РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 3 ноември 2011 година
за предоставяне на поисканата от Италия дерогация по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето по силата на Директива 91/676/ЕИО на Съвета за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници
(нотифицирано под номер C(2011) 7770)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(2011/721/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 91/676/ЕИО на Съвета от 12 декември 1991 г. за опазване на водите от замърсяване с нитрати от селскостопански източници (1), и по-специално параграф 2, трета алинея от приложение III към нея,
като има предвид, че:
(1)
Ако количеството животински тор, което държава-членка възнамерява да използва на хектар всяка година, е различно от количеството, определено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, това количество трябва да бъде определено така, че да не възпрепятства постигането на целите, определени в член 1 от посочената директива, и трябва да е обосновано въз основа на обективни критерии, като например продължителни вегетационни периоди и култури с високо усвояване на азот.
(2)
Италия подаде в Комисията искане за дерогация по параграф 2, трета алинея от приложение III към Директива 91/676/ЕИО по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(3)
Исканата дерогация се отнася до намерението на Италия да разреши наторяване в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с до 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно в стопанства с минимум 70 % култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди. Според оценките дерогацията ще обхване приблизително 10 313 говедовъдни стопанства и 1 241 свиневъдни стопанства в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето, които съставляват съответно 15,9 % и 9,7 % от общия брой на говедовъдните и общия брой на свиневъдните стопанства в споменатите области, 10,7 % от използваната земеделска земя, 29,1 % от общия брой глави млеконадоен добитък и 49,3 % от общия брой свине в същите области. Освен това за дерогацията могат да кандидатстват и полевъдни стопанства.
(4)
Законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО и се създават програмите за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.), е прието и се прилага във връзка с настоящото решение за периода 2012-2015 г.
(5)
Определените уязвими зони, към които се прилагат програмите за действие, обхващат около 63 % от използваната земеделска площ (ИЗП) в Емилия Романя, 82 % от ИЗП в Ломбардия, 38 % от ИЗП в Пиемонте и 87 % от ИЗП във Венето.
(6)
Представените данни относно качеството на водите показват, че за подпочвените води в областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето средната концентрация на нитрати в 89 % от подземните водни обекти е под 50 mg нитрати на литър, а в 63 % от подземните водни обекти - под 25 mg нитрати на литър. По отношение на повърхностните води средната концентрация на нитрати в над 98 % от станциите за наблюдение е под 25 mg нитрати на литър и няма точки с концентрация на нитрати, надвишаваща 50 mg нитрати на литър.
(7)
В областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето се отглеждат над 70 % от добитъка в Италия, по-специално 67,1 % от млеконадойния добитък, 60,6 % от другия добитък, 81 %от свинете и 79,4 % от птиците. В периода 1982-2007 г. броят на животните показва тенденция към намаляване (средно с 20 % за четирите области).
(8)
В периода 1979-2008 г. използването на изкуствени азотни торове е намаляло, както и използването на минерални фосфорни торове; последното е намаляло със 70 %.
(9)
Пасищата, царевицата за зърно, царевицата за силаж и зимните зърнени култури заемат около 53 % от общата земеделска площ в Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето.
(10)
Представените към искането за дерогация подкрепящи документи показват, че предлаганото годишно количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар годишно е обосновано въз основа на обективни критерии като завишено количество на валежите, дълги вегетационни периоди и високи добиви на култури с голямо усвояване на азот.
(11)
След като прегледа искането, Комисията смята, че предложеното количество от 250 kg азот от говежди и обработен свински тор на хектар няма да възпрепятства постигането на целите на Директива 91/676/ЕИО, при условие че се спазват някои строги условия.
(12)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Комитета по нитратите, създаден по силата на член 9 от Директива 91/676/ЕИО,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Дерогацията, поискана от Италия с писма от 10 март 2011 г. и от 28 юли 2011 г. по отношение на областите Емилия Романя, Ломбардия, Пиемонте и Венето с цел да се разреши торенето с по-голямо количество животински тор от количеството, предвидено в параграф 2, втора алинея, първото изречение от приложение III към Директива 91/676/ЕИО и в буква а) от същата алинея, се предоставя при спазване на условията, указани в настоящото решение.
Член 2
Определения
За целите на настоящото решение се прилагат следните определения:
а)
„стопанства“ означава земеделски стопанства със или без отглеждане на животни;
б)
„парцел“ означава индивидуален участък или група участъци, хомогенни по отношение на отглежданите селскостопански култури, вида на почвата и практиките за торене;
в)
„пасище“ означава постоянно или временно пасище (под временно обикновено се разбира за по-малко от четири години);
г)
„късна царевица“ означава царевица от група 600-700 по FAO със срок на сеитба от средата на март до началото на април и вегетационен период най-малко 145-150 дни;
д)
„царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури“ означава среднокъсна или ранна царевица или сорго, последвани от зимни тревни фуражни култури, като например италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж;
е)
„зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури“ означава зимна пшеница, зимен ечемик или тритикале, последвани от летни тревни фуражни култури, като например царевица, сорго, Setaria или Panicum sp.;
ж)
„култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди“ означава пасища, късна царевица, царевица или сорго, последвана/о от зимни тревни фуражни култури, и зимна зърнена култура, последвана от летни тревни фуражни култури;
з)
„говежди тор“ означава животински изпражнения от едър рогат добитък, включително по време на паша или в преработен вид;
и)
„обработка на животински тор“ означава преработката на свински тор в две фракции - твърда и течна, с цел подобряване на наторяването и по-добро усвояване на азота и фосфора;
й)
„обработен тор“ означава течната фракция, получена в резултат на обработката на свински тор, с минимално съотношение азот-фосфати (N/P2O5), равно на 2,5;
к)
„обработен тор с отстраняване на азота“ означава обработен тор със съдържание на азот, по-малко от 30 % от съдържанието на азот в необработения свински тор;
л)
„почви с ниско съдържание на органични вещества“ означава почви с по-малко от 2 % съдържание на органичен въглерод в горния 30-сантиметров почвен слой;
м)
„незасолени и слабо засолени почви“ означава почви с електрическа проводимост на наситен екстракт от почва Ece 4 mS/cm или електрическа проводимост на воден екстракт от почва, при съотношение почва-вода 1:2, EC 1:2 1 mS/cm, или райони, определени като категорично незасегнати от риск от засоляване съгласно почвената карта, изготвена на регионално равнище;
н)
„ефективност на използване на азота“ означава процентът от общия азот, внесен под формата на животински тор, който е наличен за усвояване от културите в годината на торенето.
Член 3
Приложно поле
Настоящото решение се прилага на индивидуална основа за стопанства, в които 70 % или повече от площта на стопанството са заети с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди, при спазване на условията, предвидени в членове 4-7.
Член 4
Ежегодно подаване на заявление и поемане на задължение
1. Земеделските производители, които искат да се възползват от дерогация по настоящото решение, подават заявление до компетентните органи всяка година най-късно до 15 февруари.
2. Едновременно с годишното заявление, посочено в параграф 1, те се задължават писмено да спазват условията, определени в членове 5, 6 и 7.
Член 5
Обработка на животински тор
1. Земеделските производители, които се ползват от дерогация за внасянето на обработен свински тор, съобщават ежегодно на компетентните органи следната информация:
а)
вид обработка на животинския тор;
б)
капацитет и основни характеристики на инсталацията за обработка, включително нейната ефективност;
в)
количествата животински тор, изпратени за обработка;
г)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на твърдата фракция;
д)
количество, състав, включително спецификация на съдържанието на азот и фосфор, и местоназначение на обработения тор;
е)
оценка на загубите на газообразни вещества при обработката.
2. Твърдата фракция, получена в резултат на обработката на животинския тор, трябва да се стабилизира, с цел намаляване на миризмите и другите емисии, подобряване на агрономичните и хигиенните качества, улесняване на манипулациите и подобряване на усвояването на азот и фосфати от културите. Полученият продукт не може да се употребява в стопанства, ползващи се от дерогация. Компетентните органи трябва да приемат мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества. Споменатите почви се посочват на карти, изготвени на регионално равнище и предоставени на разположение на земеделските производители.
3. Компетентните органи изготвят методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация.
4. Емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор трябва да се наблюдават от компетентните органи в представителни места за всеки метод на обработка. Въз основа на резултатите от наблюдението компетентните органи изготвят инвентаризация на емисиите.
Член 6
Внасяне на животински тор и други торове
1. При спазване на условията, указани в параграфи 2-12, количеството на говеждия тор, включително внасяният от самите животни тор, и на обработения животински тор, което се употребява всяка година в ползващи се от дерогация стопанства, не може да надвишава количеството животински тор, съдържащо 250 kg азот на хектар.
2. Общото внесено количество азот не може да надвишава прогнозната потребност от хранителни вещества на съответната култура. В него се отчита запасеността на почвата, както и повишената усвояемост на азота в животинския тор вследствие на обработката на тора. То не може да надвишава максималните норми за торене, определени в приложимите за стопанството програми за действие.
3. Общото внесено количество фосфор не може да надвишава предвидимата потребност от хранителни вещества на съответната култура и в него се отчита запасеността на почвата с фосфор. В ползващите се от дерогация стопанства не може да се внася фосфор от изкуствени торове.
4. Най-късно до 15 февруари се изготвя план за наторяване за всяко стопанство, в който се описва сеитбообращението върху земеделската земя и планираното внасяне на животински и минерални торове.
Планът за наторяване трябва да съдържа следното:
а)
броя на животните, описание на системата за складиране и съхраняване, включително вместимостта и вида на наличните съоръжения за съхранение на животински тор;
б)
изчисление на количествата азот и фосфор от животински тор, произведени в стопанството;
в)
описание на обработката на животинския тор и характеристиките на обработения животински тор (ако е уместно);
г)
количеството, вида и характеристиките на животинския тор, доставян извън стопанството или в него;
д)
сеитбообращението и площта на парцелите с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди и на парцелите с други култури;
е)
очакваните добиви от всяка отглеждана култура, в зависимост от наличието на хранителни вещества и влага, както и местните условия, като климат, почвен тип и др.;
ж)
прогнозните потребности на културите от азот и фосфор за всеки парцел;
з)
изчисление на количеството азот и фосфор от животински тор, което ще се внася във всеки парцел;
и)
изчисление на количеството азот от изкуствени торове, което ще се внася във всеки парцел;
й)
оценка на количеството вода, необходимо за напояване, и точно посочване на водоизточника; в плана се включва разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона.
Плановете трябва да се преразглеждат най-късно до седем дни след настъпването на евентуални промени в земеделските практики, за да се гарантира тяхното съответствие с използваните земеделски практики.
5. Във всяка ферма трябва да се изготвят отчети за торенето по парцели. Отчетите включват внесените количества и времето на торене с животински тор и изкуствени торове.
6. Разрешителното за водовземане или договора за водоползване със съответния „воден консорциум“ или картата, посочваща, че стопанството се намира в район, в който плитките подпочвени води са в контакт с кореновата зона, трябва да бъде на разположение в стопанството. Разрешеното или договорено количество вода, когато е приложимо, трябва да е достатъчно за достигане на добивите, получавани в условия без ограничения по отношение на водата.
7. Всяко стопанство, което се ползва от дерогация, трябва да разполага с резултати от анализа на почвата за съдържание на азот и фосфор. Вземането на проби и извършването на анализи се осъществява преди 1 юни и поне веднъж на всеки четири години за съдържанието на фосфор и азот за всяка площ от стопанството, която е хомогенна по отношение на сеитбообращението и почвените характеристики. Изисква се минимум по един анализ на всеки пет хектара земеделска земя.
8. Животинският тор, който се внася в ползващи се от дерогация стопанства, трябва да има ефективност на използване на азота най-малко 65 % за течен тор и 50 % за твърд тор.
9. Животинският тор и изкуствените торове, които се внасят в ползващи се от дерогация стопанства, не могат да се разпръскват след 1 ноември.
10. Поне две трети от количеството азот от животински тор, с изключение на азота от животинския тор от пасящ добитък, трябва да се внася преди 30 юни всяка година. За тази цел ползващите се от дерогация стопанства трябва да разполагат с достатъчен капацитет за съхранение на животински тор, който да покрива поне периодите, през които използването на такъв тор не е разрешено.
11. Течният тор, включително обработеният животински тор и отпадните течности, трябва да се внасят посредством методи на торене с ниско ниво на емисиите. Твърдият животински тор се внася в рамките на 24 часа.
12. С цел защита на почвите от опасността от засоляване, използването на обработен тор с отстраняване на азота се разрешава само върху незасолени и слабо засолени почви. За тази цел земеделските производители, които възнамеряват да използват обработен тор с отстраняване на азота, измерват електрическата проводимост в парцелите, в които той ще се внася, най-малко веднъж на четири години и включват резултатите в заявлението, посочено в член 4, параграф 1. Компетентните органи изготвят протокол, който да се използва от земеделските производители за измерване на електрическата проводимост. Компетентните органи изготвят карти, показващи районите, застрашени от засоляване.
Член 7
Управление на земята
Земеделските производители, ползващи се от дерогация, гарантират спазване на следните условия:
а)
70 % или повече от площта на стопанството се засаждат с култури с голямо усвояване на азот и дълги вегетационни периоди;
б)
временните пасища и ливади се орат напролет;
в)
временните и постоянните пасища и ливади включват не повече от 50 % бобови или други растения, които усвояват азот от въздуха;
г)
реколтата от късна царевица се прибира (цялото растение);
д)
зимните тревни фуражни култури, като италиански райграс, ечемик, тритикале или зимна ръж, се засяват в срок от две седмици след прибирането на царевицата/соргото и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на царевицата/соргото;
е)
летните тревни фуражни култури, като царевица, сорго, Setaria или Panicum sp., се засяват в срок от две седмици след прибирането на зимните зърнени култури и се прибират не по-рано от две седмици преди сеитбата на зимните зърнени култури;
ж)
разораното пасище се засява, в срок от две седмици след разораването, с култура с голямо усвояване на азот и не се внасят изкуствени торове през годината на разораване на постоянните пасища.
Член 8
Други мерки
1. Компетентните органи осигуряват съответствие на предоставените дерогации за торене с обработен животински тор с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор.
2. Компетентните органи осигуряват съответствие на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията.
Член 9
Мерки относно транспорта на животински тор
1. Компетентните органи гарантират записването на данни за транспорта на животински тор от и до ползващите се от дерогация стопанства посредством географски системи за определяне на местоположението или регистрирането на транспорта в придружаващите документи, като се отбелязват мястото на произход и местоназначението. Записването посредством географски системи за определяне на местоположението е задължително за превозите на разстояния, по-дълги от 30 km.
2. Компетентните органи гарантират, че по време на превоза има налице документ, в който е посочено количеството на превозвания животински тор и неговото азотно и фосфорно съдържание.
3. Компетентните органи гарантират извършването на анализ на обработения тор и твърдите фракции, получени в резултат на обработката на животинския тор, по отношение на съдържанието на азот и фосфор в тях. Анализът трябва да се извършва от признати лаборатории. Резултатите от анализа се съобщават на компетентните органи и на получаващия земеделски производител. Всяка превозвана пратка се придружава от сертификат за анализа.
Член 10
Наблюдение
1. Компетентните органи гарантират изготвянето и ежегодното актуализиране на карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване във всяка община. Данните за сеитбообращенията и земеделските практики в стопанствата, ползващи се от дерогации, се събират и актуализират ежегодно.
2. С цел оценка на въздействието на дерогацията върху качеството на водите се създава и поддържа мрежа за наблюдение за вземане на проби от повърхностните и плитките подпочвени води. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
3. Провежда се засилено наблюдение във водосборните райони със селскостопански характер, разположени в близост до най-уязвимите водни обекти, които се определят от компетентните органи.
4. Създават се станции за наблюдение с цел предоставяне на данни относно концентрацията на азот и фосфор в почвените води, относно минералния азот в почвения профил и съответните загуби на азот и фосфор през кореновата зона в подземните води, както и относно загубите на азот и фосфор чрез повърхностен и подпочвен отток, както при условия на ползване на дерогация, така и без ползване на дерогация. Станциите за наблюдение обхващат основните типове почва, практиките на наторяване и културите. Проектът на мрежата за наблюдение се представя на Комисията. По време на периода на прилагане на настоящото решение не може да се намалява броят на първоначалните станции за наблюдение и не може да се променя местоположението им.
Член 11
Проверка
1. Компетентните органи следят всички заявления за дерогация да преминат през административен контрол. Когато контролът покаже, че условията, предвидени в членове 5, 6 и 7, не са изпълнени, заявителят се уведомява за това. В такъв случай заявлението му се смята за отхвърлено.
2. Следва да се въведе програма за проверки на място въз основа на анализ на риска, на резултатите от контрола от предходните години и резултатите от общия контрол на случаен принцип по отношение на законодателството, с което се транспонира Директива 91/676/ЕИО. Проверките на място покриват поне 5 % от стопанствата, които се ползват от дерогация, по отношение на условията, посочени в членове 5, 6 и 7 от настоящото решение.
3. Компетентните органи осигуряват контрол на място върху най-малко 1 % от операциите по транспорт на животински тор, въз основа на оценката на риска и резултатите от административния контрол, посочен в параграф 1. Контролът включва най-малкото оценка на придружаващите документи, проверка на произхода и местоназначението на животинския тор и вземане на проби от транспортирания животински тор.
4. На компетентните органи се предоставят необходимите правомощия и средства за проверка на спазването на настоящото решение. Когато проверката покаже неспазване на настоящото решение, компетентните органи предприемат необходимите действия за коригиране. По-специално земеделските производители, които не спазват членове 5, 6 и 7, се изключват от дерогацията през следващата година.
Член 12
Докладване
Компетентните органи представят всяка година на Комисията най-късно до декември, а за 2015 г. - най-късно до септември, доклад със следната информация:
а)
оценка на изпълнението на дерогацията въз основа на проверките, извършени на равнище стопанство, и въз основа на проверките на транспорта на животински тор, както и информация относно неизрядните стопанства въз основа на резултатите от административните проверки и проверките на място;
б)
информация относно обработката на животинския тор, включително по-нататъшна преработка и използване на твърдите фракции, и подробни данни относно характеристиките на системите за обработка, тяхната ефикасност и състава на обработения животински тор, както и крайното местоназначение на твърдите фракции;
в)
карти, показващи районите с ниско съдържание на органични вещества, както и предприетите мерки за насърчаване използването на стабилизираната твърда фракция върху почви с ниско съдържание на органични вещества, както е посочено в член 5, параграф 2;
г)
посочените в член 5, параграф 3 методики за оценка на състава на обработения тор, измененията в състава и ефективността на обработката за всяко стопанство, ползващо индивидуална дерогация;
д)
посочената в член 5, параграф 4 инвентаризация на емисиите от амоняк и другите емисии в резултат на обработката на животински тор.
е)
изготвеният протокол за измерване на електрическата проводимост и картите, показващи районите, засегнати от засоляване, както е посочено в член 6, параграф 12;
ж)
методиките за проверка на съответствието на предоставените дерогации с капацитета на инсталациите за обработка на животински тор, както е посочено в член 8, параграф 1;
з)
методиките за проверка на съответствието на всяка предоставена дерогация с разрешеното водоползване в стопанството, ползващо се от дерогацията, както е посочено в член 8, параграф 2;
и)
посочените в член 10, параграф 1 карти, показващи процента на стопанствата, процента на животните, процента на земеделската земя, обхваната от индивидуални дерогации, и карти, показващи местното земеползване, както и данни за сеитбообращенията и земеделските практики в ползващите се от дерогация стопанства;
й)
резултатите от наблюдението на водите, включително информация относно тенденциите в качеството на подземните и повърхностните води, както и въздействието на дерогацията върху качеството на водите, както е посочено в член 10, параграф 2;
к)
списъка на най-уязвимите водни обекти, посочени в член 10, параграф 3;
л)
резюме и оценка на данните, получени от станциите за наблюдение, посочени в член 10, параграф 4.
Член 13
Прилагане
Настоящото решение се прилага във връзка с разпоредбите за изпълнение на програмата за действие в Емилия Романя (Решение № 1273/2011 от 5.9.2011 г.), Ломбардия (Решение № IX/2208 от 14.9.2011 г.), Пиемонте (Решение 18-2612 от 19.9.2011 г.) и Венето (Решение № 1150 от 26.7.2011 г.).
Настоящото решение се прилага от 1 януари 2012 г.
Срокът на действието му изтича на 31 декември 2015 г.
Член 14
Адресат на настоящото решение е Италианската република.
Съставено в Брюксел на 3 ноември 2011 година.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 3 päivänä marraskuuta 2011,
Italian pyytämän, Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueita koskevan poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 7770)
(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2011/721/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Jos jäsenvaltio aikoo sallia direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ja a alakohdassa mainituista määristä poikkeavan lantamäärän käytön hehtaaria kohti vuodessa, kyseinen määrä on asetettava sellaiseksi, ettei se vaaranna kyseisen direktiivin 1 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista, ja määrä on voitava perustella puolueettomin perustein, kyseessä olevassa tapauksessa esimerkiksi pitkillä kasvukausilla ja suuria typpimääriä kuluttavilla kasvustoilla.
(2)
Italia on pyytänyt komissiolta direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaista poikkeusta Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueiden osalta.
(3)
Pyydetyn poikkeuksen mukaan Italian Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueilla sallima määrä olisi enintään 250 kilogrammaa nautakarjanlannasta ja käsitellystä sianlannasta peräisin olevaa typpeä hehtaaria kohti vuodessa tiloilla, joiden kasvustoista vähintään 70 prosenttia on suuria typpimääriä kuluttavia ja joilla on pitkä kasvukausi. Poikkeuksen soveltamisalaan arvioidaan kuuluvan Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueilla noin 10 313 nautakarjatilaa ja 1 241 sikatilaa, mikä vastaa 15,9:ää ja 9,7 prosenttia samojen alueiden kaikista nautakarja- ja sikatiloista, 10,7 prosenttia käytetystä maatalousmaasta, 29,1 prosenttia lypsykarjasta ja 49,3 prosenttia sikojen kokonaismäärästä. Lisäksi myös peltokasvitilat voivat pyytää poikkeusta.
(4)
Direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanoa koskeva lainsäädäntö, jossa myös vahvistetaan Emilia Romagnan (päätös nro 1273/2011, 5.9.2011), Lombardian (päätös nro IX/2208, 14.9.2011), Piemonten (päätös nro 18-2612, 19.9.2011) ja Veneton (päätös nro 1150, 26.7.2011) toimintaohjelmat, on annettu, ja sitä sovelletaan samanaikaisesti tämän päätöksen kanssa kaudella 2012-2015.
(5)
Toimintaohjelman soveltamisalaan kuuluvat nimetyt pilaantumisalttiit vyöhykkeet kattavat noin 63 prosenttia Emilia Romagnan käytössä olevasta maatalousmaasta (KMM), 82 prosenttia Lombardian KMM:sta, 38 prosenttia Piemonten KMM:sta ja 87 prosenttia Veneton KMM:sta.
(6)
Vedenlaadusta toimitettujen tietojen mukaan keskimääräinen nitraattipitoisuus on alle 50 mg/l 89 prosentissa ja alle 25 mg/l 63 prosentissa Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton pohjavesimuodostumista. Pintavesien osalta keskimääräinen nitraattipitoisuus on alle 25 mg/l yli 98 prosentissa seuranta-asemista, eikä nitraattipitoisuus ole yli 50 mg/l millään seuranta-asemalla.
(7)
Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueiden osuus koko Italian kotieläinkannasta on yli 70 prosenttia ja tarkemmin eriteltynä 67,1 prosenttia lypsykarjasta, 60,6 prosenttia muusta nautakarjasta, 81 prosenttia sikakarjasta ja 79,4 prosenttia siipikarjasta. Näiden määrä on kuitenkin vähentynyt vuosina 1982-2007 (keskimäärin 20 prosenttia kaikilla neljällä alueella).
(8)
Kemiallisen typen käyttö on vähentynyt vuosina 1979-2008, samoin fosforipitoisten kivennäislannoitteiden käyttö; viimeksi mainittu on vähentynyt 70 prosentilla.
(9)
Emilia Romagnassa, Lombardiassa, Piemontessa ja Venetossa nurmikasvuston, vilja- ja säilörehumaissin sekä syysviljojen osuus on noin 53 prosenttia maatalousmaasta.
(10)
Poikkeuspyyntöön liitetyistä asiakirjoista käy ilmi, että ehdotettu 250 kilogramman määrä nautakarjanlannasta ja käsitellystä sianlannasta peräisin olevaa typpeä hehtaaria kohti vuodessa on puolueettomasti perusteltavissa esimerkiksi suurella nettosademäärällä, pitkillä kasvukausilla ja suuria typpimääriä kuluttavilla hyvätuottoisilla kasvustoilla.
(11)
Tutkittuaan pyynnön komissio katsoo, että ehdotettu 250 kilogramman määrä nautakarjanlannasta ja käsitellystä sianlannasta peräisin olevaa typpeä hehtaaria kohti ei estä direktiivin 91/676/EY tavoitteiden saavuttamista, jos eräitä tiukkoja edellytyksiä noudatetaan.
(12)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/676/ETY 9 artiklalla perustetun nitraattikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Myönnetään tässä päätöksessä säädetyin edellytyksin Italian 10 päivänä maaliskuuta 2011 ja 28 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyillä kirjeillä pyytämä Emilia Romagnan, Lombardian, Piemonten ja Veneton alueita koskeva poikkeus, jonka tarkoituksena on sallia direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ja a alakohdassa mainittuja määriä suuremman karjanlannan määrän käyttö.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan
a)
’tiloilla’ maatiloja riippumatta siitä, harjoitetaanko niillä karjankasvatusta vai ei;
b)
’lohkolla’ yksittäistä peltoa tai peltojen ryhmää, joiden sato, maaperätyyppi ja lannoituskäytännöt ovat samanlaiset;
c)
’nurmella’ pitkä- tai lyhytikäistä nurmea (lyhytikäisen nurmen kesto on yleensä vähemmän kuin neljä vuotta);
d)
’myöhään kypsyvällä maissilla’ FAO-luokkaan 600-700 kuuluvaa maissia, joka istutetaan maaliskuun puolivälistä huhtikuun alkuun ja jonka kasvukausi kestää vähintään 145-150 päivää;
e)
’maissilla tai durralla, jonka jälkeen viljellään talvirehukasveja,’ keskimyöhäistä tai varhain kypsyvää maissia tai durraa, jonka jälkeen viljellään talvirehukasveja, kuten italianraiheinää, ohraa, ruisvehnää tai syysruista;
f)
’syysviljalla, jonka jälkeen viljellään kesärehukasveja’ syysvehnää, -ohraa tai -ruisvehnää, jonka jälkeen viljellään kesärehukasveja, kuten maissia, durraa, puntarpäätä tai hirssiä;
g)
’typentarpeeltaan suurilla kasvustoilla, joiden kasvukausi on pitkä’ nurmea, myöhään kypsyvää maissia, maissia tai durraa, jonka jälkeen viljellään talvirehukasveja, ja syysviljaa, jonka jälkeen viljellään kesärehukasveja;
h)
’karjanlannalla’ karjan sontaa ja virtsaa, myös laiduntamisen aikana tai käsitellyssä muodossa;
i)
’lannan käsittelyllä’ sianlannan erottelua kahteen osaan, kiinteään ja nestemäiseen, sen käytettävyyden sekä typen ja fosfaattien talteenoton parantamiseksi;
j)
’käsitellyllä lannalla’ sianlannan käsittelystä saatavaa nestemäistä osaa, jonka typen ja fosfaattien välinen suhde (N/P2O5) on vähintään 2,5;
k)
’käsitellyllä lannalla, josta on poistettu typpeä,’ käsiteltyä lantaa, jonka typpipitoisuus on alle 30 prosenttia sian raakalannan typpipitoisuudesta;
l)
’maaperällä, jonka orgaanisen aineen pitoisuus on alhainen,’ maata, jonka orgaanisen hiilen pitoisuus ylimmässä 30 senttimetrin paksuisessa kerroksessa on alle 2 prosenttia;
m)
’suolattomalla ja suolapitoisuudeltaan alhaisella maalla’ maaperää, jonka kyllästetyn maannoksen sähkönjohtavuus (Ece) on alle 4 mS/cm tai vesiuutteen sähkönjohtavuus maan ja veden välisen suhteen ollessa 1:2 (EC 1:2) on alle 1 ms/cm taikka maaperää varmasti sellaisiksi alueiksi määritellyillä alueilla, joihin ei kohdistu suolaatumisriskiä, sellaisina kuin ne on esitetty alueen maaperäkartassa;
n)
’typenkäytön tehokkuudella’ karjanlannan muodossa levitetyn typen (prosentteina ilmaistua) kokonaismäärää, joka on kasvustojen käytettävissä kyseisenä vuonna.
3 artikla
Soveltamisala
Tätä päätöstä sovelletaan tapauskohtaisesti tiloihin, joiden kasvustoista vähintään 70 prosenttia on suuria typpimääriä kuluttavia ja joilla on pitkä kasvukausi, edellyttäen, että 4-7 artiklan edellytykset täyttyvät.
4 artikla
Vuosittainen lupa ja sitoumus
1) Viljelijöiden, jotka haluavat käyttää tämän päätöksen mukaista poikkeusta, on tehtävä toimivaltaisille viranomaisille hakemus vuosittain viimeistään 15 päivänä helmikuuta.
2) Edellä 1 kohdassa tarkoitetun vuosittaisen hakemuksen yhteydessä viljelijöiden on kirjallisesti sitouduttava täyttämään 5, 6 ja 7 artiklassa säädetyt edellytykset.
5 artikla
Lannan käsittely
1) Viljelijöiden, jotka käyttävät käsitellyn sianlannan levittämistä koskevaa poikkeusta, on ilmoitettava vuosittain toimivaltaisille viranomaisille seuraavat tiedot:
a)
lannan käsittelyn tyyppi;
b)
käsittelylaitoksen kapasiteetti ja tärkeimmät ominaisuudet, teho mukaan luettuna;
c)
käsittelylaitokseen toimitetun lannan määrä;
d)
kiinteän osan määrä, koostumus, typpi- ja fosfaattipitoisuudet mukaan luettuina, sekä määränpää;
e)
käsitellyn lannan määrä, koostumus, typpi- ja fosfaattipitoisuudet mukaan luettuina, sekä määränpää;
f)
arvio käsittelystä aiheutuvista kaasupäästöistä.
2) Lannan käsittelystä jäävä kiinteä osa on stabiloitava haju- ja muiden päästöjen vähentämiseksi, maatalous- ja hygieniaominaisuuksien parantamiseksi, käsittelyn helpottamiseksi sekä typen ja fosfaattien käytettävyyden lisäämiseksi. Näin saatua tuotetta ei saa levittää poikkeuksen saaneille tiloille. Toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä toimenpiteitä, joilla edistetään stabiloidun kiinteän osan käyttöä maaperässä, jonka orgaanisen aineen pitoisuus on alhainen. Tällainen maaperä on esitetty alueellisissa kartoissa, jotka toimitetaan viljelijöiden käyttöön.
3) Toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava käsitellyn lannan koostumuksen, koostumuksen vaihtelujen ja käsittelyn tehokkuuden arviointimenetelmät kunkin tapauskohtaisesta poikkeuksesta hyötyvän tilan osalta.
4) Toimivaltaisten viranomaisten on valvottava edustavissa paikoissa lannan käsittelystä aiheutuvia ammoniakki- ja muita päästöjä kunkin käsittelymenetelmän osalta. Toimivaltaisten viranomaisten on valvontatulosten perusteella laadittava päästökartoitus.
6 artikla
Lannan ja muiden lannoitteiden käyttö
1) Poikkeuksesta hyötyvillä tiloilla maahan voidaan vuosittain levittää karjanlantaa, eläinten omat jätökset mukaan luettuina, ja käsiteltyä lantaa enintään määrä, joka sisältää 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohti, ja lisäksi on noudatettava 2-12 kohdassa säädettyjä edellytyksiä.
2) Typen kokonaiskuormitus ei saa ylittää kyseisen kasvuston arvioitua ravinnetarvetta, jossa on otettava huomioon maaperästä saatu ravinnemäärä ja lannan käsittelyn lisäämä typen saatavuus. Se ei saa ylittää toimintaohjelmissa vahvistettuja tilaan sovellettavia enimmäiskäyttövaatimuksia.
3) Fosfaattien kokonaiskuormitus ei saa ylittää kyseisen kasvuston arvioitua ravinnetarvetta, jossa on otettava huomioon maaperästä saatu fosfaattimäärä. Poikkeuksen saaneilla tiloilla ei saa käyttää kemiallisia fosfaattilannoitteita.
4) Kullakin tilalla on laadittava viimeistään 15 päivänä helmikuuta koko viljelyalan kattava lannoitussuunnitelma, jossa esitetään viljelykierto sekä suunniteltu lannan ja kivennäislannoitteiden käyttö.
Lannoitussuunnitelmassa on esitettävä seuraavat tiedot:
a)
karjan lukumäärä, kuvaus säilytys- ja varastointijärjestelmistä, käytettävissä olevat lannanvarastointitilat mukaan luettuina;
b)
tilalla tuotettuja lannasta peräisin olevia typpeä ja fosfaatteja koskeva laskelma;
c)
(tarvittaessa) lannan käsittelyn kuvaus ja käsitellyn lannan ominaispiirteet;
d)
tilalla käytettävän tai muualle toimitettavan lannan määrä, tyyppi ja ominaispiirteet;
e)
viljelykierto ja niiden lohkojen maa-ala, joilla viljellään typentarpeeltaan suuria kasvustoja, joiden kasvukausi on pitkä, sekä lohkot, joilla viljellään muita kasvustoja;
f)
kunkin viljellyn kasvuston sato-odotukset ravinteiden ja veden saatavuuden mukaan sekä paikalliset olosuhteet, kuten ilmasto, maaperätyyppi jne.;
g)
arvio kasvustojen tarvitsemista typen ja fosforin määristä kullakin lohkolla;
h)
laskelma lannasta peräisin olevan typen ja fosforin käytöstä kullakin lohkolla;
i)
laskelma kemiallisista lannoitteista peräisin olevan typen käytöstä kullakin lohkolla;
j)
arvio tarvittavan kasteluveden määrästä ja tarkat tiedot vedensaantilähteestä; suunnitelmaan on liitettävä vedenottolupa, asianomaisen vesikonsortion kanssa tehty vedenkäyttösopimus tai kartta, josta ilmenee, että tila sijaitsee alueella, jolla matala pohjavesi on kosketuksessa juuristovyöhykkeeseen.
Suunnitelmia on tarkistettava seitsemän päivän kuluessa viljelykäytäntöjen muuttumisesta sen varmistamiseksi, että suunnitelmat ja tosiasialliset käytännöt vastaavat toisiaan.
5) Kullakin tilalla on pidettävä lohkokohtaista lannoitekirjanpitoa. Siinä ilmoitetaan käytetyt määrät sekä lannan ja kemiallisten lannoitteiden levitysajankohta.
6) Vedenottolupa, asianomaisen vesikonsortion kanssa tehty vedenkäyttösopimus tai kartta, josta ilmenee, että tila sijaitsee alueella, jolla matala pohjavesi on kosketuksessa juuristovyöhykkeeseen, on pidettävä saatavilla tilalla. Luvanvaraisen tai tarvittaessa sopimukseen perustuvan vedenoton määrän on oltava riittävä, jotta kasvustoista voidaan tuottaa sato ilman vedenkäyttörajoituksia.
7) Kullakin poikkeusta hyödyntävällä tilalla on oltava maaperän typpi- ja fosforianalyysin tulokset. Näytteet on otettava ja analyysi on tehtävä vähintään neljän vuoden välein ennen 1 päivää kesäkuuta kullakin viljelykierron ja maaperän ominaisuuksien suhteen yhtenevällä tilan osalla. Analyysejä on tehtävä vähintään yksi viiden hehtaarin viljelyalaa kohti.
8) Poikkeuksen saaneilla tiloilla levitetyn karjanlannan typenkäytön tehokkuuden on oltava vähintään 65 prosenttia lietelannan ja 50 prosenttia kiinteän lannan osalta.
9) Karjanlantaa ja kemiallisia lannoitteita ei saa levittää poikkeuksen saaneilla tiloilla 1 päivän marraskuuta jälkeen.
10) Vähintään kaksi kolmasosaa lannasta peräisin olevan typen määrästä, laiduntavan karjan jätöksiä lukuun ottamatta, on levitettävä ennen kunkin vuoden 30 päivää kesäkuuta. Tätä varten poikkeusta hyödyntävillä tiloilla on oltava asianmukainen karjanlannan varastointikapasiteetti, joka riittää kattamaan vähintään ne ajanjaksot, joiden aikana lantaa ei saa levittää.
11) Nestemäinen lanta, käsitelty ja lietelanta mukaan luettuina, on levitettävä käyttäen menetelmiä, joiden päästötaso on alhainen. Kiinteä lanta on käytettävä 24 tunnin kuluessa.
12) Maaperän suojaamiseksi suolaantumisriskiltä käsitelty lanta, josta on poistettu typpeä, sallitaan ainoastaan suolattomassa ja suolapitoisuudeltaan alhaisessa maassa. Tätä varten viljelijöiden, jotka aikovat levittää käsiteltyä lantaa, josta on poistettu typpeä, on mitattava tällaisten lohkojen sähkönjohtavuus vähintään neljän vuoden välein ja ilmoitettava mittaustulokset 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa hakemuksessa. Toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava menetelmä, jota viljelijöiden on käytettävä sähkönjohtavuuden mittaamiseen. Niiden on myös laadittava kartat alueista, joihin kohdistuu suolaantumisriski.
7 artikla
Maankäyttö
Viljelijöiden, jotka hyödyntävät poikkeusta, on varmistettava, että seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
vähintään 70 prosentilla tilan viljelyalasta viljellään typentarpeeltaan suuria kasvustoja, joiden kasvukausi on pitkä;
b)
lyhytikäiset nurmet kynnetään keväällä;
c)
palkokasvien ja muiden ilmakehän typpeä sitovien kasvien osuus lyhyt- ja pitkäikäisissä nurmikasvustoissa on enintään 50 prosenttia;
d)
myöhään kypsyvä maissi korjataan (kokonaisuudessaan);
e)
talvirehukasvit, kuten italianraiheinä, ohra, ruisvehnä ja syysruis kylvetään kahden viikon kuluessa maissin/durran korjaamisesta, ja ne on korjattava aikaisintaan kaksi viikkoa ennen maissin/durran kylvämistä;
f)
kesärehukasvit, kuten maissi, durra, puntarpää ja hirssi kylvetään kahden viikon kuluessa talvirehukasvien korjaamisesta, ja ne on korjattava aikaisintaan kaksi viikkoa ennen syysviljojen kylvämistä;
g)
typentarpeeltaan suuret kasvustot kylvetään kahden viikon kuluessa nurmen kyntämisestä, eikä lannoitteita saa levittää sinä vuonna, jona pitkäikäinen nurmi kynnetään.
8 artikla
Muut toimenpiteet
1) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että käsitellyn lannan käyttöä koskevat poikkeukset ovat yhteensopivia lannan käsittelylaitosten kapasiteetin kanssa.
2) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kaikki myönnetyt poikkeukset ovat yhteensopivia tilan vedenkäyttöjärjestelmän kanssa.
9 artikla
Lannan kuljetukseen liittyvät toimenpiteet
1) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että karjanlantakuljetukset tiloille ja tiloilta rekisteröidään maantieteellisten paikannusjärjestelmien avulla tai merkitään kuljetusasiakirjoihin ilmoittamalla alkuperäpaikka ja määränpää. Maantieteellisten paikannusjärjestelmien käyttö on pakollista, jos kuljetusetäisyys on yli 30 kilometriä.
2) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kuljetuksen mukana on asiakirja, jossa ilmoitetaan kuljetetun lannan määrä sekä sen typpi- ja fosfaattipitoisuus.
3) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että käsitellyn lannan ja käsittelystä saadun kiinteän osan typpi- ja fosfaattipitoisuus analysoidaan tunnustetuissa laboratorioissa. Analyysien tulokset on annettava tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselle ja vastaanottavalle viljelijälle. Kunkin kuljetuksen mukana on oltava analyysitodistus.
10 artikla
Seuranta
1) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kartat, joista käy ilmi tilojen ja karjan sekä kunkin yksittäisen poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvan maatalousmaan prosenttimäärä, sekä kartat, joista käy ilmi paikallinen maankäyttö kaikissa kunnissa, laaditaan ja päivitetään vuosittain. Tiedot poikkeusta hyödyntävien tilojen viljelykierrosta ja maatalouskäytännöistä on kerättävä ja päivitettävä vuosittain.
2) Jotta poikkeuksen vaikutuksia vedenlaatuun voidaan arvioida, on luotava pintavesiä ja matalia pohjavesiä edustavista näytteenottopaikoista koostuva seurantaverkosto, jota on pidettävä yllä. Seurantaverkoston luonnos on toimitettava komissiolle. Alkuperäisten seurantakohteiden lukumäärää ei saa vähentää eikä kohteiden sijaintia muuttaa tämän päätöksen soveltamisaikana.
3) Vedenlaadun seurantaa on tehostettava toimivaltaisten viranomaisten toteamien kaikkein haavoittuvaisimpien vesistöjen lähistöllä sijaitsevilla maatalouden valuma-alueilla.
4) On perustettava seurantakohteita, jotta saataisiin tietoa maavesien typpi- ja fosfaattipitoisuuksista, maaprofiilin mineraalitypestä ja vastaavasta typen ja fosfaattien kulkeutumisesta juuristovyöhykkeen kautta pohjavesiin sekä typen ja fosfaattien pinta- ja pohjavesivalunnasta sekä poikkeuksen mukaisissa että tavanomaisissa olosuhteissa. Seurantapaikkojen on edustettava pääasiallisia maaperätyyppejä, lannoituskäytäntöjä ja kasvustoja. Seurantaverkoston luonnos on toimitettava komissiolle. Alkuperäisten seurantakohteiden lukumäärää ei saa vähentää eikä kohteiden sijaintia muuttaa tämän päätöksen soveltamisaikana.
11 artikla
Valvonta
1) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kaikille hakemuksille tehdään hallinnollinen tarkastus. Jos tarkastuksessa havaitaan, etteivät 5, 6 ja 7 artiklassa säädetyt edellytykset täyty, asiasta on ilmoitettava hakijalle. Tässä tapauksessa hakemus on katsottava hylätyksi.
2) On laadittava peltotarkastusohjelma, joka perustuu riskianalyysiin, aikaisempien vuosien tarkastusten tuloksiin ja direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanolainsäädännön edellyttämiin satunnaisotantaan perustuvien yleisten tarkastusten tuloksiin. Peltotarkastuksia on tehtävä vähintään viidelle prosentille poikkeusta hyödyntävistä tiloista, ja niiden on koskettava tämän päätöksen 5, 6 ja 7 artiklassa vahvistettujen edellytysten noudattamista.
3) Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että vähintään yhdelle prosentille lantakuljetuksista tehdään tarkastus, joka perustuu riskienarviointiin ja 1 kohdassa tarkoitettujen hallinnollisten tarkastusten tuloksiin. Tarkastuksiin on kuuluttava vähintään kuljetusasiakirjojen tarkastaminen, lannan alkuperän ja määränpään todentaminen sekä näytteidenotto kuljetettavasta lannasta.
4) Toimivaltaisille viranomaisille on annettava tarvittavat valtuudet ja keinot tämän päätöksen noudattamisen toteamiseksi. Jos valvonnassa todetaan, ettei tämän päätöksen säännöksiä ole noudatettu, toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava tarvittavat toimet tilanteen korjaamiseksi. Erityisesti viljelijät, jotka ovat jättäneet noudattamatta 5, 6 ja 7 artiklan säännöksiä, on suljettava seuraavana vuonna poikkeuksen ulkopuolelle.
12 artikla
Raportointi
Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava komissiolle vuosittain viimeistään joulukuussa ja vuoden 2015 osalta viimeistään syyskuussa kertomus, jossa on oltava seuraavat tiedot:
a)
selvitys siitä, miten poikkeuksen noudattamista on arvioitu tiloilla ja kuljetusten yhteydessä suoritettavin tarkastuksin, sekä tiedot hallinnollisissa ja peltotarkastuksissa todetuista tiloista, jotka eivät täytä edellytyksiä;
b)
tiedot lannan käsittelystä, lannan kiinteän osan prosessointi ja käyttö mukaan luettuina, ja yksityiskohtaiset tiedot käsittelyjärjestelmien ominaispiirteistä ja tehokkuudesta sekä käsitellyn lannan koostumuksesta ja kiinteän osan lopullisesta määränpäästä;
c)
5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kartat, joista käyvät ilmi alueet, joiden maaperän orgaanisen aineen pitoisuus on alhainen, sekä toteutetut toimenpiteet, joilla edistetään stabiloidun kiinteän osan käyttöä tällaisessa maaperässä;
d)
5 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut menetelmät käsitellyn lannan koostumuksen, koostumuksen vaihtelujen ja käsittelyn tehokkuuden arvioimiseksi kunkin tapauskohtaisesta poikkeuksesta hyötyvän tilan osalta;
e)
5 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu selvitys lannan käsittelystä aiheutuvista ammoniakki- ja muista päästöistä;
f)
6 artiklan 12 kohdassa tarkoitetut menetelmät sähkönjohtavuuden mittaamiseksi sekä kartat alueista, joihin kohdistuu suolaantumisriski;
g)
8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut menetelmät sen varmistamiseksi, että käsitellyn lannan käyttöä koskevat poikkeukset ovat yhteensopivia lannan käsittelylaitosten kapasiteetin kanssa;
h)
8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut menetelmät sen varmistamiseksi, että myönnetyt poikkeukset ovat yhteensopivia tilan vedenkäyttöjärjestelmän kanssa;
i)
10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kartat, joista käy ilmi tilojen ja karjan sekä kunkin yksittäisen poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvan maatalousmaan prosenttimäärä, sekä kartat, joista käy ilmi paikallinen maankäyttö, sekä tiedot poikkeusta hyödyntävien tilojen viljelykierrosta ja maatalouskäytännöistä;
j)
10 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun veden seurannan tulokset, pinta- ja pohjavesien laadun muutossuuntauksia koskevat tiedot mukaan luettuina, sekä selvitys poikkeuksen vaikutuksista vedenlaatuun;
k)
10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu luettelo kaikkein haavoittuvaisimmista vesistöistä;
l)
yhteenveto ja arviointi 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista seurantapaikoista saaduista tiedoista;
13 artikla
Soveltaminen
Tätä päätöstä sovelletaan yhdessä toimintaohjelman täytäntöönpanoasetusten kanssa Emilia Romagnassa (päätös nro 1273/2011, 5.9.2011), Lombardiassa (päätös nro IX/2208, 14.9.2011), Piemontessa (päätös nro 18-2612, 19.9.2011) ja Venetossa (päätös nro 1150, 26.7.2011).
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
Sen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2015.
14 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 3 päivänä marraskuuta 2011.