РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 10 юни 2010 година
относно указания за изчисляване на земните запаси от въглерод за целите на приложение V към Директива 2009/28/ЕО
(нотифицирано под номер C(2010) 3751)
(2010/335/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2009/28/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 април 2009 г. за насърчаване използването на енергия от възобновяеми източници и за изменение и впоследствие за отмяна на директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО (1), и по-специално приложение V, част В, точка 10 към цитираната директива,
като има предвид, че:
(1)
В Директива 2009/28/ЕО са формулирани правилата за изчисляване на въздействието върху емисиите на парникови газове на транспортните биогорива, другите течни горива от биомаса и на съответните използвани за сравнение минерални горива (biofuels, bioliquids and their fossil fuel comparators), при които се вземат под внимание и емисиите, произтичащи от изменения на земните въглеродни запаси, причинени от промени в земеползването. В Директива 98/70/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 октомври 1998 г. относно качеството на бензиновите и дизеловите горива и за изменение на Директива 93/12/ЕИО на Съвета (2) също са включени съответни правила, специално по отношение на биогоривата.
(2)
Комисията следва да съобрази своите указания за изчисляване на земните въглеродни запаси с публикуваните в 2006 г. Указания на Междуправителствения комитет по изменение на климата (IPCC) за националните инвентаризации на емисиите на парникови газове. Тези указания се отнасят за националните инвентаризации на емисиите на парникови газове и не са формулирани по начин, подходящ за непосредствено прилагане от стопанските оператори. Ето защо, уместно е в случаите, когато в цитираните Указания на IPCC липсва необходимата информация във връзка с производството на транспортни биогорива и други течни горива от биомаса или няма препратка към такава информация, да се ползват други научни източници на данни.
(3)
При изчисляването на въглеродните запаси в органичните вещества в почвата е уместно да се вземат предвид климатът, типът почва, растителната покривка, стопанисването на земята и въглеродните притоци към почвата. По отношение на минералните почви, методиката „Ниво 1“ на IPCC за органичния въглерод в почвата (IPCC Tier 1 methodology for soil organic carbon) представлява подходящ за използване метод за разглежданата тук цел, тъй като обхваща цялата глобална повърхност. Що се отнася до органичните почви, методиката е насочена по-специално към отчитане на загубите на въглерод в резултат на дренирането на почвата, като при това се разглеждат само годишните загуби на въглерод. Тъй като дренирането на почвата води до големи загуби на въглеродни запаси, които не могат да се компенсират от намалението на емисии на парникови газове при използването на транспортни биогорива или други течни горива от биомаса, и тъй като използването на дрениране на торфенисти почви е забранено съгласно формулираните в Директива 2009/28/ЕО критерии за устойчиво развито производство на такива горива, достатъчно е да бъдат формулирани общи правила за определяне на съдържанието на органичен въглерод в почвите и за загубите на въглерод от органичните почви.
(4)
За изчисляването на въглеродните запаси в живата биомаса и мъртвата органична материя е подходящо да се използва подход с ниска степен на сложност, съответстващ на методиката „Ниво 1“ на IPCC за растителност (IPCC Tier 1 methodology for vegetation). В съответствие с тази методика разумно е да се приеме, че целият въглероден запас в живата биомаса и мъртвата органична материя се губи от земята при нейната конверсия. Обикновено запасът в мъртвата органична материя е от малко значение при конверсия на земя с цел отглеждане на култури за производството на транспортни биогорива и други течни горива от биомаса, но следва да се отчита поне във връзка с конверсията на гори.
(5)
При изчисляване на въздействието на конверсията на земи върху емисиите на парникови газове стопанските оператори следва да могат да използват действителните стойности на въглеродните запаси, свързани със съответното земеползване преди и след конверсията. Също така те трябва да могат да използват и стандартни стойности, следователно уместно е такива стойности да бъдат посочени в настоящите указания. От друга страна, обаче, не е необходимо да се посочват стандартни стойности за малко вероятни комбинации от климат и тип почва.
(6)
В приложение V към Директива 2009/28/ЕО е формулиран методът за изчисляване на въздействията върху емисиите на парникови газове, както и правила за изчисляване на годишните емисии в резултат от изменения на въглеродните запаси, дължащи се на промени в земеползването. С приложените към настоящото решение указания се определят правила за изчисляване на земните въглеродни запаси, които допълват правилата, формулирани в приложение V,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Указанията за изчисляване на земните въглеродни запаси, за целите съгласно приложение V към Директива 2009/28/ЕО, са формулирани в приложението към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 10 юни 2010 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 10 päivänä kesäkuuta 2010,
maaperän hiilivarantojen laskentaa koskevista ohjeista direktiivin 2009/28/EY liitteen V soveltamista varten
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 3751)
(2010/335/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta ja myöhemmästä kumoamisesta 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (1) ja erityisesti sen liitteessä V olevan C osan 10 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivillä 2009/28/EY säädetään biopolttoaineiden, bionesteiden ja niiden fossiilisten vertailukohtien kasvihuonekaasuvaikutuksen laskemisessa käytettävistä säännöistä, joissa otetaan huomioon maankäytön muutoksesta aiheutuneista hiilivarantojen muutoksista peräisin olevat päästöt. Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja neuvoston direktiivin 93/12/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 1998 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 98/70/EY (2) annetaan vastaavat säännöt biopolttoaineita varten.
(2)
Komission oli määrä laatia ohjeensa maaperän hiilivarantojen laskentaa varten niiden ohjeiden mukaan, jotka sisältyvät vuonna 2006 laadittuihin kansainvälisen ilmastonmuutospaneelin (IPCC) ohjeisiin kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten. Kyseiset ohjeet laadittiin kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten, eikä niiden muoto sovellu helposti talouden toimijoiden käyttöön. Siksi on syytä käyttää muita tieteellisiä tietolähteitä silloin kun IPCC:n kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten laadituissa ohjeissa ei ole tarvittavia biopolttoaineiden ja bionesteiden tuotantoa koskevia tietoja tai kun sellaiset tiedot eivät ole käytettävissä.
(3)
Laskettaessa maaperän orgaanisessa aineksessa olevia hiilivarantoja on otettava huomioon ilmasto, maalaji, maanpeite, maanhoito ja syötteet. Kivennäismaille IPPC:n maaperän eloperäiselle hiilelle tarkoitettu 1 tason menetelmä on tarkoitukseen sopiva, sillä sitä voidaan käyttää kaikkialla maailmassa. Eloperäisille maille IPPC-menetelmää voidaan käyttää erityisesti mitattaessa hiilen poistumista maaperän kuivatuksen jälkeen. Tämä määritetään kyseisellä menetelmällä vain vuositasolla. Koska maaperän kuivatus aiheuttaa tavallisesti sen, että suuri määrä hiiltä poistuu, mitä ei voida korvata biopolttoaineiden ja bionesteiden mahdollistamalla kasvihuonekaasupäästöjen vähenemisellä, ja koska turvemaan kuivatus on kiellettyä direktiivin 2009/28/EY:n kestävyyskriteerien perusteella, riittää, että annetaan yleiset säännöt maaperän eloperäisen hiilen määrittämiseksi tai hiilen poistuman määrittämiseksi eloperäisissä maissa.
(4)
Laskettaessa hiilivarantoa elävässä biomassassa ja kuolleessa eloperäisessä aineksessa on yksinkertaisempi, IPPC:n kasvillisuudelle tarkoitettua 1 tason menetelmää vastaava lähestymistapa todennäköisesti sopiva. Kyseisessä menetelmässä voidaan kohtalaisella varmuudella olettaa, että kaikki elävän biomassan ja kuolleen eloperäisen aineksen hiilivaranto on poistunut maasta sen käyttöä muutettaessa. Kuolleella eloperäisellä aineksella ei tavallisesti ole juuri merkitystä, kun maa muunnetaan biopolttoaineiden ja bionesteiden tuotantokasvien viljelyyn, mutta se olisi otettava huomioon ainakin sulkeutuneiden metsien yhteydessä.
(5)
Laskettaessa maankäytön muutosten kasvihuonekaasuvaikutusta talouden toimijoiden olisi voitava käyttää vertailumaankäyttötapaan ja muutoksen jälkeiseen maankäyttötapaan liittyvien hiilivarantojen todellisia arvoja. Niiden pitäisi myös pystyä käyttämään vakioarvoja, jotka näiden ohjeiden olisi niille tarjottava. Ei ole kuitenkaan tarpeen tarjota vakioarvoja epätodennäköisille ilmaston ja maalajin yhdistelmille.
(6)
Direktiivin 2009/28/EY liitteessä V vahvistetaan menetelmä kasvihuonekaasuvaikutuksen laskemiseksi, ja siinä annetaan säännöt maankäytön muutoksista aiheutuneiden hiilivarantojen muutoksista aiheutuneiden päästöjen laskemiseksi vuotta kohti. Tämän päätöksen liitteessä olevissa ohjeissa vahvistetaan säännöt maaperän hiilivarantojen laskemiseksi. Nämä säännöt täydentävät liitteessä V annettuja sääntöjä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Tämän päätöksen liitteessä vahvistetaan maaperän hiilivarantojen laskentaohjeet direktiivin 2009/28/EY liitteen V soveltamista varten.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 10 päivänä kesäkuuta 2010.