сумите, които биха могли да бъдат предмет на въпросното приспадане: годишната вноска на членуващите във фонда собственици рибари, която би подлежала на приспадане от облагаемия приход, е между 1 000 и 15 000 EUR.
(11)
Второто писмо от 28 ноември 2004 г. акцентира върху приспадането от приходите на платените вноски от членовете. То е свързано с изменение на гаранционното споразумение между FPAP и членовете му, което би позволило впоследствие възстановяване на членовете на платените и неизползвани вноски.
(12)
В писмото се посочва, че:
„-
платените от членовете вноски съгласно новото споразумение ще бъдат приспадани в годината на плащането им, в рамките на 10 000 EUR на година и на член, като този таван ще се увеличава с 25 % от частта на печалбата между 40 000 и 80 000 EUR;
-
платените вноски извън горните граници в рамките на разработен от фонда гаранционен проект ще бъдат изцяло приспадани от облагаемия приход на членовете в годината на плащане.“
(13)
В това писмо се уточнява, че „отчет за този опит“ ще трябва да се изготви в края на 2006 г. и „да се разгледат евентуално необходимите изменения“. Следователно не става въпрос за данъчен режим, който се предоставя за постоянно.
(14)
От друга страна, макар че в писмото от 28 ноември 2004 г. се предвижда, че вноските се приспадат от облагаемия приход в годината на плащането им, нищо не показва, че приспадането на платените вноски в началото на 2004 г. (до края на месец март) от приходите за 2003 г., предвидено с писмото от 5 февруари 2004 г., ще бъде поставено под въпрос.
(15)
От двете цитирани по-горе писма става ясно, че предоставеният данъчен режим от Министерството на финансите на FPAP и на членовете му съдържа два аспекта:
-
от една страна, в полза на FPAP - освобождаване от корпоративен данък,
-
от друга страна, по отношение на членовете на FPAP - възможност вноските им в този фонд да бъдат приспадани от облагаемата печалба.
3. ОСНОВАНИЯ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ЗА РАЗСЛЕДВАНЕ
(16)
Комисията счете, че както в случая с преписката С-9/06, данъчният режим, предоставен от френските власти в полза на FPAP и членовете му, трябва да се анализира по отношение на режима на държавните помощи от гледна точка на предоставяните предимства за самия FPAP, от една страна, и за риболовните предприятия, които членуват в него, от друга страна.
3.1. Наличие на държавна помощ
3.1.1. Държавна помощ в полза на FPAP
(17)
Както беше изложено в Решение 2008/936/ЕО, FPAP трябва да се счита за предприятие по смисъла на правото на Европейския съюз в областта на конкуренцията. Фактът, че FPAP е бил с нестопанска цел или е бил синдикат, е без значение в това отношение.
(18)
По тази причина Комисията счете, че предоставеният от френските власти данъчен режим на FPAP му е осигурил двойно предимство спрямо останалите частни инвеститори на фючърсните пазари на нефтени продукти:
-
на първо място, освобождаването от корпоративния данък, описано в съображение 9, в полза на FPAP представлява намаляване на разходите, които обичайно са част от бюджета на действащите в тази област предприятия,
-
на второ място, данъчното предимство, предоставено на членовете на FPAP, независимо от характера му, представлява стимул за принос към приходите на FPAP; по този начин то позволява FPAP да увеличи паричните си средства, докато останалите предприятия, осъществяващи дейност в тази област, не се ползват от такъв механизъм.
(19)
В предварителното си разследване Комисията счетe, че посоченото в съображение 17 предимство е било предоставено от държавата и че е включвало отказ от държавни ресурси.
(20)
На последно място, FPAP се е ползвал, благодарение на посочените в съображение 17 данъчни мерки, от финансово предимство спрямо останалите дружества, действащи на фючърсните пазари както във Франция, така и в останалите държави-членки.
(21)
В решението за откриване на официалната процедура за разследване Комисията също така посочи, че предполага, че правното основание, дало възможност на FPAP да се ползва от освобождаването от данък печалба, е било член 206, параграф 1а от Общия данъчен кодекс (9), който дава възможност за освобождаване на професионалните синдикати при някои условия. При тези обстоятелства е възможно FPAP да се е ползвал и от освобождаване от професионалната такса, предвидена в член 1447 от същия кодекс в полза на организациите, които се ползват от освобождаването, предвидено в член 206, параграф 1а от същия кодекс.
3.1.2. Държавна помощ в полза на риболовните предприятия
(22)
Посоченото в съображение 17 финансово предимство е дало възможност на членуващите във фонда риболовни предприятия да закупуват гориво на преференциални цени благодарение на провежданата от FPAP дейност на фючърсните пазари на нефтени продукти.
(23)
Възможността, предоставена на риболовните предприятия, да приспадат от приходите си вноските в FPAP, е довела до намаляване на обичайните им бюджетни разходи. Възможността за приспадане е била по решение на министерството, отговарящо за бюджета, следователно тя е предоставена от държавата.
(24)
Предприятията, които са извършвали посоченото в съображение 22 приспадане, са се ползвали от финансово предимство в сравнение с останалите риболовни предприятия от ЕС. По същия начин това финансово предимство е засегнало търговията между държавите-членки и е нарушило или е заплашвало да наруши конкуренцията. Поради тази причина то представлява държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(25)
От друга страна, като се има предвид информацията в „Подробен правилник за работа на Фонда за предотвратяване на непредвидените рискове в сектор риболов“, документ, който също е изпратен в рамките на официалната процедура за разследване на помощ по преписка C-9/06, Комисията е установила, че когато вноските във FPAP, определяни въз основа на декларация в зависимост от предполагаемото потребление на гориво за следващата година, са били изчислени на по-висока база от реалното потребление, извършеното данъчно приспадане е оставало изцяло в полза на корабособственика. Тази система изглежда е представлявала стимул за корабособствениците да надценяват нуждата си от гаранционно покритие единствено с цел да се ползват от данъчното приспадане.
(26)
Въз основа на същия документ Комисията също така е установила, че някои членове, чиято дейност не е свързана с риболова, но които са „готови да предложат морална подкрепа на синдиката“, също са имали възможност да се ползват от данъчното приспадане на вноските им във FPAP, дори и последните да не са били предназначени за гаранционен риск.
3.2. Съвместимост с вътрешния пазар
(27)
По този въпрос Комисията се позова на развития в Решение 2008/936/ЕО анализ. Комисията счете, че става въпрос за оперативни помощи в полза на FPAP и на риболовните предприятия и че няма разпоредба в ДФЕС или в друг приет от Комисията инструмент в областта на държавните помощи, която да дава възможност тези помощи да бъдат считани за съвместими с вътрешния пазар.
(28)
Поради това Комисията изрази пред Франция сериозните си съмнения относно съвместимостта на мерките за помощ с вътрешния пазар.
4. МНЕНИЕ НА ФРАНЦИЯ
4.1. Данъчна мярка в полза на риболовните предприятия
(29)
Франция счита, че данъчните мерки в полза на риболовните предприятия не са държавни помощи, тъй като вноските на риболовните предприятия във FPAP са част от общите разходи на тези предприятия за упражняването на дейността им. Съгласно член 39 от Общия данъчен кодекс тези разходи могат да бъдат приспаднати от облагаемите приходи. Следователно приспадането на тези вноски съответства на прилагането на обща мярка и поради това не представлява държавна помощ.
(30)
Франция признава, че посочените в съображение 7 писма не съдържат никаква информация за режима на възстановяване на вноските. Въпреки това Франция уточнява, че това не означава, че възстановяването е било без данъчен ефект. В действителност, в съответствие с принципите на общото право за определянето на облагаемата печалба, възстановяването на вноските на риболовните предприятия, членуващи във FPAP, е представлявало приход за тези предприятия, облагаем с данък печалба. Франция уточнява също, че в случаите, когато цената на горивото е превишавала определения праг в гаранционното споразумение, получената компенсация от предприятията, членуващи във FPAP, е представлявала печалба, облагаема с данък печалба. Следователно членуващите във FPAP предприятия не са имали никакъв интерес да надценяват нуждите си от гаранционно покритие, тъй като това би довело до допълнително облагане.
(31)
От друга страна Франция посочва, че избирателният характер на една мярка за помощ може да бъде обоснован с характера и общата схема на системата. Така могат да съществуват основателни причини, които да обосновават различно третиране и следователно, при необходимост, предоставянето на предимства, които могат да произтичат от това. Все пак Франция не предоставя нито едно доказателство, което в този случай да обоснове различното третиране в полза на риболовните предприятия.
4.2. Данъчна мярка в полза на FPAP
(32)
Франция счита, че освобождаването от корпоративния данък, от което се е ползвал FPAP, е обосновано поради нестопанския характер на фонда, както и поради характера му на професионален синдикат.
(33)
Франция отбелязва, че това е в съответствие с правото на Европейския съюз. В действителност самото предназначение на корпоративния данък е облагане на дейностите, извършвани със стопанска цел. Съгласно този принцип Франция припомня, че самата Комисия в Известието за прилагане на правилата за държавна помощ по отношение на мерките за пряко данъчно облагане на дружества (10) (наричано по-долу „известието за пряко облагане“) счита, че e възможно обосноваване с характера на данъчната система, така че предприятията с нестопанска цел да бъдат освободени от данък печалба.
5. ОЦЕНКА
(34)
Направената в решението за откриване на процедурата оценка трябва да бъде преразгледана и допълнена, като се вземат предвид съобщените от Франция мнения на 8 септември и 29 ноември 2008 г. (вж. съображения 5 и 6).
(35)
Анализът е извършен по отношение на двойната цел на FPAP, а именно, от една страна, да придобива финансови опции на фючърсните пазари на нефт и нефтени продукти, и от друга страна, да изплаща на членуващите в него риболовни предприятия сумата, представляваща разликата между средната месечна референтна цена и „максималната гарантирана цена“ или цената от 30 евроцента на литър според периода.
5.1. Данъчна мярка в полза на риболовните предприятия
(36)
Въпросната данъчна мярка се състои във възможността за приспадане от облагаемия приход на вноските на риболовните предприятия във FPAP.
(37)
Франция счита, че приспадането не е държавна помощ с основанието, че тези вноски попадат в категорията на общите разходи на предприятията и че френската данъчна система предвижда приспадане на тези разходи от облагаемия приход. Поради тази причина става въпрос за прилагане на обща мярка и приспадането не представлява държавна помощ.
(38)
Комисията установява, че общите разходи действително могат да бъдат приспаднати от печалбата на предприятията в съответствие с член 39 от Общия данъчен кодекс. Това е обща мярка, която се прилага към всички предприятия, независимо в коя област осъществяват дейност. Следователно възможността за приспадане попада в категорията на общодостъпните за всички стопански субекти данъчни мерки, които са посочени в точка 13 от „известието за прякото облагане“. В този смисъл подобна мярка, която се прилага по еднакъв начин спрямо всички предприятия и производства, не следва да се счита за държавна помощ.
(39)
Франция отбелязва, че приспадането на разходите от общите разходи се определя според предназначението на разходите. Ако разходите са били направени в интерес на дружеството, по принцип те могат да бъдат приспаднати. По този начин вноските, направени в професионални организации (синдикати, търговски камари и др.), по определение представляват разходи, направени в интерес на дейността, и винаги се признават за приспадане от облагаемата печалба. Тъй като FPAP е професионален синдикат, приспадането на вноската се вписва в същата логика.
(40)
Освен това Комисията е посочила в съображение 20 от Решение 2008/936/ЕО, че „FPAP е замислен като взаимнозастрахователно дружество, което предлага на своите членове определен брой услуги в замяна на вноските им“.
(41)
Тоест застрахователните вноски са част от разходите, които предприятията плащат, за да се защитят срещу различни рискове. Рискът от колебание на цената на петрола може да представлява един от тези рискове. Тези разходи са пряко свързани с осъществяването на професионалната дейност и не допринасят за увеличаването на активите на предприятието; те също така могат да бъдат приспаднати като общи разходи от облагаемия приход. Следователно може да се счита, че вноските във FPAP, предназначени за покриване на риска от колебание на цената на петрола, могат да бъдат приспаднати от печалбата на предприятията в съответствие с член 39 от Общия данъчен кодекс на Франция. При тези обстоятелства става въпрос за прилагане на обща мярка. Следователно тази възможност за приспадане не представлява държавна помощ.
5.2. Данъчна мярка в полза на FPAP
(42)
Комисията установява, че FPAP е бил закрит на 27 февруари 2008 г. Данъчните разпоредби в полза на FPAP не се прилагат от същата дата.
(43)
Комисията отбелязва също, че след процедурата по ликвидация FPAP е прекратил окончателно всякаква стопанска дейност. Дейностите и активите на FPAP не са били прехвърлени на друго предприятие. Освен това средствата, с които FPAP може да е разполагал към датата на прекратяването си, са били върнати на държавата чрез OFIMER, публична организация, финансирана от държавата.
(44)
Поради тези причини Комисията счита, че дори и да се предположи, че данъчните мерки в полза на FPAP са представлявали предимство за FPAP и нарушение на конкуренцията, това нарушение е било прекратено в момента, в който FPAP е прекратил дейността си и в който мерките в негова полза са били прекратени. При тези обстоятелства решение на Комисията, с което тя се произнася относно наличието на подобни данъчни помощи и евентуалната им съвместимост с вътрешния пазар, не би имало никакви практически последици.
(45)
Следователно официалната процедура за разследване, открита съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС, вече е безпредметна по отношение на FPAP.
6. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(46)
Въз основа на анализа, развит в раздел 5.1, Комисията установява, че данъчните предимства, предоставени на членовете на FPAP, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
(47)
Въз основа на съображенията от раздел 5.2 Комисията установява, че процедурата срещу FPAP е безпредметна,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Данъчните мерки, предоставени от Франция в полза на риболовните предприятия, не представляват държавна помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от ДФЕС.
Член 2
Официалната процедура за разследване, открита по силата на член 108, параграф 2 от ДФЕС по отношение на данъчните мерки в полза на FPAP, се закрива.
Член 3
Адресат на настоящото решение е Франция.
Съставено в Брюксел на 23 юни 2010 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 23 päivänä kesäkuuta 2010,
kalastukselle aiheutuvien riskien torjuntarahastolle (FPAP) ja kalastusalan yrityksille Ranskan myöntämistä verotuista (valtiontuki C 24/08, (ex NN 38/07))
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 3938)
(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2010/569/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan (1)
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia (3) esittämään huomautuksensa,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Kun komissio tutki kalastukselle aiheutuvien riskien torjuntarahastolle (Fonds de prévention des aléas pêche), jäljempänä ‘rahasto’, ja kalastusalan yrityksille myönnettyjä tukia ja teki sen johdosta päätöksen 2008/936/EY (4), se sai tietoonsa, että rahaston ja sen jäsenten hyväksi oli olemassa erityinen verojärjestelmä.
(2)
Tätä verojärjestelmää ei ollut tarkasteltu 20 päivänä toukokuuta 2008 tehtyyn päätökseen johtaneen menettelyn aikana, sillä kyseessä oli uusi seikka, josta komissio ei ollut tietoinen aloittaessaan muodollisen tutkintamenettelyn (5).
(3)
Koska komissio kuitenkin katsoi, että sillä oli käytössään riittävästi tietoja, jotka mahdollistaisivat johtopäätöksen tekemisen siitä, oliko kyseessä sääntöjenvastainen tuki, se päätti ryhtyä alustavasti tutkimaan kyseisiä verotukia (6). Tämän tarkastelun jälkeen komissio aloitti kyseisiä tukia koskevan muodollisen tutkintamenettelyn päätöksellä, joka sekin tehtiin 20 päivänä toukokuuta 2008 (7).
(4)
Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa julkaisupäivästä. Asianomaisilta ei saatu huomautuksia.
(5)
Ranska esitti huomautuksensa muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 8 päivänä syyskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä.
(6)
Lisäksi Ranska ilmoitti 29 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä, joka liittyi päätöksen 2008/936/EY kohteena olleiden tukien takaisinperintään, että rahasto oli lakkautettu 27 päivänä helmikuuta 2008 ja että valtion sille maksamien ennakoiden loppusumma oli palautettu valtiolle.
2. KUVAUS TUISTA
(7)
Rahaston toiminnan yksityiskohtaiseen kuvaukseen voi tutustua päätöksessä 2008/936/EY.
(8)
Rahastoa ja sen jäseniä hyödyttävää erityistä verojärjestelmää kuvataan kahdessa Ranskan talousarvioministeriön kirjeessä, jotka toimitettiin komissiolle sen jälkeen, kun päätökseen 2008/936/EY johtanut muodollinen tutkintamenettely oli aloitettu ja julkaistu (8).
(9)
Ensimmäinen, 5 päivänä helmikuuta 2004 päivätty kirje liittyy rahaston perustamiseen. Perussäännöstä esitetty luonnos hyväksyttiin järjestäytymisistunnossa 10 päivänä helmikuuta 2004. Kirjeessä todetaan, että
”-
ammattijärjestönä perustetulta rahastolta ei kanneta yhtiöveroa, kun kyse on itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien kalastajien jäsenmaksuista ja varoja sijoittamalla saaduista rahoitustuloista,
-
itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivat kalastajat voivat vähentää jäsenmaksut maksuvuoden verotettavasta tulosta. Ensimmäiset jäsenmaksut, jotka on maksettu viimeistään 30 päivänä maaliskuuta 2004, voidaan poikkeuksellisesti vähentää vuoden 2003 tulosta.”
(10)
Kirjeessä myös esitetään arvio summista, joita siinä mainittu vähennys mahdollisesti koskisi: rahaston jäseninä olevien itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien kalastajien vuosimaksu, joka voitaisiin vähentää verotettavasta tulosta, olisi 1 000-15 000 euroa.
(11)
Toisessa, 28 päivänä marraskuuta 2004 päivätyssä kirjeessä keskitytään jäsenten maksamien jäsenmaksujen vähennykseen tuloista. Kirje liittyy siihen, että rahaston ja sen jäsenten välistä takuusopimusta muutettiin siten, että sopimus vastedes mahdollisti maksettujen mutta käyttämättä jääneiden jäsenmaksujen palauttamisen jäsenille.
(12)
Kirjeessä todetaan, että
”-
jäsenten tämän uuden sopimuksen perusteella maksamat jäsenmaksut ovat vähennyskelpoisia niiden maksuvuonna. Kukin jäsen voi vähentää jäsenmaksuja enintään 10 000 euroa vuodessa. Kyseistä enimmäismäärää korotetaan 25 prosentilla voitto-osuudesta, joka on 40 000-80 000 euroa,
-
jäsenmaksut, jotka ylittävät edellä mainitut enimmäismäärät rahaston toteuttaman takuuhankkeen vuoksi, voidaan vähentää kokonaisuudessaan jäsenten verotettavasta tulosta maksuvuonna.”
(13)
Kirjeessä todetaan, että ”kokeilua on tarkasteltava” vuoden 2006 lopussa ja ”tutkittava, onko muutoksia mahdollisesti tehtävä”. Kyseessä ei siis ole pysyvä verojärjestelmä.
(14)
Marraskuun 28 päivänä 2004 päivätyn kirjeen mukaan jäsenmaksut vähennetään maksuvuoden verotettavasta tulosta. Mikään ei kuitenkaan viittaa siihen, että olisi kyseenalaistettu se, että vuoden 2004 alussa (maaliskuun loppuun saakka) maksetut jäsenmaksut voitiin 5 päivänä helmikuuta 2004 päivätyssä kirjeessä ilmoitetulla tavalla vähentää vuoden 2003 tuloista.
(15)
Ranskan valtiovarainministeriön rahastolle ja sen jäsenille myöntämässä verojärjestelmässä oli edellä mainittujen kahden kirjeen perusteella kaksi osatekijää:
-
rahastolle myönnetty vapautus yhtiöverosta,
-
rahaston jäsenille myönnetty mahdollisuus vähentää rahastolle maksetut jäsenmaksut verotettavasta tulostaan.
3. MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN PERUSTEET
(16)
Komissio katsoi, että arvioitaessa Ranskan viranomaisten rahaston ja sen jäsenten hyväksi soveltamaa verojärjestelmää oli, kuten tapauksessa C-9/06, pohdittava, oliko kyseessä valtiontukijärjestelmä ottaen huomioon ne edut, joita järjestelmään liittyi toisaalta rahaston itsensä osalta ja toisaalta sen jäseninä olevien kalastusalan yritysten osalta.
3.1 Valtiontuen olemassaolo
3.1.1 Rahaston hyväksi myönnetty valtiontuki
(17)
Kuten päätöksessä 2008/936/EY todetaan, rahastoa on pidettävä Euroopan unionin kilpailuoikeuden mukaisena yrityksenä. Sillä seikalla, että rahasto ei tavoittele voittoa, tai että se on ammattijärjestö, ei ole merkitystä tältä osin.
(18)
Sen vuoksi komissio katsoi, että verrattuna muihin öljytuotteiden futuurimarkkinoilla toimiviin yksityisiin sijoittajiin Ranskan viranomaisten rahastolle myöntämä verojärjestelmä tuotti rahastolle kahdenlaista etua:
-
ensinnäkin johdanto-osan 9 kappaleessa kuvattu rahastolle myönnetty vapautus yhtiöverosta keventää kustannuksia, jotka tavallisesti aiheutuisivat kyseisellä alalla toimivalle yritykselle,
-
toiseksi rahaston jäsenille myönnetty veroetu tarjoaa kannustimen kasvattaa rahaston varoja riippumatta siitä, millainen veroetu on kyseessä. Näin ollen rahasto pystyy lisäämään varojaan, mutta muut alalla toimivat yritykset eivät hyödy tällaisesta mekanismista.
(19)
Alustavan tarkastelun päätyttyä komissio katsoi, että johdanto-osan 17 kappaleessa tarkoitettu etu oli valtion myöntämä ja merkitsi valtion varoista luopumista.
(20)
Näin ollen rahasto sai johdanto-osan 17 kappaleessa kuvattujen verotoimenpiteiden ansiosta taloudellista etua, jota muut futuurimarkkinoilla toimivat yritykset eivät saaneet Ranskassa eivätkä muissa jäsenvaltiossa.
(21)
Muodollisen tutkintamenettelyn avaamisesta tehdyssä päätöksessä komissio myös totesi otaksuvansa, että oikeusperustana, joka mahdollisti rahastolle myönnetyn vapautuksen tuloverosta, oli yleisen verolainsäädännön (Code général des impôts) (9) 206 §:n 1a momentti, joka mahdollistaa ammattijärjestöille tietyin ehdoin myönnettävän vapautuksen. Tällöin on mahdollista, että rahasto oli saanut myös elinkeinoverosta vapautuksen, josta säädetään kyseisen verolainsäädännön 1447 §:ssä sellaisten järjestöjen hyväksi, joille on myönnetty 206 §:n 1a momentissa säädetty vapautus.
3.1.2 Kalastusalan yrityksiä hyödyttävä valtiontuki
(22)
Johdanto-osan 17 kappaleessa tarkoitettu taloudellinen etu mahdollisti sen, että kalastusalan yritykset pystyivät ostamaan polttoainetta edulliseen hintaan rahaston öljytuotteiden futuurimarkkinoilla harjoittaman toiminnan ansiosta.
(23)
Koska kalastusalan yritykset saivat vähentää rahaston jäsenmaksut tuloistaan, kustannukset, jotka ne olisivat tavallisesti joutuneet maksamaan, kevenivät. Koska vähennysoikeudesta oli päättänyt talousarviosta vastaava ministeriö, etu johtui valtiosta.
(24)
Yritykset, jotka pystyivät tekemään johdanto-osan 22 kappaleessa tarkoitetun vähennyksen, hyötyivät taloudellisesta edusta muihin unionin kalastusalan yrityksiin verrattuna. Tämä taloudellinen etu on samaan tapaan vaikuttanut jäsenvaltioiden väliseen kauppaan sekä vääristänyt tai uhannut vääristää kilpailua. Tämän vuoksi kyseessä on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki.
(25)
Tuesta C-9/06 avatun muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä oli toimitettu rahaston toimintaa yksityiskohtaisesti kuvaava asiakirja ”Mode d’emploi détaillé du Fonds de prévention des aléas pêche”. Kyseiseen asiakirjaan sisältyvien tietojen perusteella komissio oli todennut, että vaikka polttoaineen todellinen kulutus oli vuoden aikana ollut arvioitua vähäisempää, ennakoituun kulutukseen perustuvista rahaston jäsenmaksuista saatava verovähennys jäi kuitenkin kokonaisuudessaan laivanvarustajan eduksi. Järjestelmä vaikutti tarjoavan laivanvarustajille kannustimen arvioida polttoainetarpeensa liian suureksi, jotta ne voisivat hyötyä verovähennyksestä.
(26)
Saman asiakirjan perusteella komissio oli myös havainnut, että joillakin jäsenillä, joiden toiminta ei liittynyt kalastukseen mutta jotka olivat ”valmiit antamaan ammattijärjestölle moraalisen tukensa”, oli samoin mahdollisuus saada verovähennys rahastolle maksamistaan jäsenmaksuista, vaikka ne eivät olleetkaan ottaneet takuusuojaa.
3.2 Tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille
(27)
Tämän kysymyksen osalta komissio viittaa päätöksessä 2008/936/EY esitettyyn analyysiin. Komissio itse asiassa katsoi, että kyse oli rahastolle ja kalastusalan yrityksille tarjotusta toimintatuesta ja ettei SEUT-sopimuksessa tai missään komission valtiontukien osalta antamassa säädöksessä ollut määräyksiä tai säännöksiä, joiden perusteella kyseisiä tukia olisi voitu pitää yhteismarkkinoille soveltuvina.
(28)
Sen vuoksi komissio totesi Ranskalle epäilevänsä vahvasti kyseisten toimenpiteiden soveltuvuutta yhteismarkkinoille.
4. RANSKAN HUOMAUTUKSET
4.1 Kalastusalan yrityksiä hyödyttävä verotoimenpide
(29)
Ranska katsoi, etteivät kalastusalan yrityksiä hyödyttävät verotoimenpiteet ole valtiontukea, sillä kalastusalan yritysten rahastolle maksamat jäsenmaksut ovat osa yleisiä kustannuksia, joita näille yrityksille aiheutuu toimintansa harjoittamisesta. Yleisen verolainsäädännön 39 §:n mukaan kyseiset kustannukset voidaan vähentää verotettavasta tulosta. Jäsenmaksujen verovähennys on näin ollen yleinen toimenpide eikä valtiontuki.
(30)
Ranska myöntää, ettei johdanto-osan 7 kappaleessa mainittuihin kirjeisiin sisältynyt mitään tietoja jäsenmaksujen palautusjärjestelmästä. Ranska täsmentää kuitenkin, ettei tämä merkitse sitä, ettei palautuksella olisi verotuksellisia vaikutuksia. Verotettavaa tuloa koskevien yleisten säännösten sisältämien periaatteiden mukaisesti näiden jäsenmaksujen palauttaminen rahastoon kuuluville kalastusalan yrityksille on itse asiassa yhtiöveron alaista tuloa. Lisäksi Ranska täsmentää, että jos polttoaineen hinta ylittää takuusopimuksessa vahvistetun kynnyksen, rahastoon kuuluvien kalastusalan yritysten saama korvaus on yhtiöveron alaista tuloa. Jäsenyrityksillä ei näin ollen ollut minkäänlaista kannustinta arvioida suojautumistarpeitaan liian suuriksi, sillä se olisi johtanut lisäveroihin.
(31)
Lisäksi Ranska katsoo, että tietyn tukitoimenpiteen valikoivaa luonnetta voidaan perustella järjestelmän luonteella tai taloudellisella rakenteella. Näin ollen voi siis olla olemassa oikeudellisia syitä, jotka tekevät perustelluksi toimijoiden erilaisen kohtelun ja tarpeen mukaan tästä johtuvien etujen myöntämisen. Ranska ei kuitenkaan esitä tekijöitä, jotka tässä nimenomaisessa tapauksessa tekisivät kalastusalan yritysten erityiskohtelun perustelluksi.
4.2 Rahastoa hyödyttävä verotoimenpide
(32)
Ranska arvioi, että rahaston vapauttamisen yhtiöverosta tekee perustelluksi rahaston voittoa tavoittelematon luonne ja sen luonne ammattijärjestönä.
(33)
Ranskan mukaan tämä on Euroopan unionin oikeuden mukaista. Yhtiöveron varsinaisena tavoitteenahan on verottaa voittoa tavoittelevaa toimintaa. Tähän periaatteeseen nojautuen Ranska muistuttaa, että tiedonannossaan valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen (10), jäljempänä ‘välitöntä verotusta koskeva tiedonanto’, komissio itse katsoo, että on verojärjestelmän luonteen mukaisesti perusteltua, että voittoa tavoittelemattomat yritykset on vapautettu tuloverosta.
5. ARVIOINTI
(34)
Menettelyn aloittamista tehdyssä päätöksessä esitettyä arviointia on tarkistettava ja täydennettävä niiden huomautusten perusteella, jotka Ranska toimitti 8 päivänä syyskuuta ja 29 päivänä marraskuuta 2008 (ks. johdanto-osan 5 ja 6 kappale).
(35)
Tarkastelussa otetaan huomioon rahaston kaksinainen päämäärä: toisaalta hankkia optioita öljyn ja sen johdannaistuotteiden futuurimarkkinoilta ja toisaalta maksaa jäseninään oleville kalastusalan yrityksille erotus, joka on kuukausittaisen keskimääräisen viitehinnan ja ”katetun enimmäishinnan” tai ajanjaksosta riippuen 30 senttiä litralta olevan hinnan välillä.
5.1 Kalastusalan yrityksiä hyödyttävä verotoimenpide
(36)
Asianomainen verotoimenpide muodostuu mahdollisuudesta vähentää kalastusalan yritysten rahastolle maksamat jäsenmaksut verotettavasta tulosta.
(37)
Ranska katsoo, että kyseinen vähennys ei ole valtiontukea sillä perusteella, että kyseiset jäsenmaksut ovat yritysten yleisiä kustannuksia ja että Ranskan verotusjärjestelmässä kyseiset kustannukset voidaan vähentää verotettavasta tulosta. Tästä syystä kyseessä on yleinen toimenpide, eikä vähennys ole valtiontukea.
(38)
Komissio toteaa, että yleiset kustannukset voi todellakin vähentää yritysten tulosta yleisen verolainsäädännön 39 §:n nojalla. Kyseessä on kaikkiin yrityksiin sovellettu yleinen toimenpide niiden toiminta-alasta riippumatta. Tämä vähennys kuuluisi siis sellaisten verotoimenpiteiden luokkaan, jotka ovat avoinna kaikille talouden toimijoille ja joita tarkoitetaan välitöntä verotusta koskevan tiedonannon 13 kohdassa. Tällainen toimenpide, jota sovelletaan erottelematta kaikkiin yrityksiin ja kaikenlaiseen tuotantoon, ei olisi valtiontukea.
(39)
Ranskan mukaan se, ovatko yleiset kustannukset vähennyskelpoisia, riippuu siitä, mistä nämä kustannukset ovat aiheutuneet. Jos kustannusten perusteena on yhtiön etu, ne ovat periaatteessa vähennyskelpoisia. Näin ollen ammatillisille järjestöille (esimerkiksi ammattiyhdistykset, kauppakamarit) maksetut jäsenmaksut määritellään yhtiön edun mukaisiksi kustannuksiksi, joten ne voidaan aina vähentää verotettavasta tulosta. Koska rahasto on ammattijärjestö, jäsenmaksujen vähennyskelpoisuus noudattaa samaa periaatetta.
(40)
Komissio on lisäksi todennut päätöksen 2008/936/EY johdanto-osan 20 kappaleessa, että ”rahasto toimii siis kuin keskinäinen vakuutusyhtiö, joka tarjoaa jäsenilleen niiden maksuosuuksia vastaan tiettyjä palveluita”.
(41)
Vakuutusmaksut ovat osa menoja, joita yrityksille aiheutuu, kun ne yrittävät suojautua eri riskeiltä. Öljyn hinnan vaihtelu voi olla tällainen riski. Kyseiset menot liittyvät suoraan ammattitoiminnan harjoittamiseen, eivätkä ne lisää yrityksen varoja. Ne voidaan vähentää verotettavasta tulosta yleisinä kustannuksina. Voidaan katsoa, että rahastoon öljyn hinnan vaihteluiden vuoksi maksetut jäsenmaksut ovat vähennettävissä yritysten tuotosta Ranskan yleisen verolainsäädännön 39 §:n nojalla. Tällöin kyse on yleisestä toimenpiteestä. Vähennys ei siis ole valtiontukea.
5.2 Rahastoa hyödyttävä verotoimenpide
(42)
Komissio toteaa, että rahasto on lakkautettu 27 päivänä helmikuuta 2008. Rahastoa hyödyttävät verotoimenpiteet päättyivät samana päivänä.
(43)
Komissio toteaa myös, että koska rahasto on ollut likvidaatiomenettelyssä, sen kaikki taloudellinen toiminta on lopullisesti päättynyt. Rahaston toimintaa ja varoja ei ole siirretty millekään muulle yritykselle. Lisäksi rahastolla lakkauttamispäivänään mahdollisesti olleet varat on siirretty valtiolle valtion rahoittaman julkisyhteisön OFIMERin välityksellä.
(44)
Näistä syistä komissio katsoo, että vaikka oletettaisiin, että rahaston hyväksi toteutetut verotoimenpiteet olisivat tuoneet sille etua ja vääristäneet kilpailua, tällainen kilpailun vääristyminen päättyi hetkellä, jona rahasto lopetti toimintansa tai kaikki sen hyväksi toteutetut toimenpiteet päättyivät. Tällaisessa tilanteessa komission päätöksellä, jossa se ilmaisisi kantansa tällaisten verotukien olemassaolosta ja niiden mahdollisesta soveltuvuudesta yhteismarkkinoille, ei olisi käytännön vaikutuksia.
(45)
SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla aloitettu muodollinen tutkintamenettely on sen vuoksi muuttunut aiheettomaksi rahaston osalta.
6. PÄÄTELMÄ
(46)
Edellä 5 jakson 1 kohdassa esitetyn arvioinnin perusteella komissio toteaa, etteivät rahaston jäsenille myönnetyt veroedut ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(47)
Edellä 5 jakson 2 kohdassa esitetyn arvioinnin perusteella komissio toteaa, että rahastoa vastaan aloitettu menettely on aiheeton,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Ranskan kalastusalan yritysten hyväksi toteuttamat toimenpiteet eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea.
2 artikla
Rahastoa hyödyttäviä verotoimenpiteitä koskeva, SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla aloitettu muodollinen tutkintamenettely päätetään.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskalle.
Tehty Brysselissä 23 päivänä kesäkuuta 2010.