РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 857/2010 НА СЪВЕТА
от 27 септември 2010 година
за налагане на окончателно изравнително мито и за окончателно събиране на временното мито, наложено върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (наричан по-нататък „основния регламент“) (1), и по-специално член 15, параграф 1 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия (наричана по-нататък „Комисията“), представено след консултация с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
1.1. Временни мерки
(1)
С Регламент (ЕС) № 473/2010 (2) (наричан по-нататък „временният регламент“) Комисията наложи временно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства (наричани по-нататък „засегнатите държави“).
(2)
Процедурата бе започната след жалба, внесена на 20 юли 2009 г. от Комитета за полиетилен терефталат на „Plastics Europe“ (наричан по-нататък „жалбоподателят“) от името на производители, представляващи основен дял, в конкретния случай над 50 %, от общото производство на някои видове полиетилен терефталат в Съюза.
(3)
Както е посочено в съображение 15 от временния регламент, разследването на субсидирането и вредата обхвана периода от 1 юли 2008 г. до 30 юни 2009 г. (наричан по-нататък „периодът на разследване“ или „ПР“). Проучването на тенденциите, свързани с оценката на вредата, обхвана периода от 1 януари 2006 г. до края на ПР („разглежданият период“).
(4)
В рамките на паралелната антидъмпингова процедура Комисията наложи с Регламент (ЕО) № 472/2010 (3) временно антидъмпингово мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран и Обединените арабски емирства.
1.2. Последваща процедура
(5)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които бе взето решението за налагане на временни изравнителни мерки (наричано по-нататък „временното разгласяване“), няколко заинтересовани страни предоставиха в писмен вид своите становища относно предварителните констатации. Страните, които поискаха да бъдат изслушани, получиха такава възможност.
(6)
Комисията продължи да търси и проверява всяка информация, която считаше за необходима за окончателните си констатации. Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни след временното разгласяване, бяха разгледани и където беше уместно, предварителните констатации бяха съответно променени.
(7)
Всички страни бяха уведомени за основните факти и съображения, на които се основава намерението да се препоръча налагането на окончателно изравнително мито върху вноса на някои видове полиетилен терефталат с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства и окончателното събиране на сумите, обезпечени с временните мита (наричано по-нататък „окончателното разгласяване“). На тези страни бе предоставен също срок, в рамките на който те имаха възможност да представят коментарите си вследствие на това разгласяване.
(8)
Устните и писмените коментари, представени от заинтересованите страни, бяха разгледани и където беше уместно, констатациите бяха съответно променени.
1.3. Засегнати от процедурата страни
(9)
Някои заинтересовани страни заявиха, че извадката с производители от ЕС е била непредставителна и противоречива, поради което анализът на вредата е бил непълен. По-конкретно бе посочено, че изготвянето на извадка е било ненужно предвид ограничения брой производители. Освен това бе заявено, че с „изкуственото“ разбиване на групите от дружества на отделни правни субекти, извадката няма да включва някои от пазарните лидери (Artenius, M&G Polimeri) и че методологията за подбор на извадката е противоречива, тъй като извадката е включвала и две групи от дружества. Заявено бе наред с това, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала нито един производител, който извършва продажби на достатъчни количества полиетилен терефталат на свързан преработвател на РЕТ. Твърдеше се, че вследствие на това институциите не са могли да направят оценка на реалната способност на индустрията на Съюза да осигурява доставки и не са взели предвид конфликта на интереси на индустрията на Съюза. Освен това, предвид факта, че едно дружество не е предоставило цялата необходима информация и вследствие на това е било изключено от представителната извадка, представителността на извадката е паднала до 28 % от производството в ЕС. Същите страни заявиха, че подбраната извадка не е статистически представителна.
(10)
По отношение на аргумента, че извадката не е била необходима предвид малкия брой на производителите, отново се посочва, че при изготвянето на извадката са се отзовали 14 производители от Съюза, принадлежащи към осем групи от дружества. Предвид обективно високия брой оказали съдействие производители от ЕС, а именно 14, извадката е била изготвена в съответствие с член 27, параграф 1 от основния регламент въз основа на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време. Подбраната извадка е включвала пет отделни дружества (с шест производствени обекта).
(11)
По отношение на първото твърдение във връзка с представителността на извадката следва да се посочи, че институциите могат да включват отделни дружества, които са част от група от дружества, в рамките на извадката, при условие че са представителни и имат отделно финансово счетоводство. В противен случай разследването на всички четиринадесет производители от ЕС, принадлежащи към осемте групи от дружества, би възпрепятствало навременното приключване на разследването. Въпреки това фактът, че две групи от дружества са били включени в извадката не противоречи на методологията за изготвяне на извадката, приложена в този случай, а именно с оглед на най-големия представителен обем продажби на клиенти от ЕС.
(12)
Що се отнася до Indorama, по време на ПР тази група е разполагала с два различни производствени завода - един в Нидерландия и един в Обединеното кралство. Включването на посочената група в извадката е в съответствие с използваната методология за изготвяне на извадката, тъй като тези заводи са представлявали едно цяло от правна и финансова гледна точка. Що се отнася дружеството Equipolymers, което по време на ПР е разполагало с два производствени обекта (един в Италия и един в Германия), то е предоставило консолидирани данни за двата обекта. Тъй като беше възможно тези консолидирани данни да бъдат проверени по време на посещение в седалището на дружеството, бе взето решение дружествата за производство на РЕТ Equipolymers да се разглеждат като едно цяло за целите на настоящата процедура. Във връзка с твърдението, че Artenius и M&G Polimeri е трябвало да бъдат включени в извадката в качеството им на пазарни лидери, се посочва, че нито едно от техните отделни дружества, не е било сред дружествата с най-висок обем на продажбите за клиенти от ЕС.
(13)
Във връзка с твърдението, че извадката не е била представителна, тъй като не е включвала производител, който произвежда основно за вътрешно потребление, следва да се отбележи, че способността за осигуряване на доставки може да се разгледа в рамките на анализа на интереса на Съюза, ако бъде направено подобно искане, и за тази цел вътрешното потребление може да бъде приспаднато от обема на производство. Следователно за разглеждането на някои фактори за причиняване на вреда не е необходимо в извадката да бъде включен такъв производител. Освен това при анализа на интереса на Съюза може да бъде оценен и всеки двузначен интерес, породен от едновременното положение на дружество като производител и преработвател от ЕС. Статусът на дружество като производител и преработвател от ЕС не е свързан с резултатите на индустрията на Съюза, където като основа за сравнение се използват продажбите на несвързани клиенти в ЕС. С оглед на посоченото по-горе твърдението се отхвърля.
(14)
Във връзка с твърдението за цялостната представителност на извадката, отново се посочва, че свеждането на извадката до четири дружества е намалило представителността от 65 % на 47 % от продажбите, извършени от всички оказали съдействие производители. Същите тези четири дружества са представлявали 52 % от производството в Съюза. Това се смята за представителна извадка от производители от ЕС от гледна точка на продажбите на независими клиенти в ЕС.
(15)
Във връзка с твърдението, че подбраната извадка не е статистически представителна се отбелязва, че в член 27, параграф 1 от основния регламент ясно се посочва, че дадена извадка може да се основава на най-големия представителен обем продажби, който може да бъде разследван по приемлив начин в рамките на наличното време, като алтернатива на „статистически представителна“ извадка.
(16)
При липсата на други коментари във връзка с извадката констатациите, изложени в съображения 5-14 от временния регламент, се потвърждават.
2. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ И СХОДЕН ПРОДУКТ
(17)
Припомня се, че в съображение 16 от временния регламент, разглежданият продукт бе определен като полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, с произход от засегнатите държави, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20.
(18)
Освен това в съображение 18 от временния регламент се посочва, че разследването е показало, че PET, който се произвежда и продава в Съюза от индустрията на Съюза, и PET, който се произвежда и продава на вътрешните пазари на засегнатите държави и се изнася за Съюза, са сходни продукти.
(19)
Тъй като продуктът, който е предмет на разследването, бе счетен за хомогенен продукт, той не бе допълнително подразделен на различни видове продукти за изчисляване на маржовете на вредата.
(20)
Един производител износител заяви, че PET следва да бъде подразделен на различни видове продукти в съответствие с различните им индекси на вискозитет, тъй като индексът на вискозитет е основен показател при определянето на различните възможни приложения на произвеждания вид PET. Счетено бе, че твърдението следва да бъде прието, и методологията за изчисляване на маржовете на вредата бе съответно адаптирана.
3. СУБСИДИРАНЕ
3.1. Иран
3.1.1. Въведение
(21)
Правителството на Иран и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
II.
Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
3.1.2. Специфични схеми
I. Мерки, свързани със специални икономически зони (наричани по-нататък „СИЗ“) - нефтохимическа СИЗ
(22)
Правителството на Иран (наричано по-нататък „ПИ“) оспори факта, че безмитният внос на суровини и средства за производство в зони за свободна търговия може да бъде предмет на изравнителни мерки. Зоните за свободна търговия и специалните икономически зони са по дефиниция безмитни зони за внос и износ, които са съвместими с изискванията на СТО. Освен това ПИ и оказалият съдействие производител износител заявиха, че вносът на безмитни средства за производство по закон не зависи от осъществяването на износ, тъй като от подобно освобождаване се ползват и дружества, установени в други части на територията на Иран.
(23)
По отношение на съобразяването на СИЗ с правилата на СТО се посочва, че представеният аргумент от общ характер не може да се използва за оспорване на вече установения факт, че въпросните субсидии подлежат на изравнителни мерки, тъй като не е представен подробен анализ, който да опровергае анализа във временния регламент. Що се отнася до безмитния внос на средства за производство в Иран, съгласно информацията, предоставена по време на представянето на коментари във връзка с временното разгласяване, посочената възможност съществува само за дружества, които модернизират своята инфраструктура, т.е. това не е разпоредба, която се прилага автоматично за всички страни по процедурата. Поради това горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(24)
Оказалият съдействие производител износител заяви, че Комисията е пренебрегнала принципа за недискриминация предвид факта, че подобни правила и схеми са прилагани и в други държави. Дружеството посочи освен това, че Комисията не го е информирала както следва за обхвата на посещението за проверка и за съответните изисквания във връзка с информацията преди провеждането на подобна проверка.
(25)
Във връзка с твърдението от общ характер за неспазване на принципа за недискриминация се припомня, че Комисията започна настоящото разследване относно субсидирането срещу трите държави, посочени в жалбата, в съответствие с разпоредбите на член 10 от основния регламент. Поради това препоръките на Комисията биха могли да се основават единствено на констатациите, направени по време на настоящото разследване. Във връзка с твърдението, че е липсвала предварителна информация за въпросите, които ще бъдат разследвани, се посочва, че Комисията е уведомила оказалия съдействие производител износител много преди провеждането на посещението за проверка, че по време на нея ще търси информация за връзката между производителя износител и неговия акционер. Следователно посочените твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(26)
Оказалият съдействие производител износител насочи вниманието на институциите към две технически грешки в изчислението на освобождаването от мито на вноса на една суровина от производствения процес и на общата стойност на освободения внос на средства за производство. Тези грешки се коригират с настоящия регламент. Преразгледаните размери на нивата на субсидиране са 0,14 % за безмитния внос на продукти за влагане в производството и 0,72 % за безмитния внос на средства за производство. Преразгледаното общо ниво на субсидиране за тази схема е 0,86 %.
(27)
Предвид изложеното по-горе и при липса на други коментари по въпроса, констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 20-44 от временния регламент, изменени със съображение 26 от настоящия регламент, се потвърждават.
II. Финансиране, предоставено от Националната нефтохимическа компания на производителя износител на PET
(28)
Оказалият съдействие производител износител („Shahid Tondguyan Petrochemical Co.“ или „STPC“) заяви, че главният му акционер - Националната нефтохимическа компания („National Petrochemical Company“ или „NPC“), не е публичен орган и че ПИ нито е възложило на NPC, нито му е дало указания да извърши плащания на STPC. Освен това бе посочено, че финансирането на STPC от страна на NPC трябва да се разглежда като подлежащо на възстановяване и следователно не представлява субсидия.
(29)
При разглеждането на посочените твърдения следва да се припомни, че при преценката на това дали дадено образувание следва да се разглежда като публичен орган за целите на разследвания за субсидиране, трябва да бъдат взети под внимание следните фактори: 1. държавна собственост; 2. участие на представители на държавата в съвета на директорите на образуванието; 3. държавен контрол, упражняван над дейностите на образуванието, и съобразяване от страна на образуванието с правителствените политики или интереси и 4. дали образуванието е създадено с нормативен акт. Всички тези изисквания са били анализирани, както е посочено в съображение 52 от временния регламент. В качеството си на държавен орган NPC не се нуждае от упълномощаване или делегиране - понятия, които се отнасят до частните образувания. Всъщност от разследването стана ясно, че ролята на NPC се състои в развитието и ръководенето на държавния нефтохимически сектор и че ПИ е възложило на дружеството допълнителна задача, състояща се в управлението на нефтохимическата специална икономическа зона, в качеството му на държавен административен орган. Следователно всички твърдения, с които се оспорва ролята на NPC като публичен орган, трябва да бъдат отхвърлени.
(30)
По отношение на твърдението, че финансирането на STPC подлежи на възстановяване, е уместно да се посочи, че по време на разследването стана ясно, че възстановяването на финансирането е само хипотетично твърдение, тъй като на нито един етап от процедурата не бяха предоставени доказателства, че такова възстановяване е било извършено. Всъщност, както е обяснено в съображение 51 от временния регламент, фактът, че неподлежащи на възстановяване финансови средства са се натрупвали поне от 2004 г. насам, е потвърждение, че това е редовна субсидия, чиято цел е да поддържа работата на единствения оказал съдействие ирански производител износител. Предвид на изложеното по-горе, съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(31)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че размерът на субсидията е бил завишен. В тази връзка бе посочено, че нормална търговска практика в Иран е да не се начисляват лихви между дружество майка (в настоящия случай - NPC) и неговото дъщерно дружество (в настоящия случай - STPC). Заявено бе наред с това, че при изчисляването на размера на субсидията сумите, използвани за общия обем на финансиране от страна на NPC и общия оборот на STPC, не са били точни, тъй като цифрата за оборота е била занижена и е следвало да се използва друга сума, докато общото финансиране е било завишено, тъй като някои суми не е следвало да бъдат разглеждани като част от финансовите средства, предоставени на STPC от страна на NPC.
(32)
Посочените по-горе твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с първото твърдение относно изчисленията на лихвената ставка се посочва, че събраните доказателства не са в подкрепа на твърдението на дружеството, че нормална търговска практика в Иран е между дружество майка и негово дъщерно дружество да не се начислява лихва при финансови операции помежду им. Освен това подобна практика е в явно противоречие с обичайната стопанска практика на частните инвеститори.
(33)
Във връзка с втория от горните аргументи е уместно да се посочи, че размерът на субсидията е бил изчислен въз основа на цифрите за финансирането и оборота, предоставени от оказалия съдействие производител износител и проверени по време на посещението за проверка.
(34)
По отношение на посочения нов общ оборот се припомня, че цифрата, посочена по време на предоставянето на коментарите във връзка с временния регламент, не е подкрепена от никакви доказателства, които биха могли да бъдат проверени, и не съвпада с твърденията на дружеството преди и по време на посещението за проверка.
(35)
По отношение на общата цифра за финансирането оказалият съдействие производител износител заяви, че някои суми не следва да бъдат разглеждани като част от финансирането на STPC от страна на NPC. Предоставената информация не подкрепяше това твърдение, тъй като не бяха представени доказателства за това, че въпросните суми не са били част от финансирането на STPC от страна на NPC. В действителност част от предоставените обяснения потвърдиха отново, че NPC е действало като публичен орган, поемайки ангажимент да финансира оказалия съдействие производител износител, без да начислява лихва, която би следвало да бъде платена от друг публичен орган. Следователно не може да бъде извършено приспадане от общата сума на финансиране, тъй като не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени.
(36)
ПИ заяви, че съгласно член 14 от Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки, „предоставянето от правителството на дружествени дялове … [и] правителствен заем не се счита за изгода …“, поради което финансирането на SPTC от страна на NPC не следва да се разглежда като субсидия. Това твърдение трябва да бъде отхвърлено тъй като в същия член 14 се отбелязва, че „предоставянето от правителството на дружествени дялове не се счита за създаващо изгода, освен ако инвестиционното решение може да се разглежда като несъвместимо с обичайната инвестиционна практика … на частните инвеститори на територията на тази страна член.“ Тази практика действително е несъвместима с обичайната инвестиционна практика на частните инвеститори, тъй като никоя търговска организация в държава-членка на СТО не би продължила да предоставя такъв вид неподлежащо на възстановяване финансиране. Във всеки случай следва да се отбележи, че Иран не е членка на СТО.
(37)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 45-57 от временния регламент.
3.1.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(38)
Предвид изложеното в съображения 21-37 по-горе, в съответствие с разпоредбите на основния регламент окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие ирански производител износител е 51,88 %.
3.2. Пакистан
3.2.1. Въведение
(39)
Правителството на Пакистан („ПП“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Схема за производство на митница
II.
Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
III.
Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
IV.
Режим на окончателните данъци („FTR“)
V.
Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
VI.
Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
VII.
Финансиране съгласно циркулярно писмо за валутните операции № 25 на Държавната банка на Пакистан.
(40)
Като предварителен коментар ПП заяви, че Комисията е разбрала погрешно или е пренебрегнала предоставената преди това от него информация относно схемите на субсидиране. Като предварителен коментар оказалият съдействие производител износител заяви, че предоставената преди това от ПП информация е съдържала аргументиран правен анализ, доказващ, че схемите не следва да се разглеждат като „забранени“ субсидии. Посочената страна по процедурата заяви също така че Комисията е основала констатациите си във временния регламент не само върху неправилна оценка на фактите, но и върху неправилен правен анализ. Заявено бе освен това, че правилен е правният анализ, представен от ПП.
(41)
По отношение на коментарите, представени преди приемането на временния регламент, се посочва, че Комисията ги е взела напълно предвид в процеса на разследването, тъй като наред със съответните отговори на въпросниците, предоставени от страните по процедурата, и представената по-късно информация, те са част от информацията, въз основа на която е направено временното определяне на мерките.
(42)
Освен това се отбелязва, че Комисията е посочила точно нормативните разпоредби за съответните схеми и произтичащото от тях прилагане на практика. Не са били представени доказателства за това, че посочването на нормативни разпоредби не е било точно. По отношение на правния анализ на Комисията се посочва, че той се е основавал на съответните разпоредби от основния регламент и е подкрепен от трайно наложилия се правен анализ, използван от ЕС при предходни разследвания относно субсидиране, например при анализа на схеми за възстановяване на мита, схеми за експортни кредити и схеми, свързани с данъка върху доходите (4). Фактът, че дадена страна по процедурата не е съгласна с представения правен анализ не означава, че анализът е неправилен, особено когато няма представени доказателства в подкрепа на това твърдение. Това е дори още по-явно предвид факта, че в коментара си по отношение на временния регламент ПП изрази желание да внесе изменения в някои от схемите, доколкото това би било възможно. Предвид изложеното по-горе, твърденията, представени в съображение 40, трябваше да бъдат отхвърлени.
3.2.2. Специфични схеми
I. Схема за производство на митница
(43)
ПП и оказалият съдействие производител износител отново изложиха становището си, че схемата за производство на митница е управлявана правилно благодарение на съществуването на система за ефективно прилагане и мониторинг, в която се записва потреблението/приспадането и с която се контролират безмитните суровини и действителното потребление на дружеството въз основа на регистрите за общата продукция. Посочено бе също така че съотношението между суровини и крайни продукти се основава на действителното потребление на съответното дружество, ползващо се от предимствата на схемата, и че регистърът за суровините подлежи на проверка. Според тези твърдения съотношението между суровини и крайни продукти е било установено с помощта на проверена система за сравнително оценяване, която е била редовно актуализирана въз основа на действителното потребление на дружеството. След всяка една промяна в съотношението прекомерното освобождаване от предходния период отново е било добавяно, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите, и именно въз основа на това истинско количество на запасите дружеството, което ползва схемата, трябва да докаже износа на крайния продукт. Освен това оказалият съдействие производител износител представи две писма, в които уведомява митническите органи за материалите, съхранявани в помещението за производство на митница, от които става ясно, че дружеството е имало разрешение да използва излишъка от материалите за влагане в производството на стоки, предназначени за бъдещ износ.
(44)
Както бе посочено и в съображение 70 от временния регламент, по отношение на тази схема съответният регистър на стоките за влагане в производство, които са били получени, произведени и изнесени, не е бил воден въз основа на действителното потребление. Било е вписвано единствено теоретичното потребление съгласно сертификата за анализ при съотношения между суровини и крайни продукти за всички изходни материали за производството на 1 000 kg крайни продукти. Тези норми за съотношението между суровини и крайни продукти са определени от официалните органи и се преразглеждат периодично въз основа на информацията, получена от оказалия съдействие производител износител, но липсват каквито и да било ясни правила и доказателства за това как се извършва това преразглеждане. Освен това вследствие на проверките на сертификата за анализ, разкриващи наличието на прекомерно освобождаване от плащане, от страна на органите не са били предприети никакви последващи действия с оглед проверка на цялостното количество на действителното потребление през предходния период и искания по отношение на извършените през предходните години плащания. С други думи, не е била извършена проверка на нито едно прекомерно освобождаване от плащане на мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че излишъкът на суровини, отчетен през предходния период, отново е бил добавен, за да се актуализира регистърът на запасите и да се получи истинското количество на запасите. Заслужава да се отбележи, че тази практика се основава на факта, че производителят износител е този, който по собствена инициатива посочва на съответния орган прекомерното освобождаване, натрупано през предходния период. Нещо повече - тази практика по никакъв начин не е предвидена в нормативните разпоредби, на които се основава тази схема. Всичко, изложено по-горе, потвърждава, че за тази схема не съществува система за ефективно прилагане и мониторинг. При тези обстоятелства всички направени във връзка с това твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(45)
Двете страни по процедурата заявиха също така че по време на ПР митото в рамките на нормалната схема за внос е било нула и следователно вносът на РТА не е лишил правителството от приходи в рамките на схемата за производство на митница.
(46)
Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. От предоставената от страните по процедурата информация става ясно, че митото върху вноса на РТА е 7,5 %. Чрез дерогация и при определени условия страните по процедурата могат да се ползват с нулева митническа ставка. Фактът, че ПП е установило схема за производство на митница или тарифна защита при закупуване на PTA, по никакъв начин не означава, че митническата ставка за целия внос на РТА е нула. Всъщност наличието на посочените по-горе схеми потвърждава, че правителството е било лишено от приходи и това е причината, поради която са били установени специални схеми за дерогация, за които се прилагат специални правила и които са достъпни за определени ползватели.
(47)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че няма нарушение на член 349 от глава XV от Митническите правила на Пакистан от 2001 г. В тази връзка бе посочено, че помещението за производство на митница обхваща целия завод на дружеството, в резултат на което складовите помещения отговарят на изискването за обособена площ, разполагаща със самостоятелен вход или изход, която няма друг вход или изход към производствената площадка, а отделните складове за готови стоки, брак и отпадъчен материал са ясно обозначени в помещенията.
(48)
С оглед на изложеното по-горе е необходимо да се посочи отново, че посещението за проверка е разкрило, че само безмитно внесените суровини са били отделени от местно набавените стоки за влагане в производство. Помещението на склада, тоест митническият склад и помещението за производство на митница, не е било разположено на обособена площ със самостоятелен вход или изход от/към общодостъпната зона и без никакъв друг вход или изход съгласно предписанията на посочения по-горе член 349. Освен това твърдението на дружеството, че целият завод е разположен в помещението за производство на митница, не е подкрепено от каквито и да било доказателства, които биха могли да бъдат проверени (напр. изрично разрешение за площта на помещението за производство на митница), освен анализ на текста на член 349. Следователно, съответните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(49)
ПП внесе съвсем наскоро административни изменения в посочената схема. ПП въведе в законодателството си по-подробно определение за „помещение за производство на митница“ и предприе мерки за засилване на контрола върху схемата от страна на съответните органи.
(50)
По отношение на упражнявания от органа контрол над помещението за производство на митница, въведените изменения не уреждат най-сериозните пропуски на схемата, установени при настоящото разследване, а именно: i) липса на отчети за действителното потребление на внесените суровини и ii) липса на система за проверка, която се основава на реалните резултати, а не на исторически наложените стандарти. Освен това, предвид факта, че прилагането на практика на всяка промяна във връзка с посочената схема се нуждае от надлежен контрол (установените проблеми се отнасят и до управлението на схемата), необходимо би било известно време преди да се направи заключение относно измененията, внесени в схемата, и начина, по който органите са приложили тези изменения и са осигурили доброто управление на системата за проверка.
(51)
ПП изрази също така желание да се ангажира пред Комисията с гаранция по отношение на конкретното прилагане на правилата, приложими към помещението за производство на митница. Предложено бе това да стане под формата на доказателства за това, че оказалият съдействие производител износител спазва новите правила (а именно промените в помещенията, преразглеждането на съотношението суровини и крайни продукти, освобождаването от мита), като периодично представя доклади и дава възможност за извършването на посещения за проверки от страна на Комисията.
(52)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че с предложението си за ангажирането с гаранция ПП косвено потвърждава всички пропуски, изтъкнати по отношение на тази схема във временния регламент. Освен това, както е посочено в съображение 50 по-горе, не е възможно да се приеме ангажирането с гаранция по отношение на управлението на дадена схема въз основа на доказателства, които ще се конкретизират едва в бъдеще. И на последно място - подобна гаранция е непрактична, тъй като необходимият мониторинг в действителност би наложил редовното повтаряне на важни етапи от разследването. В тази връзка следва да се изтъкне, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(53)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 60-80 от временния регламент, изменени със съображения 43-51 по-горе.
II. Внос на съоръжения, машини и оборудване за помещението за производство на митница
(54)
По отношение на тази схема и двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде лихвеният процент, предложен на засегнатия износител по време на ПР. Освен това страните по процедурата посочиха, че тъй като съоръженията, машините и оборудването са били използвани за производството на РЕТ, предназначен за износ, както и за продажба на вътрешния пазар, маржът на субсидията следва да бъде определен въз основа на общия оборот на производителя износител.
(55)
В отговор на тези твърдения следва да бъде отбелязано, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е нормалният лихвен процент при кредити, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, трябва да се припомни, че предварителното условие за достъп до схемата е инсталирането на внесените машини в помещението за производство на митница, което е схема за безмитен внос на суровини, използвани само при последващ износ на продукцията от помещението за производство на митница. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот на износа по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ. Следователно горните твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
(56)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 81-92 от временния регламент.
III. Тарифна защита при закупуване на PTA на вътрешния пазар
(57)
ПП заяви, че цената на местно произведената РТА не е намалена със 7,5 % спрямо международната цена и че възстановяване е правено не само за местно произведената РТА, но и за внесената РТА. Оказалият съдействие производител износител отбеляза, че схемата позволява възстановяване на митата както за местно произведената, така и за внесената РТА, поради което схемата не облагодетелства доставките на местно произведена РТА. Той заяви наред с това, че законодателството не ограничава достъпа до тази схема.
(58)
Посочените по-горе аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. Във връзка с това се посочва, че тази схема предоставя финансово подпомагане под формата на директно прехвърляне на финансови средства, което явно облагодетелства дружеството получател. От анализа на предоставената от ПП информация става ясно, че дружество, което отговаря на условията, може: i) да закупи на вътрешния пазар РТА и да получи компенсаторно подпомагане в размер на 7,5 % от цената, заплатена за закупена местно производена РТА, или ii) да внесе РТА и да получи възстановяване на приложимото мито (7,5 %), платено върху вноса на РТА. Втората възможност обаче не се прилага, ако дружеството, което отговаря на условията, използва схема за възстановяване на мита (като например схема за производство на митница) върху вноса на РТА. От изложеното по-горе става ясно, че оказалият съдействие производител износител е бил de jure принуден да използва тази схема само за покупките на местно произведена РТА, тъй като паралелно с това е използвал схемата за производство на митница за внесената РТА.
Освен това е очевидно, че дори когато дружество, което отговаря на условията, се възползва и от двете възможности по схемата (т.е. като откаже да използва схемата за възстановяване на мита, приложима към схемата за производство на митница) възстановяването, което може да се очаква, би било различно, тъй като в единия случай процентът се изчислява въз основа на целия размер на фактурираната местна цена, докато в другия той се изчислява въз основа на декларираната на митницата стойност, която не е непременно цялата фактурирана цена. Не бяха представени доказателства, които биха могли да бъдат проверени и биха могли да опровергаят изложените по-горе заключения. И на последно място - по отношение на аргумента, че няма ограничения в достъпа до схемата, от разследването стана ясно, че в съответната нормативна уредба ясно се посочват имената на страните по процедурата, които отговарят на условията. Във всеки случай местно произведената РТА не подлежи на никакво мито, поради което 7,5-процентното възстановяване представлява директно прехвърляне на финансови средства или безсъмнен случай на предоставяне на безвъзмездни средства. Единственият начин, по който даден производител на РЕТ може да получи посочената субсидия, т.е. безвъзмездните средства, е като закупи местно произведена РТА. От друга страна, всяко едно „възстановяване“ на мито върху вноса на РТА представлява освобождаване от нормално дължимо плащане, а не директно прехвърляне на финансови средства; следователно няма равнопоставеност между двете положения.
(59)
От това следва, че схемата явно облагодетелства вътрешния купувач, т.е производителя на РЕТ, посредством директно прехвърляне на финансови средства и тя е специфична по смисъла на член 4, параграф 4, буква б) от основния регламент предвид факта, че субсидията зависи от предпочитането на стоки местно производство пред внесените стоки, тъй като само стоките местно производство отговарят на условията за получаване на директни безвъзмездни средства. Освен това тази субсидия може да се счита за специфична и по смисъла на член 4, параграф 4, буква а) от основния регламент предвид факта, че самото законодателство изрично ограничава достъпа до тази схема за определени предприятия от отрасъла на полиестерната промишленост.
(60)
Във връзка с тази схема ПП представи, наред с коментарите си по отношение на временния регламент, постановление на правителството от 28 юни 2010 г., съгласно което нормативен акт SRO № 1045(I)/2008 се отменя, считано от 1 юли 2010 г. ПП заяви, че това ще гарантира, че ползватели на РТА вече не се ползват, нито ще се ползват от възстановяване за местно произведена или внесена PTA.
(61)
Освен това от предоставена в тази връзка от оказалия съдействие производител износител публикация в пресата става ясно, че ПП е взело решение да отмени приложимата към тази схема наредба с цел спазване от страна на Пакистан на международните стандарти в това отношение. Оказалият съдействие производител износител подкрепи предоставената от ПП информация, с данни, потвърждаващи, че считано от 1 юли 2010 г. вече не е възможно да се получава съответните безвъзмездни средства при закупуване на местно произведена РТА. Във връзка с това се припомня, че в съответствие с член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е прекратена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответните износители. От изложеното по-горе е очевидно, че по същество Пакистан приема, че отбелязаните във временния регламент проблеми във връзка с тази схема са наложили предприемането на корективни действия от негова страна, че ПП е прекратил схемата и че оказалият съдействие производител износител не получава ползи, свързани с тази схема. Предвид това се смята, че условията, установени в член 15 от основния регламент, са спазени и че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(62)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 93-105 от временния регламент, изменени със съображения 58-61 по-горе.
IV. Режим на окончателните данъци („FTR“)
(63)
Двете страни по процедурата заявиха, че тази схема представлява различен данъчен режим и не следва да бъде предмет на изравнителни мерки, тъй като данъчната политика е елемент от упражняването на суверенната власт на Пакистан и той може да прилага такава данъчна система, каквато желае. Заявено бе наред с това, че FTR не предполага никакво финансово участие в полза на което и да било дружество и е общо данъчно правило в Пакистан (данък в размер на 1 %, удържан при източника към момента на реализирането на постъпления от обмен на чуждестранни пазари), което действа при различни условия и на различна основа в сравнение с нормалния данъчен режим („NTR“), който предвижда облагане на националния доход с 35 %. Според тези страни по процедурата не е възможно да се определи коя от двете схеми е по-благоприятна и следователно FTR не води до загуба или отказ на правителството от събирането на обичайно дължими приходи.
(64)
Във връзка с тези твърдения следва да се отбележи, че се поставя под съмнение не суверенитетът на Пакистан, а предполагаемите субсидии, отпуснати на някои производители износители. Освен това следва да се припомни, че приходите от износ се облагат по различен начин от тези, получени от продажби на вътрешния пазар. Дотолкова, доколкото този данъчен режим води до печалби от износ, облагани с по-ниска данъчна ставка, отколкото тези, получени от продажби на вътрешния пазар, тази схема се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на приходи, от които правителството се е отказало, което води до полза за дружеството получател. Тази схема представлява и специфична субсидия по смисъла на член 4, параграф 4, буква а), тъй като зависи от осъществяването на износ.
(65)
Освен това оказалият съдействие производител износител представи серия от изчисления за 2008 и 2009 г., направени във формат Excel., и уведомление за дължимия данък и заповед за определяне, издадена от заместник-комисаря по подоходното данъчно облагане, в която се прави преглед на серия от данни в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. ПП подкрепи твърденията на оказалия съдействие производител износител, като заяви, че представените изчисления показват, че оказалият съдействие производител износител е заплатил повече данъци в рамките на режима FTR, отколкото би платил при прилагането на режима NTR.
(66)
Тези аргументи трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място, представените изчисления не представляват част от декларацията за данъка върху дохода на дружеството, нито от друг документ, издаден от официалните данъчни органи. Следователно няма проверими доказателства за това, че те отразяват точно подоходните данъчни задължения на оказалия съдействие производител износител.
(67)
На второ място, анализът на представените официални данъчни документи (уведомление за дължимия данък и заповед за определяне) по никакъв начин не подкрепя твърдението, направено от страните по процедурата във връзка с нивата на данъчните ставки в рамките на различните данъчни режими.
(68)
Във връзка с предоставената документация по отношение на 2008 г. страните по процедурата не обясниха по какъв начин представените суми съответстват на данните в декларацията за данъка върху доходите на дружеството за 2008 г. и с двата документа, издадени впоследствие от съответните данъчни органи. По отношение на последните - те изглежда потвърждават задължението на дружеството да заплати данък върху дохода за продажбите си на вътрешния пазар. Независимо от това, от предоставената информация изобщо не става ясно дали посочената данъчна сума (или каквато и да било друга данъчна сума) действително е била заплатена или дружеството е обжалвало посоченото по-горе уведомление за дължимия данък. Не е ясно също така по какъв начин сумите, представени в изчисленията във формат Excel, съответстват на декларацията за данъка върху дохода на дружеството или на заповедта за определяне на данъчния орган. Във всеки случай, дори и да се приеме, че сумата, посочена в уведомлението за дължимо мито, е била платена, това не би променило заключението, че оказалият съдействие производител износител е заплатил по-малко данъци, отколкото би бил платил, ако върху приходите от износ бе приложена 35-процентната ставка.
(69)
Във връзка с предоставената за 2009 г. документация се посочва, че страните по процедурата не са предоставили декларацията за данъка върху дохода на оказалия съдействие производител износител за 2009 г. Вместо представяне на официалните данъчни декларации и на декларации за печалбата, като доказателство бяха приведени изчисления във формат Excel. Подобна информация не би могла да бъде проверена и не може да подкрепи твърдения относно промени в данъка върху дохода, настъпили след приключване на ПР. В тази връзка следва да се подчертае, че ПП и/или оказалият съдействие производител износител може/могат да поискат междинно преразглеждане на мерките, при спазване на съответните разпоредби на член 19 от основния регламент.
(70)
Въпреки това, при изчислението на размера на субсидията в рамките на FTR бе открита техническа грешка, отнасяща се до приходите от износ на оказалия съдействие производител износител, посочени в декларацията за данъка върху дохода на дружеството за 2008 г. Тази грешка беше съответно коригирана. Нивото на субсидията, определено по тази схема през ПР за производителя износител, възлиза на 1,97 % (вместо 1,95 %).
(71)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 106-116 от временния регламент, изменени със съображение 70 по-горе.
V. Схема за дългосрочно финансиране на износа с фиксиран лихвен процент („LTF-EOP“)
(72)
Двете страни по процедурата заявиха, че лихвеният процент, използван за изчислението на маржа на субсидията по тази финансова схема, трябва да бъде лихвеният процент, предлаган по време на периода, през който производителят износител е договорил финансирането с фиксиран лихвен процент, а именно процентът за 2004-2005 г. Освен това знаменателят, използван при изчислението на временния марж на субсидията, следва да бъде общият оборот на дружеството, а не общият оборот от износ, тъй като едни и същи производствени съоръжения, финансирани в рамките на схемата LTF-EOP, се използват за производството както на стоки за местния пазар, така и на стоки за износ.
(73)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. На първо място следва да бъде пояснено, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, който е преобладавал по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните на уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Договорените през 2004-2005 г. финансови средства са били получени на траншове от засегнатия износител. При изчислението на размера на субсидията бе използван размерът на кредита, получен за ПР, както бе посочен от оказалия съдействие производител износител. При проучването на ползата, получена от страна по процедурата по време на конкретен ПР, ставката, приложима за търговските кредити, която преобладава на пазара по време на ПР, се сравнява обикновено със ставката, платена за заема, получен по време на ПР, и тук бе направено именно това. Във връзка със знаменателя при изчислението на субсидията трябва да се припомни, че предварително условие за възползване от схемата е задължението дружеството да изнася пряко или косвено най-малко 50 % от годишната си продукция. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху оборота от износа на разглеждания продукт по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(74)
Въз основа на изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 117-133 от временния регламент, се потвърждават.
VI. Схема за експортно финансиране, предоставено от Държавната банка на Пакистан („EFS“)
(75)
Правителството на Пакистан заяви, че секторът на РЕТ е бил изключен от тази схема с решение, взето от Държавната банка на Пакистан на 28 юни 2010 г. Така бе заявено, че тази схема е в съответствие на разпоредбите на член 15 от основния регламент и не следва Комисията да я подлага на изравнителни мерки, тъй като е доказано, че субсидията е оттеглена. В тази връзка оказалият съдействие производител износител заяви, че съгласно циркулярно писмо № 09 от 2010 г., изпратено на 28 юни 2010 г. от Държавната банка на Пакистан, дружеството е изплатило цялата сума по схемата за финансиране EFS и към 30 юни 2010 г. няма неизплатена сума по отношение на EFS.
(76)
По отношение на това твърдение се припомня, че съгласно член 15 от основния регламент не се налагат мерки, ако субсидията е оттеглена или е доказано, че субсидията вече не води до полза за съответния износител. По отношение на предоставената документация във връзка със схемата EFS се посочва, че действително решението на Държавната банка на Пакистан гласи, че банките не могат да отпускат финансови средства за РЕТ в рамките на тази схема. В съответния текст се посочва също, че съществуващите облекчения, предоставени на износителите, ще останат в сила до датата на падежа на съответните заеми, като равнището на износа на дружествата ще бъде взето предвид по отношение на заемните средства на дружествата за периода 2009-2010 г. и при предоставянето на права до 2011 г.
Във връзка с тези въпроси ПП поясни, като предостави необходимата документация, че дружествата, които нямат краткосрочни заеми по тази схема през финансовата 2009-2010 година в Пакистан (т.е. до 30 юни 2010 г.), нямат право на никакви предимства за преходния период до 2011 г. Във връзка с твърдението, че оказалият съдействие производител износител не дължи финансови средства в рамките на схемата EFS, се посочва, че то е било подкрепено от набор от доказателства, предоставени от съответните банки и допълнени от експерт-счетоводителя на дружеството. Предвид на изложеното по-горе се заключава, че страните по процедурата са били в състояние да докажат, че схемата EFS вече не носи никакви ползи на съответния износител. Следователно са изпълнени условията, определени в член 15 от основния регламент, и направените твърдения бяха сметнати за основателни. Поради това се заключава, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки.
(77)
Оказалият съдействие производител износител заяви също така че лихвеният процент, използван при изчислението на маржа на субсидията, трябва да бъде краткосрочният лихвен процент, предлаган на дружеството през ПР. Отбелязано бе също така че получените финансови средства са използвани, за да се посрещнат общите финансови потребности, свързани с текущите активи на дружеството както за продажбите на вътрешния пазар, така и за износ, поради което знаменателят при изчислението на маржа на субсидията следва да бъде общият оборот на дружеството.
(78)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Припомня се, че лихвеният процент, използван при изчислението, е търговският лихвен процент, прилаган по време на ПР в Пакистан, установен въз основа на данните от уебсайта на Държавната банка на Пакистан. Този процент е обичайният кредитен процент, преобладаващ на пазара. По отношение на знаменателя, използван при изчислението, се посочва, че предварителното условие за достъп до схемата е или осъществяването на специфични сделки за износ, или цялостното равнище на износа. Поради това размерът на субсидията (числител) трябва да бъде разпределен върху целия оборот от износ по време на ПР, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ.
(79)
Предвид изложеното по-горе и при липсата на други коментари по въпроса, се потвърждават констатациите във връзка с посочената схема, изложени в съображения 134-148 от временния регламент, изменени със съображения 75-78 по-горе.
VII. Финансиране съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан относно валутните операции
(80)
Двете страни по процедурата заявиха, че няма намеса от страна на Държавната банка на Пакистан по тази схема, че търговските банки отпускат финансови средства в чуждестранна валута без преференциални лихвени проценти и че схемата не зависи от осъществяването на износ, тъй като от нея може да се ползват както износителите, така и вносителите.
(81)
Приведените доводи бяха анализирани с оглед на съответните правни разпоредби и практическото прилагане на схемата и те бяха счетени за основателни. Поради това бе направен изводът, че тази схема не следва да бъде предмет на изравнителни мерки. Тъй като схемата съгласно циркулярно писмо № 25 на Държавната банка на Пакистан няма да бъде предмет на изравнителни мерки, не е необходимо да се отговаря на съответните коментари, направени след разгласяването.
3.2.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(82)
С оглед на изложеното по-горе, окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения съдействащ пакистански производител износител е 5,15 %.
3.3. Обединени арабски емирства (ОАЕ)
3.3.1. Въведение
(83)
Правителството на Обединени арабски емирства („ПОАЕ“) и оказалият съдействие производител износител представиха коментари относно следните схеми, предмет на изравнителни мерки във временния регламент:
I.
Федерален закон № 1 от 1979 г.
II.
Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
3.3.2. Специфични схеми
I. Федерален закон № 1 от 1979 г.
(84)
ПОАЕ заяви, че схемата, основана на Федерален закон № 1 от 1979 г., е широко и хоризонтално достъпна за всички отрасли и предприятия в ОАЕ и се ползва без освобождаване от мита. Оказалият съдействие производител износител заяви, че издаденият по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз е предварително условие за съществуване и развиване на дейност в ОАЕ.
(85)
По отношение на изложеното по-горе се посочва, че при разследването бе установено, че промишлените предприятия в ОАЕ биха могли да развиват дейност с различни видове лицензи. В действителност, освен с издаден по силата на Федерален закон № 1 от 1979 г. лиценз дадено промишлено предприятие може да развива дейност и с лиценз, издаден от местните органи на отделното емирство, в което е установено. Такъв е случаят с оказалият съдействие производител износител, който притежава лиценз, издаден от правителството на емирството Рас ал-Хайм. Освен това дадено промишлено предприятие би могло да развива дейност и по схемата „Зона за свободна търговия“, съгласно която не се изисква лиценз по посочения по-горе закон. Ето защо не е правилно да се твърди, че всички промишлени предприятия в ОАЕ развиват дейност с лиценз, издаден съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Оттук следва, че не е доказано, че ползването на схемата е автоматично и съответното твърдение трябва да бъде отхвърлено.
(86)
Двете страни по процедурата заявиха, че изискванията, предвидени в законодателството, представляват само предварителни условия за изпълнението в държавата на всеки един промишлен проект, а не за освобождаването му от плащането на мита, поради което анализът на членове 12, 13 и 21 от Федерален закон № 1, направен от Комисията във временния регламент, е погрешен. ПОАЕ заяви освен това, че в арабския текст на закона понятието „разглеждано“ няма обвързващо значение по отношение на член 13. ПОАЕ заяви също така че членове 11 и 12 от посочения по-горе закон никога не са били прилагани на практика, тъй като техническата комисия, натоварена да изготвя препоръки до министъра относно заявленията, никога не в била сформирана. Посочено бе също така че ролята на отдела за промишлено развитие е установена в Ръководството за потребителя на електронната система за промишлеността, издадено от министерството, както е отбелязано в съображение 173 от временния регламент.
(87)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Отбелязва се, че членове 13 и 21 от закона представляват част от постепенния процес, предвиден в анализа за промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. По отношение на членове 11 и 12 се посочва, че в тях се установяват ролята и отговорностите на различните структури на държавния орган, издаващ промишления лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Фактът, че такъв орган никога не е бил създаван, въпреки че е предвиден в закона и отговаря за: i) оценка на приноса на отдела за промишлено развитие и ii) изготвяне на препоръки до министъра за одобрение или отхвърляне на заявления, е потвърждение за това, че законодателството, в съответствие с което действа предоставящият орган, на практика не е спазвано и следователно няма правна сигурност за начина, по който се отпуска субсидията. Освен това твърдението на ПОАЕ относно техническата комисия фактически противоречи с предходни твърдения, според които министърът е свикал тази комисия, за да получи мнения относно евентуално преразглеждане на закона. По отношение на определението на думата „разглеждано“ в член 13 от Федералния закон се посочва, че по време на разследването ПОАЕ е предоставило единствено английския текст. Освен това едва след временното разгласяване то е посочило, че е възможно да има разлики в определенията в текстовете на английски и арабски език. Фактът, че текстовете на двата езика пораждат съмнения относно някои елементи на критериите за допустимост, отново е ясен знак за това, че няма правна яснота относно критериите и условията за отпускане на субсидията. По отношение на ролята на отдела за промишлено развитие се посочва, че няма предоставена нова информация, която би могла да породи съмнения относно точността на констатациите на разследването.
(88)
ПОАЕ посочи, че неговите статистически данни относно промишлеността доказват, че има над 4 000 промишлени дружества, регистрирани съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. Двете страни по процедурата заявиха, че Комисията не е предоставила категорични доказателства за това, че властите на ОАЕ са постъпили по свое усмотрение при одобряването или отхвърлянето на заявленията по схемата.
(89)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Посочва се, че разследването е разкрило, че издаването на промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. не става автоматично и че правилата, използвани в процеса на избор на получатели, не са обективни. Предвид факта, че схемата бе счетена за специфична в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква а) и член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент, в съответствие с разпоредбите на член 4, параграф 2, буква в) от основния регламент ПОАЕ трябваше да докаже твърдението си, че са били одобрени исканията на всички лица, подали заявления за промишлен лиценз съгласно Федерален закон № 1 от 1979 г. след влизането в сила на закона. Не бе предоставена обаче подобна информация, която може да бъде проверена.
(90)
Двете страни по процедурата заявиха, че всички промишлени предприятия в ОАЕ се ползват от освобождаване от мита за производството си. Оказалият съдействие производител износител заяви също така че в прегледа на търговската политика на ОАЕ на СТО, публикуван през 2006 г., се прави анализ на Федерален закон № 1979 г. и се установява, че от освобождаване от мита се ползват всички промишлени предприятия. Заявено бе също така че над системата е упражняван контрол, тъй като промишлените лицензи се подновяват всяка година, а дружествата в рамките на схемата представят отчети за безмитно внесени материали и властите отхвърлят безмитния внос, ако суровините не са свързани с производството.
(91)
Тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени. Уместно е да се отбележи, че освобождаване от мита се предоставя на дружествата, които се ползват от схемата по Федерален закон № 1 от 1979 г., и че нормалната митническа ставка за суровини не е нулева. Оказалият съдействие производител износител не успя да докаже по какъв начин общата информация в документа за прегледа на търговската политика на СТО би могла да бъде по-точна от основания на посещението за проверка подробен анализ, представен във временния регламент конкретно във връзка с допустимостта и практическото прилагане на Федерален закон № 1 от 1979 г. И нещо по-важно - разследването е разкрило, че властите действат дискриминационно при управлението на вноса на безмитни суровини в рамките на схемата. В действителност, предвид липсата на правила за начина, по който безмитният внос се приема или отхвърля, и предвид липсата на ефективна система за проверка на управлението на схемата, не е ясно защо в определен момент на страна по процедурата може да бъде разрешен безмитен внос, докато в друг момент той може да ѝ бъде отказан. Такъв е бил действително случаят с оказалия съдействие производител износител, от който периодично е било искано да заплаща мито без каквото и да било обяснение от страна на предоставящия орган. Следователно двете страни по процедурата не са представили никакви доказателства в подкрепа на твърденията си относно управлението на схемата и разрешаването на безмитния внос.
(92)
Посочено бе също така че към схемата се прилагат обективни критерии, а именно условието, съгласно което освобождаване от мито може да се предоставя единствено за внесени стоки, използвани за производство от промишлени предприятия. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено, тъй като, както бе пояснено в съображения 89 и 91 по-горе, няма доказателство за наличието на подобни обективни критерии.
(93)
ПОАЕ заяви, че Федерален закон № 1 от 1979 г. е в процес на преразглеждане и че Комисията е била уведомена за това. Посочено бе също така че Комисията е пренебрегнала информацията и документите, предоставени от ПОАЕ, и не е привела аргументи и убедителни доказателства относно фактите и правните съображения, довели до нейните заключения.
(94)
Във връзка с изложеното по-горе се посочва, че съвсем наскоро Комисията е извършила подробна оценка и анализ на цялата информация, предоставена от страните по процедурата. Във връзка с преразглеждането на Федерален закон № 1 от 1979 г. е уместно да се посочи, че предоставеният от ПОАЕ текст е вътрешен проект на документа на Министерството на финансите и промишлеността и като такъв няма правна сила. Разследващият орган е задължен да извърши анализ на действащите нормативни разпоредби и начина, по който те са прилагани, а не на необвързващ в правно отношение проект, който не е бил одобрен нито от административните, нито от законодателните органи на ОАЕ и който не е влязъл в сила. И нещо много по-важно - фактът, че ПОАЕ в момента работи върху евентуално преразглеждане на Федерален закон № 1 от 1979 г. потвърждава, че властите са осъзнали необходимостта, както посочва и ПОАЕ, от отстраняване на всички несъответствия със Споразумението на СТО за субсидиите и изравнителните мерки.
(95)
Предвид изложеното по-горе, се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 166-183 от временния регламент.
II. Зона за свободна търговия (наричана по-нататък „ЗСТ“)
(96)
Двете страни по процедурата заявиха, че на всички предприятия в ОАЕ е предоставена възможност за безмитен внос на средства за производство.
(97)
В тази връзка се посочва, че разследването е разкрило, че дружествата, установени в ЗСТ, се ползват от безмитен внос на средства за производство. Фактът, че една страна по процедурата може да се ползва от същото предимство в рамките на друга схема (а именно Федерален закон № 1 от 1979 г.) не означава, че въпросната субсидия не подлежи на изравнителни мерки. Освен това страните по процедурата не успяха да приведат каквито и да било фактически доказателства, които да опровергаят констатациите, направени по време на разследването по отношение на ЗСТ. Предвид изложеното по-горе, направеното твърдение трябваше да бъде отхвърлено.
(98)
Въз основа на изложеното по-горе се потвърждават констатациите, направени във връзка с тази схема в съображения 184-199 от временния регламент.
3.3.3. Размер на подлежащите на изравняване субсидии
(99)
Предвид изложеното по-горе окончателният размер на подлежащите на изравняване субсидии в съответствие с разпоредбите на основния регламент, изразен ad valorem, за единствения оказал съдействие производител износител от Обединените арабски емирства е 5,13 %.
3.4. Коментари относно окончателното разгласяване
(100)
Припомня се, че всички заинтересовани страни имаха възможността да представят коментарите си вследствие на окончателното разгласяване. Техните коментари бяха разгледани и взети предвид, където това бе целесъобразно, но те не бяха такива, че да променят изложените по-горе констатации.
(101)
Оказалият съдействие производител износител от Иран отново представи своя анализ на фактите по делото, но не приведе никакви нови убедителни доказателства, които биха опровергали заключенията, направени по време на разследването.
(102)
Правителството на Пакистан изрази недоволство от отхвърлянето на неговото предложение за ангажирането му с гаранция по отношение на схемата за производство на митница и отново изложи коментарите си относно схемата LTF-EOP и FTR. То представи и ново решение на федералното управление по приходите от 27 юли 2010 г., в което митото за вноса на РТА (суровина, използвана за производството на РЕТ) се определя на 3 % и заяви, че институциите са били правно задължени да преизчислят маржа на субсидията, определен за схемата за производство на митница. Това трябваше да бъде отхвърлено, тъй като няма данни за това, че субсидията е престанала да съществува. Правителството на Пакистан заяви, че тя е намалена. Независимо от това, съгласно правилата на схемата за производство на митница, суровините могат да бъдат използвани най-малко две години, след като са били внесени. С други думи суровини, внесени до юли 2010 г. (когато митото е било 7,5 %), могат да бъдат използвани до юли 2012 г. Институциите определиха размера на субсидията въз основа на данните за ПР и съгласно правилата на схемата все още е възможно последиците от предходната митническа ставка да се запазят до 2012 г. Следователно при налагането на окончателното мито очевидно е имало субсидиране. Освен това митото е само един елемент от набора данни и, както е посочено в съображения 43-53 по-горе, ако митническата ставка беше по-ниска, обемът на вноса е можело да бъде по-висок.
(103)
Оказалият съдействие производител износител от Пакистан не се съгласи с анализа на FTR, но предоставените данни не могат да променят констатациите от разследването. Той заяви също така че има доказателства, които биха могли да бъдат проверени и които точно отразяват неговите задължения за плащане на подоходен данък, и предостави набор от документи, за да докаже, че констатациите на Комисията не са правилни. В тази връзка се посочва, че представената информация е неубедителна и не може да бъде проверена, и поради това не може да бъде взета под внимание.
(104)
Правителството на Обединените арабски емирства представи отново своя анализ на фактите по случая и заяви, че институциите са основали своите констатации на неясно тълкуване на Федерален закон № 1 от 1979 г. и не са предоставили никакви категорични доказателства. В тази връзка се припомня, че специфичният характер е бил установен в съответствие с член 4, параграф 2, букви а) и б) от основния регламент, че тълкуването на Федерален закон № 1 от 1979 г. от институциите се е основавало на предоставената информация, доказателства и данни и че не са представени убедителни доказателства, които биха могли да променят констатациите, направени по време на разследването. ПОАЕ поясни, че процесът по изменение на Федерален закон № 1 от 1979 г. е бил ускорен и че наближава крайната фаза на обнародване. В тази връзка се посочва, че Комисията приветства усилията, положени от ОАЕ за изменение на съответните нормативни разпоредби, но посочените по-горе мерки не променят констатациите, направени по време на разследването, тъй като няма ясен график за приключването на процеса по изменение и влизането в сила на новия закон.
(105)
Оказалият съдействие производител износител от ОАЕ отново изтъкна своето твърдение относно Федерален закон № 1 от 1979 г. Той посочи също така че има грешки в изчислението на маржа на субсидията. Посочено бе, че след окончателното разгласяване дружеството е констатирало, че снабдяването със суровини от Саудитска арабия не се облага с мито, тъй като ОАЕ и Саудитска арабия са част от митническия съюз на Съвета за сътрудничество на страните от Персийския залив, и представи набор от документи в подкрепа на твърдението си. В тази връзка се посочва, че тези твърдения са част от напълно нов набор данни, които вече е трябвало да бъдат представени в отговора на въпросника или най-късно по време на посещението за проверка, така че Комисията да бъде в състояние да провери точността на тези твърдения. Поради това представените данни не могат да бъдат проверени на този късен етап от разследването. Освен това няма убедителни доказателства, които да подкрепят тези твърдения. Освен това беше заявено, че ползата следва да бъде изчислена въз основа на количеството суровини, използвани по време на ПР, а не въз основа на закупените суровини. В тази връзка се посочва, че разделянето на суровините на използвани и закупени е неуместно, тъй като на изравнителни мерки подлежи целият размер, свързан с ПР, както бе пояснено в съображения 84-95 по-горе.
4. ВРЕДА
4.1. Производство на Съюза, индустрия на Съюза и потребление на Съюза
(106)
Не бяха получени коментари по отношение на производството на Съюза, индустрията на Съюза и потреблението на Съюза. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 201-206 от временния регламент.
4.2. Внос от засегнатите държави
(107)
Не бяха получени коментари по отношение на кумулативната оценка на въздействието на разглеждания внос, обема на вноса от засегнатите държави и техния съответен пазарен дял. Вследствие на това се потвърждава изложеното в съображения 207-213 от временния регламент.
(108)
Тъй като, както бе посочено в съображение 20 по-горе, бе взето решение за разделяне на продукта, предмет на разследването, на няколко вида, бе извършено ново изчисление на подбиването на цените, при което се взема предвид посочената промяна.
(109)
За да се анализира подбиването на цените, среднопретеглените продажни цени на индустрията на Съюза за несвързани купувачи на пазара на Съюза за вид продукт, коригирани на ниво франко завода, бяха сравнени със съответните среднопретеглени цени на вноса от засегнатите държави за първия независим купувач на пазара на Съюза, установени на база CIF и съответно коригирани с разходите след вноса и разликите в нивата на търговията.
(110)
Сравнението показа, че през ПР субсидираният внос с произход от ОАЕ, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,2 %. Субсидираният внос с произход от Иран, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 3,0 %. Субсидираният внос с произход от Пакистан, продаван на пазара на Съюза, е подбил цените на индустрията на Съюза с 0,5 %. Среднопретегленият марж на подбиване на цените на засегнатите държави през ПР е 2,5 %.
(111)
Иранският износител зави, че неговият марж на вредата е бил завишен, тъй като установената среднопретеглена продажна цена за единица продукт е била занижена вследствие на неправилно изчисление на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията. Във връзка с това твърдение трябва да се отбележи, че размерът на равнището на търговия, използван при временното изчисление, бе фиксирана сума за тон, която представлява комисионата, прилагана от оказалия съдействие вносител, и възлиза на около 1 % от средната CIF цена. Тъй като обаче не е предложено друго количествено изражение на размера на корекцията, свързана с нивото на търговията, и няма информация за такава корекция, твърдението се отхвърля.
(112)
Същата страна по процедурата заяви освен това, че 2-процентната ставка за разходите след вноса изглежда занижена.
(113)
В тази връзка отново се изтъква, че нито един вносител не е оказал съдействие при разследването и е било невъзможно да се проверят действителните разходи, направени след вноса. Поради това, при липсата на друга информация, бе приложена ставката, използвана в предходната процедура.
4.3. Състояние на индустрията на Съюза
(114)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че няма вреда, тъй като извадката е била подбрана погрешно и вследствие на това не би могло да се получат резултати за цялата индустрия на Съюза. Заявено бе, че тъй като определено дружество (което не е включено в извадката) е посочило, че е използвало над 100 % от капацитета си, това е ясен знак за липса на вреда. Посочва се, че представената информация е част от сведенията, предоставени от това дружество на борсовите институции в трета държава, и не е проверена. Освен това тази информация не съвпада с информацията по случая. Във всеки случай използването на капацитета на един производител от ЕС не може да промени констатациите за вредата за включените в извадката производители от ЕС и другите производители от ЕС.
(115)
При липсата на други твърдения или коментари се потвърждава изложеното в съображения 218-237 от временния регламент.
4.4. Заключение относно вредата
(116)
При липса на каквито и да било конкретни коментари се потвърждава заключението относно вредата, изложено в съображения 238-240 от временния регламент.
5. ПРИЧИННО-СЛЕДСТВЕНА ВРЪЗКА
5.1. Въздействие на субсидирания внос
(117)
При липсата на конкретни коментари се потвърждава изложеното в съображения 241-245 от временния регламент.
5.2. Въздействие на други фактори
(118)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички евентуални установени вреди не са причинени от субсидирания внос, а че ниските цени на РЕТ в ЕС отразяват развитието на промишлеността в световен мащаб и че в периода от септември 2008 г. до юни 2009 г. цените на РЕТ в ЕС са отразявали ниските цени на суровия нефт. Във връзка с това твърдение се признава, че цените на РЕТ зависят до известна степен от цените на суровия нефт, тъй като неговите деривати са основна суровина за производството на РЕТ. Въпреки това цените на суровия нефт не са били ниски по време на целия ПР, а твърде променливи, като в началото на периода са отбелязали огромен спад, а след това са се възстановили. Тази променливост в световните цени на суровия нефт не може да обясни защо вносът на РЕТ е бил субсидиран и следователно е подбил цените на производителите от Съюза. Именно това подбиване на цените, станало възможно в резултат на получените субсидии, е упражнило натиск върху цените на индустрията на Съюза, като е принудило производителите от ЕС да продават на загуба, за да не загубят клиентите си.
(119)
Иранският износител заяви, че финансовите и техническите проблеми на някои производители от ЕС не са били добре отделени от анализа на вредата и са били погрешно отдадени на иранския внос, въпреки че той се е появил на пазара след 2006 г. В тази връзка се посочва, че през 2006 г. и 2007 г. вносът от Иран вече е бил на пазара на ЕС в количества под 1 % от пазарния дял. От 2008 г. този дял е бил над 1 % и е допринесъл с ниските си цени за натиска върху цените в ЕС. Освен това в този случай условията за кумулативна оценка са били налице и въздействието на субсидирания внос от всички засегнати държави можеше да бъде оценено кумулативно. Наред с това само едно от дружествата, посочени от иранския износител, е било включено в извадката и техническите проблеми на този производител от ЕС в периода от септември до средата на октомври 2008 г. не са се отразили съществено върху цялостната картина за вредата.
(120)
Същата страна по процедурата изтъкна отново, че всички евентуални установени вреди се дължат на свиването на търсенето, особено по време на ПР, белязан от глобалната финансова и икономическа криза. Тази страна по процедурата обаче не опроверга доводите, представени в съображения 254-256 от временния регламент, а именно, че икономическият спад, започнал през последното тримесечие на 2008 г., не може по никакъв начин да омаловажи довелото до причиняване на вреда въздействие на субсидирания внос на ниски цени на пазара на ЕС през целия разглеждан период, и че дори и свиването на търсенето да е било фактор, допринесъл за понесената вреда, това не би нарушило причинно-следствената връзка. Освен това се посочва, че този субсидиран внос дори е увеличил пазарния си дял след свиването на търсенето, а именно от 7,6 % до 10,2 %, във вреда на производителите от ЕС.
(121)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че всички вреди са се дължали на липсата на инвестиции от страна на производителите на РЕТ от ЕС и тяхното по-неблагоприятно положение от гледна точка на разходите в сравнение с износителите.
(122)
Факт е, че РЕТ е промишленост, която изисква влагане на капитали, и че е нужно определено ниво на инвестиции с оглед запазване на конкурентоспособността в средносрочен и дългосрочен план. Припомня се, както е посочено в съображение 237 от временния регламент, че някои включени в извадката дружества са извършили съществени инвестиции през 2006 и 2007 г., но нивото на инвестиции през 2008 г., както и през ПР, е било минимално.
(123)
В тази връзка се посочва, че предвид спада в нивата на производството и използването на капацитета през 2008 г. и през ПР, наред с рязкото понижение на пазарния дял на производителите от ЕС, би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции в нови мощности през същия период.
(124)
Също така се отбелязва, както е посочено в съображения 233 и 234 от временния регламент, че финансовото положение на включените в извадката производители от ЕС е било много лошо през целия разглеждан период и че те са понесли значителни загуби в периода между 2006 г. и ПР. Поради това отново се посочва, че в една подобна ситуация би било неразумно да се очаква извършването на съществени инвестиции от страна на производителите от Съюза.
(125)
Вследствие на това се стига до заключението, че ограничените инвестиции през 2008 г. и ПР не са допринесли съществено за настъпването на вредата, понесена от промишлеността на Съюза, а са били по-скоро последица от нея.
5.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
(126)
При липсата на други коментари относно причинно-следствената връзка се потвърждава изложеното в съображения 246-264 от временния регламент.
6. ИНТЕРЕС НА СЪЮЗА
(127)
Вследствие на временното разгласяване значителен брой преработвателни и/или бутилиращи дружества се представиха и заявиха, че анализът на интереса на Съюза отразява правилно аргументите на голяма част от оказалите съдействие ползватели и че констатациите са в противоречие с настоящата икономическа обстановка. Не са били представени обаче допълнителни доказателства или обяснения. Всички дружества поискаха да бъдат изслушани, но само две дружества от тази група ползватели и едно сдружение от италиански бутилиращи дружества присъстваха на изслушването. По-съществени коментари бяха получени от едно оказало съдействие преработвателно дружество в ЕС (ALPLA), група преработватели (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International и Silico Polymers), оказалия съдействие вносител (GSI) и едно сдружение на преработвателни дружества на пластмаса (EuPC). Всички тези страни по процедурата сериозно се противопоставиха на налагането на каквито и да било мерки.
6.1. Интерес на индустрията на Съюза и на други производители от Съюза
(128)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че производителите от ЕС вероятно ще (зло)употребят (с) мерките за защита на търговията, за да предпазят пазара на ЕС и да установят изкуствено високи цени в ЕС. Тези страни по процедурата изтъкнаха съществуването на антидъмпингови и/или изравнителни мерки срещу Индия, Индонезия, Южна Корея, Малайзия, Тайван, Тайланд и Китайската народна република. Посочва се обаче, че всяко едно дружество производител в ЕС има право да подаде жалба и да търси защита, ако може да докаже съществуването на причиняващи вреда практики на субсидиране. Фактът, че по отношение на редица държави са били установени практики на субсидиране и дъмпингови практики, може вероятно да бъде обяснен с това, че търсенето на този продукт е нараснало значително от 90-те години насам, като обичайният годишен ръст се е измервал с двуцифрено число. Това е привлякло значителни инвестиции в световен мащаб и е довело до прекомерно структурно предлагане на РЕТ в целия свят. Посочва се освен това, че някои трети държави разполагат с мерки срещу посочените по-горе държави, което подчертава съществуващия структурен проблем.
(129)
Няколко заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха, че производителите от Съюза не биха били в състояние да подобрят резултатите си в дългосрочен план, тъй като е вероятно в други трети държави скоро да бъдат направени нови инвестиции, които ще понижат изкуствено високите цени в ЕС.
(130)
Разследването разкри, че наскоро направена инвестиция в Оман значително е повишила обема на неговия внос през 2009 г. и не може да бъде изключена вероятността това да причини проблеми за индустрията на Съюза в бъдеще. Въпреки това, както вече бе посочено в съображение 270 от временния регламент, вероятността от появата на нови инвестиции, които може да причинят вреда на индустрията на Съюза, не е разумна причина за отказ на законна защита в рамките на настоящата процедура.
(131)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че повишаването на цените на РЕТ в ЕС би позволило само на производителите от ЕС, които имат инвестиции в трети държави, по отношение на които не действат мерки (Тайланд, САЩ, Русия), или други производители на РЕТ в трети държави (Южна Корея) да подобрят резултатите си. Поради това тази страна по процедурата заяви, че краткосрочните ползи за производителите от ЕС биха били несъмнено по-малки в сравнение с прехвърлянето на средства към производители извън ЕС.
(132)
В тази връзка се посочва, че няма събрани доказателства, които да подкрепят твърдението, че всяка една финансова полза, която може да бъде прехвърлена към производители в трети държави, по отношение на които не се прилагат мерки за защита на търговията, или към дружества с нулева митническа ставка, би била по-голяма от ползите за индустрията на Съюза.
(133)
Заявено бе също така че производителите от ЕС осигуряват работа само на около 2 000 души, докато преработвателните и бутилиращите дружества на РЕТ, в които са заети съответно приблизително 20 000 и 60 000 души, биха били сериозно засегнати от налагането на каквото и да било мито
(134)
Отбелязва се, че работните места, създадени от производителите на РЕТ, не са незначителни, и въпросът за това дали налагането на мерки е срещу интереса на Съюза като цяло не може да бъде сведен само до броя на заетите лица. В тази връзка от особено значение е и фактът, че съответните ползватели по всяка вероятност не биха били сериозно засегнати от мерките предвид нивото на митото и алтернативните източници на доставки, както е посочено в съображения 141-156 по-долу.
6.2. Интерес на несвързаните вносители в Съюза
(135)
Отново се изтъква, че по време на разследването нито един несвързан вносител не е оказал съдействие.
(136)
Оказалият съдействие вносител категорично оспори твърдението, че налагането на мита не би имало съществено въздействие върху неговата дейност. Дружеството заяви, че независимо от това, че в действителност работи въз основа на комисиона, въздействието би било значително, тъй като съществена част от дейността му е свързана със засегнатите държави. Налагането на окончателни мерки би имало въздействие върху получаваната от производителите в засегнатите държави комисиона, тъй като РЕТ от засегнатите държави вече не би могъл да се конкурира с РЕТ, произведен от други производители.
(137)
С оглед на умереното ниво на митническата ставка като цяло малко вероятно е да има значително въздействие върху продажбите на РЕТ от засегнатите държави. Освен това е твърде възможно в средносрочен план вносителят да премине към други източници на доставка, и по-конкретно към внос от Оман, САЩ, Бразилия, Мексико и дружествата от Южна Корея с нулева ставка на антидъмпинговото мито. Продажбите на тези производители износители би трябвало да поставят вносителя в положение, което да му позволи да компенсира загубите, които може да понесе с налагането на мерките. Следователно твърдението се отхвърля.
6.3. Интерес на доставчиците на суровини в Съюза
(138)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че няма основание доставчиците на суровини на производителите на РЕТ в ЕС да бъдат защитавани за сметка на опаковъчната индустрия, бутилиращите дружества и крайния потребител.
(139)
Посочва се, че анализът на въздействието на мерките върху индустрията за доставки е в съответствие с член 31 от основния регламент. Провеждането на такъв анализ е стандартна практика, по-специално, когато има силна зависимост между доставчиците на суровини и производителите от Съюза.
(140)
При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 265-279 от временния регламент.
6.4. Интерес на ползвателите
(141)
Отново се посочва, че използваният в производството на заготовки за бутилки PET представлява между 70 % и 80 % от общите производствени разходи на преработвателите. Поради тази причина той е изключително важен ценови елемент за тези дружества.
(142)
Някои заинтересовани страни по процедурата посочиха, че опаковъчната индустрия на ЕС непрекъснато е изправена пред нови предизвикателства вследствие на изискванията за нов дизайн и по-екологосъобразни опаковки, налагани от ползвателите на бутилки. В тази връзка изглежда някои преработвателни дружества инвестират постоянно в научноизследователска и развойна дейност в търсене на нови продукти и дизайн, с оглед запазване на тяхната конкурентоспособност и добавяне на повече стойност по веригата.
(143)
Някои заинтересовани страни по процедурата заявиха, че въздействието върху преработвателната индустрия в ЕС ще бъде много сериозно и ще доведе до намаляване на ресурсите им за инвестиране в нови, екологосъобразни опаковки и вероятно дори до затварянето на стотици по-малки дружества, тъй като техният марж е още по-малък, предвид малките преработвани обеми и ограничената им възможност за преговаряне.
(144)
Действително, ако преработвателните дружества поемат цялото повишаване на цените, породено от наложените мерки, въздействието върху тях би било осезаемо, в зависимост от източниците им на доставка, предвид факта, че разходите за РЕТ представляват основна част от техните разходи и че голям брой от малките и средните предприятия извършват своята дейност при ниски маржове.
(145)
В тази връзка бе проведено посещение за проверка в малко преработвателно предприятие за пластмаса в Италия, за да се добие по-добра представа за въздействието, което митата оказват върху тази група от ползватели. Разследването разкри, че макар и в ограничена степен, преработвателните дружества успяват да прехвърлят повишаването на цените, особено когато повишаването на цените не е незначително и може да бъде предвидено. Освен това някои преработвателни дружества на РЕТ имат в договорите си клаузи за адаптирането им с оглед на цените на суровините, което може да позволи на преработвателите от ЕС да прехвърлят част от повишаването на цените на бутилиращите дружества.
(146)
Ето защо и с оглед по-скоро умереното ниво на митническата ставка се стига до заключението, че налагането на изравнителни мита по всяка вероятност не би имало силно отрицателни последици за преработвателните дружества.
(147)
Някои заинтересовани страни по процедурата отново изтъкнаха аргумента, че ако се наложат окончателни мерки, ще се повиши рискът от изнасяне на производството на преработвателните дружества на РЕТ. Тези страни по процедурата отбелязаха също така че вследствие на изнасянето на производството на преработвателните дружества от ЕС, няма да има дългосрочна полза за производителите от ЕС. Едно от оказалите съдействие преработвателни дружества на РЕТ посочи, че процесът по изнасяне на производството тече в момента и че всяко едно налагане на изравнителни мита ще ускори хода му. Тази страна по процедурата заяви, че съществена част от преработвателните дружества от ЕС са разположени в зони, в близост до границите на ЕС (Швейцария, Хърватия, Босна, Сърбия, Турция, Русия и Украйна), и че някои преработвателни дружества могат да проявят много по-голяма гъвкавост за пренасяне на производството си в тези зони, отколкото е посочено във временния регламент.
(148)
Въз основа на събраната информация се посочва, че процесът по изнасяне на производството вече е започнал, поради което се счита, че налагането на изравнителни мита ще бъде едно от многото съображения, подтикнали дадено дружество към подобно решение. Няма доказателства за това, че ако в този случай не бъдат наложени мерки, тези дружества ще бъдат готови да останат на територията на ЕС, тъй като подобно решение е по принцип резултат от анализ, при който се вземат предвид редица аспекти, различни от мерките за защита на търговията, като близостта до клиентите, достъпа до квалифицирана работна сила за научноизследователска и развойна дейност, общата структура на разходите и т.н.
(149)
Също така се посочва, че от събраната информация личи, че преработвателната индустрия на ЕС е изправена пред редица важни предизвикателства вследствие на присъщите за нея структурни недостатъци, които стават все по-забележими в бързо променящата се и все по-конкурентна среда. Очевидно е, че в този отрасъл размерът има значение и че окрупняването на пазара е вече в ход, което включва закриване на предприятия и изнасяне на производството. Ето защо се счита, че, противно на опасенията, повишаването на цените на РЕТ в резултат от налагането на изравнителни мерки не е причина за закриване на малките преработвателни дружества.
(150)
Така се достигна до заключението, че налагането на изравнителни мита няма да бъде решаващ фактор при евентуално вземане на решение за изнасяне на производството на дружества в преработвателната индустрия на РЕТ.
(151)
Няколко заинтересовани страни по процедурата посочиха, че всяка една мярка би имала значително въздействия върху много бутилиращи дружества поради наличието на договорни условия, съгласно които всяко едно повишаване цената на смолата от РЕТ би се прехвърлила (поне отчасти) върху тях. Заявено бе също така че някои ползватели на бутилки могат да не са в състояние да прехвърлят повишаването на цените на своите клиенти - супермаркети/вериги за търговия на дребно, и да не са в състояние да посрещнат каквото и да било повишаване на разходите.
(152)
Тези страни по процедурата заявиха, че гамата от продукти, които ще бъдат засегнати от митата, е била недооценена, тъй като те ще се отразят не само върху бутилираната вода, безалкохолните напитки и хранителните масла, а и върху бирата, млякото и млечните продукти, соковете, кетчупа и подправките, козметичните продукти и продуктите за лична хигиена, лекарствата, витамините и добавките, домакинските почистващи препарати и смазочните масла за автомобили.
(153)
Факт е, че опаковките от РЕТ имат многостранно приложение. Въпреки това се отбелязва, че вниманието във временния регламент бе съсредоточено върху въздействието върху бутилиращите дружества, тъй като той се основаваше на данните, предоставени от дружествата, оказали съдействие при разследването, които са основно производители на вода, безалкохолни напитки или сокове. Не бяха предоставени други подробни данни, които да разкриват по-сериозно въздействие върху останалите приложения на РЕТ, посочени по-горе.
(154)
Следователно се приема, че временните констатации, изложени в съображение 291 от временния регламент, могат да бъдат окончателно потвърдени. Освен това, предвид умереното ниво на предложените мерки, те могат да доведат до повишаване на разходите с не повече от 1 % (в най-лошия случай, т.е. цялото въздействието на мерките да бъде понесено от бутилиращите дружества) и поради това ще имат само ограничено въздействие върху общото състояние на бутилиращите дружества, дори и ако, както се твърди, те не могат да прехвърлят повишаването на разходите на своите клиенти.
(155)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че мерките за защита на търговията ще изострят недостига на доставки на пазара на Съюза, което ще доведе до особени проблеми през летните месеци, когато се повишава търсенето на вода/напитки. Бе заявено, че през 2010 г. вероятно ще бъде необходимо да бъдат внесени 900 000 t. Този проблем значително би се задълбочил от факта, че някои производители от ЕС са в същото време и преработватели на РЕТ и те биха продавали на свободния пазар, едва след като вътрешното им търсене е задоволено и то на високи цени.
(156)
В тази връзка не бе предоставена нова информация и не бяха опровергани доводите, изложена в съображения 294 и 295 от временния регламент. Отбелязва се също така че предвид умереното ниво на митата, наложени върху вноса от ОАЕ и Пакистан, е възможно да няма сериозно отражение върху въздействието върху търговския обем от тези държави. Вследствие на това окончателно се потвърждават констатациите, изложени в съображения 294 и 295.
6.5. Въздействие върху потребителите
(157)
Няколко заинтересовани страни по процедурата заявиха, че във временния регламент не е отразено правилно въздействието върху потребителите, които ежедневно купуват продукти, съдържащи смоли от РЕТ. Тези твърдения не бяха подкрепени от други данни, освен от твърдението, че повишаване в размер на 50 EUR/t, приложено към потребление от 3 милиона тона, ще доведе до 150 милиона евро на година, които трябва да бъдат понесени от крайния потребител.
(158)
Посочва се, че тази приблизителна оценка е нереалистична, предвид факта, че повечето страни по процедурата са съгласни с това, че до известна степен въздействието ще оказано върху преработвателите на РЕТ, бутилиращите дружества и супермаркетите/веригите за търговия на дребно, т.е. част от повишаването на разходите ще се разпредели по веригата за дистрибуция.
(159)
Предвид умереното ниво на предложените мерки въздействието върху крайния потребител в най-лошия случай (т.е. при нереалистичен сценарий, в който потребителят ще поеме цялото въздействие от повишаването на цените) няма да надхвърли 0,5 евроцента за консумирана бутилка, а е твърде вероятно да е и много по-малко.
6.6. Заключение относно интереса на Съюза
(160)
Предвид на изложеното по-горе и след подробен анализ на всички засегнати интереси, се стигна до окончателното заключение, че като се имат предвид всички фактори, не съществуват непреодолими основания в конкретния случай да не бъдат наложени мерки. При липсата на други коментари по този въпрос окончателно се потвърждава изложеното в съображения 280-298 от временния регламент.
6.7. Коментари относно окончателното разгласяване
(161)
След разгласяването на основните факти и съображения, въз основа на които Комисията предложи налагането на окончателно изравнително мито, някои заинтересовани страни по процедурата представиха допълнителни коментари. Като се има предвид, че по-голяма част от тези коментари бяха повторение на вече изложените и вече им бе отделено внимание, те не доведоха до промяна в гореизложените констатации.
(162)
По отношение на отново изтъкнатия аргумент, че скорошната промяна в обменния курс между щатския долар и еврото е довела до значително повишаване на цените на внесения РЕТ, поради което индустрията на Съюза няма нужда от защита посредством мерки за защита на търговията, се посочва, че всяко едно разследване относно субсидиране по принцип не взема предвид настъпилите след ПР промени, освен ако, при изключителни обстоятелства, не може да се докаже, inter alia, че те са с дълготраен характер и значително биха променили констатациите по случая. Промени в обменния курс между щатския долар и еврото не могат да бъдат считани за промени от такъв характер.
7. ОКОНЧАТЕЛНИ МЕРКИ
7.1. Ниво на отстраняване на вредата
(163)
Една заинтересована страна по процедурата заяви, че целевата печалба от 5 % е била завишена по отношение на второто тримесечие на ПР, тъй като по време на това тримесечие (4-тото тримесечие на 2008 г.) не само търсенето е било по-ниско (зимен сезон), а и глобалната икономическа криза също е засегнала сериозно производителите на РЕТ. Поради това се посочва, че правилното прилагане на принципа, установен в дело Т-210/95 (5), трябва да доведе до нулев марж при липсата на субсидиран внос. Освен това страната по процедурата заяви, че тъй като всички тримесечия на ПР са били засегнати от кризата, и в другите тримесечия марж на печалбата в размер от 5 % изглежда нереалистичен предвид факта, че дори и без икономическа криза, т.е. през 2006/2007 г., индустрията на Съюза не се е доближила до 5-процентна печалба.
(164)
Факт е, че в съответствие със съдебната практика, целевата печалба, която трябва да бъде използвана, следва да бъде печалбата, която индустрията на Съюза би могла да постигне по приемлив начин при нормални условия на конкуренция при липсата на субсидиран внос. Припомня се, че при предходни разследвания за същия продукт бе използвана целева печалба в размер от 7 % и повече, а не печалба от 5 %, използвана временно в настоящото разследване. Целевата печалба от 5 % е печалбата, която индустрията на Съюза би могла да очаква при липса на субсидиран внос. Вследствие на това искането за намаляване на целевата печалба се отхвърля.
(165)
Предвид корекцията в изчислението на подбиването на цените, посочена в съображения 108-110 по-горе, съответните нива на отстраняване на вредата са както следва:
Държава
Ниво на отстраняване на вредата
Иран
16,7 %
Пакистан
14,1 %
ОАЕ
17,5 %
7.2. Окончателни мерки
(166)
С оглед на крайните заключения във връзка със субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза и в съответствие с член 15, параграф 1 от основния регламент се счита, че следва да бъде наложено окончателно изравнително мито върху вноса на разглеждания продукт с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства на равнището на най-ниското установено субсидиране и ниво на отстраняване на вредата, в съответствие с правилото за по-ниското мито.
(167)
С оглед на изложеното по-горе и в съответствие с член 12, параграф 1 от основния регламент се счита, че ставката на окончателното изравнително мито следва да бъде наложена върху вноса с произход от Иран на равнището на установения марж на вредата, докато ставката на окончателното изравнително мито върху вноса с произход от Пакистан и Обединените арабски емирства следва да бъде наложена на равнището на установения марж на субсидиране.
(168)
Припомня се, че при разходите и цените на PET се наблюдават значителни колебания през относително кратки периоди от време. Поради това беше счетено за уместно да се наложат мита под формата на конкретна сума за тон. Тази сума е резултат от прилагането на изравнителната ставка за експортните цени CIF, използвани за изчисленията в паралелната антидъмпингова процедура.
(169)
Въз основа на горното предложените размери на изравнителното мито, изразени като цената CIF на границата на Съюза преди обмитяване, са следните:
Държава
Общ марж на субсидиите
Марж на вредата
Окончателно изравнително мито
%
Размер
(EUR/тон)
Иран
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Пакистан
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
ОАЕ
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Всяко искане за прилагане на индивидуална ставка на изравнителното мито за дадено дружество (например при промяна в наименованието на субекта или след създаване на нови производствени или търговски единици) следва да се изпрати незабавно до Комисията (6) с цялата необходима информация, по-специално относно промени в дейността на дружеството, свързани с производството, продажбите на вътрешния пазар и експортните продажби, които водят до промяна на наименованието или промяна по отношение на производствените или търговските единици например. Ако е целесъобразно, впоследствие регламентът ще бъде съответно изменен чрез актуализиране на списъка на дружествата, ползващи се от индивидуални митнически ставки.
7.3. Гаранции
(171)
След разгласяване на основните факти и съображения, въз основа на които се основаваше намерението да бъде направена препоръка за налагане на окончателни мерки срещу субсидирането, иранският производител износител предложи гаранция за цената (ценова гаранция) в съответствие с член 13, параграф 1 от основния регламент.
(172)
Предложението бе разгледано и с оглед на факта, че цените за отделните видове на продукта се различават значително, бе установено, че предложената минимална вносна цена сама по себе си не би гарантирала отстраняването на причиняващото вреда субсидиране за всички продукти.
(173)
Освен това бе установено, че оказалият съдействие производител износител от Иран продава разглеждания продукт и други продукти в ЕС изключително посредством свързано търговско дружество, което изнася широка гама продукти, произведени от различни дружества. Тази структура на продажбите крие много висок риск от кръстосано компенсиране, тъй като РЕТ, който е предмет на гаранцията, би могъл да бъде продаван заедно с други продукти на едни и същи потребители и цените, определени за различни видове продукти, продавани на един и същ клиент, биха могли много лесно да бъдат компенсирани или неутрализирани. И на последно място - от обществено достъпни източници става ясно, че в Иран има поне още един производител на РЕТ. С оглед на представената по-горе структура на продажбите възникват сериозни съмнения относно това дали институциите и митническите органи могат да гарантират, че само РЕТ от оказалия съдействие производител износител се продава съгласно предвиденото в гаранцията, тъй като продуктът е лесно заменяема потребителска стока, т.е. при такива потребителски стоки съвсем не е лесно да се установи физически производителят.
(174)
Въз основа на изложеното по-горе се стигна до заключението, че подобна гаранция не е практически приложима и следователно не може да бъде приета. Страната по процедурата бе съответно уведомена за това и получи възможност да направи коментар. Нейните коментари обаче не промениха изложеното по-горе заключение.
8. ОКОНЧАТЕЛНО СЪБИРАНЕ НА ВРЕМЕННОТО МИТО
(175)
С оглед обема на установените субсидии, които подлежат на изравнителни мерки, и предвид степента на причинената вреда на индустрията на Съюза се счита, че сумите, обезпечени чрез временното мито, наложено с временния регламент, следва да се съберат окончателно до размера на наложените окончателни мита,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
1. С настоящия регламент се налага окончателно изравнително мито върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства.
2. Ставката на окончателното изравнително мито, приложимо върху нетната цена франко граница на Съюза преди обмитяване, върху продуктите, описани в параграф 1, е следната:
Държава
Ставка на окончателното изравнително мито (EUR/тон)
Иран: всички дружества
139,70
Пакистан: всички дружества
44,02
Обединени арабски емирства: всички дружества
42,34
3. В случаите, когато стоките са били повредени преди допускането им за свободно обращение и следователно действително платената или подлежащата на плащане цена е пропорционално намалена за целите на определянето на митническата стойност съгласно член 145 от Регламент (ЕИО) № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за определяне на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (7), размерът на окончателното изравнително мито, изчислен въз основа на определените по-горе суми, се намалява с процент, съответстващ на пропорционалната част на действително платената или подлежащата на плащане цена.
4. Прилагат се действащите разпоредби в областта на митническото облагане, освен ако не е предвидено друго.
Член 2
Сумите, обезпечени чрез временното изравнително мито съгласно Регламент (ЕС) № 473/2010 на Комисията върху вноса на полиетилен терефталат с индекс на вискозитет, равен или по-висок от 78 ml/g съгласно стандарт ISO 1628-5, който понастоящем е класиран в код по КН 3907 60 20, с произход от Иран, Пакистан и Обединените арабски емирства, се събират окончателно при ставката на окончателното изравнително мито, наложено съгласно член 1. Обезпечените суми, които превишават ставката на окончателното изравнително мито, се освобождават.
Член 3
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 27 септември 2010 година.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 857/2010,
annettu 27 päivänä syyskuuta 2010,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta ja väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission, jäljempänä ’komissio’, ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Väliaikaiset toimenpiteet
(1)
Komissio otti asetuksella (EU) N:o 473/2010 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen tasoitustullin tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevan polyeteenitereftalaatin, jäljempänä ’PET’, tuonnissa.
(2)
Menettely aloitettiin sen jälkeen, kun eurooppalaisten PET-tuottajien edunvalvontaelin Polyethylene Terephthalate Committee of Plastics Europe, jäljempänä ’valituksen tekijä’, teki 20 päivänä heinäkuuta 2009 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa pääosan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia tietyn PET:n kokonaistuotannosta unionissa.
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 15 kappaleessa todetaan, tukea ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän heinäkuuta 2008 ja 30 päivän kesäkuuta 2009 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2006 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
(4)
Komissio otti rinnakkaisessa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä asetuksella (EU) N:o 472/2010 (3) käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan PET:n tuonnissa.
1.2 Myöhempi menettely
(5)
Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaisia tasoitustoimenpiteitä, useat asianomaiset osapuolet esittivät kirjallisesti huomautuksensa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin myös mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(6)
Komissio jatkoi lopullisten päätelmiensä tekoon tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Asianomaisten osapuolten alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen toimittamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa.
(7)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen tasoitustullin käyttöönottoa tietyn Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan PET:n tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Osapuolille asetettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat esittää huomautuksia kyseisen ilmoittamisen johdosta.
(8)
Asianomaisten osapuolten toimittamia suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja päätelmiä muutettiin tarvittaessa.
1.3 Menettelyn osapuolet
(9)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että EU:n tuottajista valittu otos ei ollut edustava eikä johdonmukainen, minkä vuoksi vahinkoa koskeva tarkastelu oli puutteellinen. Väitettiin erityisesti, ettei otantaa tarvittu, koska tuottajien lukumäärä ei ollut suuri. Lisäksi väitettiin, että jakamalla yrityskonsernit ”keinotekoisesti” yksittäisiksi oikeussubjekteiksi, otokseen ei voinut sisältyä tiettyjä markkinajohtajia (Artenius ja M&G Polimeri) ja että otoksen valinnassa käytetty menetelmä ei ollut johdonmukainen, koska otokseen sisältyi myös kaksi yrityskonsernia. Väitettiin niin ikään, että otos ei ollut edustava, koska siihen ei sisältynyt yhtään tuottajaa, joka myy riittäviä määriä etuyhteydessä olevalle PET:n jalostajalle. Väitteen mukaan toimielimet eivät edellä mainitusta syystä pystyneet arvioimaan unionin tuotannonalan todellista toimituskapasiteettia ja eivätkä ne ottaneet huomioon unionin tuotannonalaan liittyvää eturistiriitaa. Koska yksi yritys ei toimittanut kaikkia tarpeellisia tietoja, mistä syystä se jätettiin otoksen ulkopuolelle, otoksen edustavuuden väitettiin pienentyneen 28 prosenttiin EU:n tuotannosta. Samat osapuolet väittivät, että valittu otos ei ollut tilastollisesti edustava.
(10)
Kun kyse on väitteestä, jonka mukaan otantaa ei tarvittu, koska tuottajien lukumäärä ei ollut suuri, toistettakoon, että otokseen ilmoittautui 14 unionin tuottajaa, jotka kuuluivat kahdeksaan yrityskonserniin. Koska objektiivisesti katsottuna suuri määrä EU:n tuottajia eli 14 tuottajaa toimi yhteistyössä, otantaa sovellettiin perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti suurimpaan mahdolliseen myynnin määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. Valittu otos koostui viidestä yksittäisestä yrityksestä, joilla oli tuotantoa kuudessa paikassa.
(11)
Ensimmäisen otoksen edustavuutta koskevan väitteen osalta on syytä todeta, että toimielimet voivat sisällyttää otokseen yksittäisiä yrityksiä, jotka kuuluvat yrityskonserniin, kunhan ne ovat edustavia ja niillä on erillinen tilinpäätös. Jos kaikki 14 EU:n tuottajaa, jotka kuuluivat kahdeksaan yrityskonserniin, olisi tutkittu, tutkimusta ei olisi saatu päätökseen ajallaan. Se, että otokseen on otettu mukaan kaksi yrityskonsernia, ei ole ristiriidassa tässä asiassa sovelletun otantamenetelmän kanssa, joka perustui EU:n asiakkaille tapahtuneen myynnin suurimpiin edustaviin määriin.
(12)
Indoraman osalta todettakoon, että kyseisellä konsernilla oli tutkimusajanjakson aikana kaksi eri tuotantolaitosta: yksi Alankomaissa ja toinen Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämän konsernin sisällyttäminen otokseen on sovelletun otantamenetelmän mukaista, koska kyseiset tuotantolaitokset muodostivat yhden kokonaisuuden oikeudelliselta ja taloudelliselta kannalta katsottuna. Equipolymersillä oli puolestaan tutkimusajanjakson aikana kaksi erillistä PET:tä tuottavaa yksikköä - yksi Italiassa ja toinen Saksassa - ja yritys ilmoitti konsolidoidut luvut molemmista yksiköistä. Koska näiden konsolidoitujen lukujen todentaminen oli mahdollista yrityksen pääkonttoriin tehdyn tarkastuskäynnin aikana, Equipolymersin PET:tä tuottavia yrityksiä päätettiin kohdella tässä menettelyssä yhtenä kokonaisuutena. Sen väitteen osalta, jonka mukaan Artenius ja M&G Polimeri olisi pitänyt sisällyttää otokseen, koska ne olivat markkinajohtajia, on todettava, että yhdessäkään niiden yksittäisessä yksikössä ei ollut kyse yrityksestä, jonka myynti EU:n asiakkaille edusti suurimpia määriä.
(13)
Sen väitteen osalta, jonka mukaan otos ei ollut edustava, koska siihen ei sisältynyt yhtä tuottajaa, joka tuottaa pääasiassa sisäiseen kulutukseen, on todettava, että toimituskapasiteettia voidaan tarkastella osana unionin etua koskevaa analyysia, jos tällainen väite esitetään, ja tällaisessa tapauksessa kytkösmarkkinoiden kulutus voidaan vähentää tuotantomääristä. Näin ollen ei ole tarpeen sisällyttää tällaista tuottajaa otokseen, jossa tarkastellaan tiettyjä vahinkotekijöitä. Toiseksi, mahdolliset päällekkäiset edut, jotka johtuvat yrityksen asemasta samanaikaisesti sekä EU:n tuottajana että jalostajana, voidaan myös arvioida unionin etua koskevan analyysin yhteydessä. Yrityksen asemalla EU:n tuottajana ja jalostajana ei ole yhteyttä unionin tuotannonalan tulokseen, jossa vertailukohtana käytetään myyntiä riippumattomille asiakkaille EU:ssa. Näin ollen väite hylättiin.
(14)
Kun kyse on väitteestä, joka koskee otoksen yleistä edustavuutta, toistettakoon, että otoksen rajaaminen neljään yritykseen alensi otoksen edustavuuden 65 prosentista 47 prosenttiin kaikkien yhteistyössä toimineiden tuottajien myynnistä. Näiden neljän yrityksen osuus oli 52 prosenttia unionin tuotannosta. Otoksen katsotaan edustavan EU:n tuottajia hyvin siltä osin kuin kyse on myynnistä riippumattomille asiakkaille EU:ssa.
(15)
Väitteestä, että valittu otos ei ollut tilastollisesti edustava, todettakoon, että perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdassa selvästi sallitaan vaihtoehtona ”tilastollisesti edustavalle” otokselle, että otos perustuu myynnin sellaiseen suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa.
(16)
Koska otoksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 5-14 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(17)
Muistutettakoon, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 16 kappaleessa tarkasteltavana olevaksi tuotteeksi määriteltiin tällä hetkellä CN-koodiin 3907 60 20 luokiteltava asianomaisista maista peräisin oleva PET, jonka viskositeettiluku on ISO-standardin 1628-5 mukaisesti määritettynä vähintään 78 ml/g.
(18)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 18 kappaleessa todettiin lisäksi, että unionin tuotannonalan unionissa tuottama ja myymä PET ja asianomaisten maiden kotimarkkinoilla tuotettu ja myyty ja unioniin viety PET olivat samankaltaisia tuotteita.
(19)
Koska tarkasteltavana olevaa tuotetta pidettiin homogeenisena tuotteena, sitä ei jaettu edelleen eri tuotetyypeiksi vahinkomarginaaleja laskettaessa.
(20)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja vaati, että PET olisi jaettava edelleen eri tuotetyyppeihin niiden erilaisten viskositeettilukujen mukaisesti, koska viskositeettiluku on olennainen peruste määrittäessä tuotetun PET-tyypin erilaisia mahdollisia käyttötarkoituksia. Katsottiin, että vaatimus oli hyväksyttävä, minkä vuoksi vahinkomarginaalien laskemisessa sovellettavaa menetelmää mukautettiin.
3. TUEN MYÖNTÄMINEN
3.1 Iran
3.1.1 Johdanto
(21)
Iranin hallitus ja yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja esittivät huomautuksensa seuraavista tukijärjestelmistä, joita koskevia tasoitustoimenpiteitä otettiin käyttöön väliaikaista tullia koskevalla asetuksella:
I)
Erityistalousalueisiin liittyvät toimenpiteet - petrokemian alan erityistalousalueet
II)
Rahoitus National Petrochemical Company -yritykseltä PET:n vientiä harjoittavalle tuottajalle.
3.1.2 Erityiset järjestelmät
I) Erityistalousalueisiin liittyvät toimenpiteet - petrokemian alan erityistalousalueet
(22)
Iranin hallitus kyseenalaisti sen, että vapaakauppa-alueille tullitta tapahtuvaan raaka-aineiden ja tuotantohyödykkeiden tuontiin voidaan soveltaa tasoitustoimenpiteitä. Vapaakauppa-alue ja erityistalousalueet määritellään alueiksi, joille tuonti ja joilta vienti tapahtuu tullitta, ja ne ovat WTO:n sääntöjen mukaisia. Sekä Iranin hallitus että yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väittivät myös, ettei tuotantohyödykkeiden tulliton tuonti ole oikeudellisesti riippuvainen vientituloksesta, koska tätä vapautusta voivat hyödyntää myös yritykset, jotka ovat sijoittautuneet muualle Iranin alueelle.
(23)
Kun kyse on siitä, ovatko erityistalousalueet WTO:n sääntöjen mukaisia, todettakoon, että esitetyllä yleisellä väitteellä ei voida kiistää todettuja tosiasioita, joiden mukaan kyseisiin tukiin voidaan soveltaa tasoitustoimenpiteitä, koska asiasta ei toimitettu sellaista yksityiskohtaista analyysia, jolla olisi voitu todistaa vääräksi väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetty analyysi. Siltä osin kuin kyse on tuotantohyödykkeiden tullittomasta tuonnista Iraniin, alustavien päätelmien ilmoittamiseen liittyvien huomautusten jättämisen aikana käytettävissä olleiden tietojen perusteella tätä mahdollisuutta voivat hyödyntää ainoastaan yritykset, jotka modernisoivat infrastruktuuriaan, eli kyseessä ei ole säännös, jota sovelletaan automaattisesti kaikkiin osapuoliin. Siksi edellä esitetyt väitteet oli hylättävä.
(24)
Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio ei noudattanut syrjimättömyysperiaatetta, koska samanlaisia sääntöjä ja menettelyjä sovelletaan myös muissa maissa. Yritys myös väitti, ettei komissio ollut ennen tarkastusta ilmoittanut sille asianmukaisesti tarkastuskäynnin laajuutta eikä tarkastuksen yhteydessä vaadittavia tietoja.
(25)
Kun kyse on yleisestä väitteestä, että syrjimättömyysperiaatetta olisi rikottu, muistutettakoon, että komissio pani vireille tämän valituksessa mainittuihin kolmeen maahan kohdistuvan tukien vastaisen tutkimuksen perusasetuksen 10 artiklan säännösten mukaisesti. Niinpä komission suositus voi perustua ainoastaan tämän tutkimuksen yhteydessä tehtyihin päätelmiin. Siltä osin kuin kyse on väitteestä, ettei etukäteen annettu tietoja siitä, mitä on määrä tutkia, todettakoon, että komissio ilmoitti yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle hyvissä ajoin ennen tarkastuskäyntiä, että komissio etsisi tarkastuskäynnin aikana tietoja vientiä harjoittavan tuottajan ja sen osakkaan välisestä suhteesta. Tästä syystä nämä väitteet oli hylättävä.
(26)
Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja informoi toimielimiä kahdesta laskuvirheestä, jotka oli tehty laskettaessa yhden tuotantoprosessissa käytettävän raaka-aineen tuonnin tullittomuuden arvoa ja tullittomien tuotantohyödykkeiden tuonnin kokonaisarvoa. Nämä virheet on korjattu tässä säädöksessä. Korjatut tukitasot ovat 0,14 prosenttia tuotantopanosten tullittoman tuonnin osalta ja 0,72 prosenttia tuotantohyödykkeiden tullittoman tuonnin osalta. Tämän järjestelmän korjattu tukitaso on 0,86 prosenttia.
(27)
Edellä todetun perusteella ja koska muita merkityksellisiä huomautuksia ei ole esitetty, tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 20-44 kappaleessa, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tämän asetuksen johdanto-osan 26 kappaleella, vahvistetaan.
II) Rahoitus National Petrochemical Company -yritykseltä PET:n vientiä harjoittavalle tuottajalle
(28)
Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja Shahid Tondguyan Petrochemical Co. (STPC) väitti, että sen merkittävin osakas National Petrochemical Company (NPC) ei ole julkisyhteisö ja että Iranin hallitus ei valtuuttanut eikä määrännyt NPC:tä suorittamaan maksuja STPC:lle. Lisäksi väitettiin, että NPC:n STPC:lle myöntämää rahoitusta on pidettävä takaisinmaksettavana eikä suinkaan tukena.
(29)
Näitä väitteitä tarkasteltaessa on muistettava, että arvioitaessa, olisiko yhteisöä pidettävä julkisyhteisönä tukien vastaisissa tutkimuksissa, seuraavat tekijät ovat merkityksellisiä: 1) valtion omistajuus; 2) valtion läsnäolo yhteisön johtokunnassa; 3) valtion ohjaus yhteisön toiminnan suhteen ja yhteisön pyrkimys noudattaa hallituksen politiikkoja ja etuja; ja 4) se, onko yhteisö perustettu säädöksellä. Kaikki nämä kriteerit on analysoitu, ja niitä käsitellään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 52 kappaleessa. NPC ei tarvitse valtion elimenä valtuutusta, joka käsitteenä liittyy yksityisoikeudellisiin yhteisöihin. Tutkimuksessa on itse asiassa ilmennyt, että NPC:n tehtävänä on kehittää Iranin petrokemian alaa ja huolehtia sen toiminnasta ja että yritys on saanut Iranin hallitukselta lisätehtäväksi hallinnoida valtion hallintoviranomaisena petrokemian alan erityistalousaluetta. Niinpä mahdolliset väitteet, joissa kiistetään NPC:n asema julkisyhteisönä, on hylättävä.
(30)
Kun kyse on väitteestä, että STPC:lle myönnetyt varat ovat takaisinmaksettavia, on syytä todeta, että tutkimuksesta on ilmennyt, että näiden varojen takaisinmaksu on ainoastaan hypoteettinen väite, koska missään vaiheessa menettelyä ei esitetty näyttöä siitä, että tällaista takaisinmaksua olisi tapahtunut. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 51 kappaleessa todetaan, se, että varoja, joita ei tarvitse maksaa takaisin, on kertynyt jo ainakin vuodesta 2004 lähtien, vahvista, että kyseessä on toistuva tuki, jolla on tarkoitus pitää yllä ainoan iranilaisen yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan toimintaa. Edellä todettu huomioon ottaen kyseinen väite on hylättävä.
(31)
Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että tuen määrä oli liioiteltu. Tähän liittyen väitettiin, että Iranissa on täysin normaali liikekäytäntö olla lisäämättä korkoa emoyrityksen (tässä tapauksessa NPC) ja sen tytäryrityksen (tässä tapauksessa STPC) välillä. Lisäksi väitettiin, että tuen tasoa laskettaessa NPC:n myöntämää kokonaisrahoitusta ja STPC:n kokonaisliikevaihtoa koskevat määrät eivät pitäneet paikkaansa, koska liikevaihtoa esittävä luku oli liian pieni, joten olisi pitänyt käyttää toista määrää, ja myönnettyjen varojen kokonaismäärä oli puolestaan liian suuri, koska tiettyjä määriä ei olisi pitänyt sisällyttää NPC:n STPC:lle myöntämiin varoihin.
(32)
Edellä esitetyt väitteet oli hylättävä. Kun kyse on ensiksi mainitusta korkoprosentin laskemista koskevasta väitteestä, on todettava, että saatu näyttö ei tue yrityksen väitettä siitä, että Iranissa on täysin normaali liikekäytäntö olla soveltamatta korkoa emoyrityksen ja sen tytäryrityksen välisissä rahoitustoimissa. Lisäksi tällainen käytäntö on selvästi ristiriidassa yksityisten sijoittajien tavanomaisen taloudellisen toiminnan kanssa.
(33)
Jälkimmäisen väitteen osalta on syytä todeta, että tuen määrä on laskettu käyttämällä yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan toimittamia rahoitus- ja liikevaihtolukuja, jotka on todennettu tarkastuskäynnin yhteydessä.
(34)
Kun kyse on väitetystä uudesta kokonaisliikevaihdosta, on syytä muistaa, että alustavien päätelmien ilmoittamiseen liittyvien huomautusten jättämisen aikana toimitetun luvun tueksi ei ole esitetty mitään todennettavissa olevaa näyttöä eikä luku vastaa sitä, mitä yritys on ilmoittanut ennen tarkastuskäyntiä tai sen aikana.
(35)
Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti myönnettyjen varojen kokonaismäärää kuvaavan luvun osalta, että tiettyjen määrien ei pitäisi katsoa muodostavan osaa NPC:n STPC:lle myöntämistä varoista. Toimitetuilla tiedoilla ei kuitenkaan pystytty tukemaan tätä väitettä, koska mitään näyttöä ei esitetty siitä, että kyseisillä määrillä ei ollut merkitystä NPC:n STPC:lle myöntämien varojen kannalta. Itse asiassa osasta annetuista selityksistä saatiin vahvistus sille, että NPC julkisyhteisönä huolehti velvollisuudesta, joka koski yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan rahoittamista korkoa perimättä ja jota toisella julkisyhteisöllä olisi ollut velvollisuus noudattaa. Koska todennettavissa olevaa näyttöä ei esitetty, myönnettyjen varojen kokonaismäärästä ei tämän vuoksi voi tehdä vähennystä.
(36)
Iranin hallitus väitti, että WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen, jäljempänä ’tukisopimus’, 14 artiklan mukaan ”hallituksen pääomasijoitusta … [ja] hallituksen myöntämää lainaa ei katsota edun myöntämiseksi …”, minkä vuoksi NPC:n STPC:lle myöntämiä varoja ei olisi pidettävä tukena. Tämä väite on hylättävä, sillä edellä mainitussa 14 artiklassa todetaan, että ”hallituksen pääomasijoitusta ei katsota edun myöntämiseksi, ellei investointipäätöksen voida katsoa olevan vastoin tuon jäsenen yksityisten investoijien tavanomaista investointikäytäntöä”. Tarkasteltavana oleva käytäntö ei ole yksityisten investoijien tavanomaisen investointikäytännön mukainen, koska mikään WTO:n jäsenen alueella toimiva kaupallinen organisaatio ei jatkaisi sellaisen rahoituksen antamista, jota ei tarvitse maksaa takaisin. Joka tapauksessa on syytä todeta, että Iran ei ole WTO:n jäsen.
(37)
Edellä todetun perusteella ja koska muita merkityksellisiä huomautuksia ei ole esitetty, tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45-57 kappaleessa, vahvistetaan.
3.1.3 Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(38)
Kun otetaan huomioon johdanto-osan 21-37 kappale, perusasetuksen säännösten mukaisten tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavien tukien lopullinen määrä arvon perusteella ilmaistuna on ainoan yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan iranilaisen tuottajan osalta 51,88 prosenttia.
3.2 Pakistan
3.2.1 Johdanto
(39)
Pakistanin hallitus ja yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja esittivät huomautuksensa seuraavista tukijärjestelmistä, joita koskevia tasoitustoimenpiteitä otettiin käyttöön väliaikaista tullia koskevalla asetuksella:
I)
Manufacturing Bond Scheme (tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen järjestelmä)
II)
Imports of plant, machinery and equipment in Manufacturing Bond (laitteistojen, koneiden ja kaluston tuonti tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistusta varten)
III)
Tariff protection on purchases of PTA in the domestic market (PTA:n ostojen tullisuoja kotimarkkinoilla)
IV)
Final Tax Regime - FTR (lopullista veroa koskeva järjestelmä)
V)
Export Long-Term Fixed Rate Financing Scheme - LTF-EOP (viennin pitkäaikainen kiinteäkorkoinen rahoitusjärjestelmä)
VI)
Export Finance Scheme from the State Bank of Pakistan - EFS (Pakistanin valtionpankin vientirahoitusjärjestelmä)
VII)
Pakistanin valtionpankin F.E. Circular -yleiskirjeen nro 25 mukainen rahoitus.
(40)
Pakistanin hallitus esitti alustavana huomautuksenaan, että komissio ei ollut ymmärtänyt hallituksen aikaisemmin tukijärjestelmistä esittämiä tietoja tai oli jättänyt ne huomiotta. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti alustavassa huomautuksessaan, että Pakistanin hallituksen aiemmin toimittamiin tietoihin sisältyi perusteltu oikeudellinen analyysi, jolla osoitettiin, ettei järjestelmiä saisi pitää ”kiellettyinä” tukina. Kyseinen osapuoli väitti myös, että komission väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esittämät päätelmät perustuivat paitsi tosiasioiden virheelliseen arviointiin myös virheelliseen oikeudelliseen analyysiin. Väitettiin myös, että Pakistanin hallituksen esittämä analyysi on oikea oikeudellinen analyysi.
(41)
Ennen väliaikaista tullia koskevan asetuksen antamista esitettyjen huomautusten osalta todettakoon, että komissio on ottanut ne täysin huomioon tutkimuksen aikana, koska ne muodostivat yhdessä osapuolten kyselyyn antamien merkityksellisten vastausten ja myöhemmin toimittamien tietojen kanssa osan tiedoista, joiden perusteella väliaikaiset päätelmät tehtiin.
(42)
On myös todettava, että komissio on tarkasti luetellut merkityksellisten järjestelmien oikeudelliset säännökset ja niiden perusteella tapahtuneen käytännön täytäntöönpanon. Mitään näyttöä ei toimitettu siitä, etteivätkö luetellut oikeudelliset säännökset olisi pitäneet paikkaansa. Komission tekemä oikeudellinen analyysi perustui perusasetuksen asiaa koskeviin säännöksiin, ja analyysin tukena hyödynnettiin EU:n aikaisemmissa tuen vastaisissa tutkimuksissa käyttämää pitkäaikaista oikeudellista analyysia, kun analysoitiin esimerkiksi tullinpalautus-, vientiluotto- ja tuloverojärjestelmiä (4). Se, että osapuoli ei ole samaa mieltä esitetystä oikeudellisesta analyysista, ei tarkoita sitä, että analyysi olisi väärä, varsinkin kun mitään näyttöä ei esitetä väitteen tueksi. Tämä käy vielä paremmin ilmi siitä, että Pakistanin hallitus ilmaisi väliaikaista tullia koskevaan asetukseen liittyvissä huomautuksissaan haluavansa mahdollisuuksien mukaan muuttaa useita järjestelmiä. Edellä todetun perusteella johdanto-osan 40 kappaleessa olevat väitteet oli hylättävä.
3.2.2 Erityiset järjestelmät
I) Manufacturing Bond Scheme (tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen järjestelmä)
(43)
Pakistanin hallitus ja yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja toistivat näkemyksensä, joiden mukaan Manufacturing Bond Scheme -järjestelmää (tullivalvonnassa tapahtuvan valmistuksen järjestelmää) hallinnoidaan asianmukaisesti, koska siihen liittyy toimiva täytäntöönpano- ja valvontajärjestelmä, jossa kirjataan kulutus/vähennykset ja valvotaan tullittomia raaka-aineita ja yrityksen tosiasiallista kulutusta yrityksen kokonaistuotantotietojen perusteella. Lisäksi ilmoitettiin, että panos-tuotossuhde perustuu järjestelmää hyödyntävän asianomaisen yrityksen tosiasialliseen kulutukseen ja että panostiedot todennetaan. Näiden väitteiden mukaan panos-tuotossuhde määritettiin todennetulla vertailuanalyysijärjestelmällä, jota päivitettiin säännöllisesti yrityksen tosiasiallisen kulutuksen mukaan. Jos suhdeluku muuttui, edellisen ajanjakson liiallinen tullinpalautus lisättiin takaisin varastorekisterin päivittämiseksi, millä saatiin määritettyä varaston tosiasiallinen tila. Yrityksen, joka hyödyntää järjestelmän etuuksia, on tämän tosiasiallisen varaston tilan perusteella osoitettava valmiiden tuotteiden vienti. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja toimitti lisäksi kaksi kirjettä, joissa se toimitti tulliviranomaisille tiedot järjestelmässä jäljelle jääneistä raaka-aineista, mistä kävi ilmi, että yrityksen sallittiin käyttää ylimääräiset tuotantopanokset myöhemmin vietävien tavaroiden valmistukseen.
(44)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 70 kappaleessa todetaan, tässä järjestelmässä ei pidetty vastaanotetuista, valmistetuista ja viedyistä tuotantopanoksista kirjaa tosiasiallisen kulutuksen perusteella. Ainoastaan teoreettinen kulutus kirjattiin analyysitodistuksen mukaisesti ilmoittamalla panos-tuotossuhde kaikista raaka-aineista, joita tarvitaan tuottamaan 1 000 kilogrammaa tuotosta. Viranomaiset asettavat nämä panos-tuotosnormit, joita ne tarkistavat määräajoin yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta saamiensa tietojen perusteella, mutta tarkistusten suorittamisesta ei ole selkeitä sääntöjä eikä mitään näyttöä. Lisäksi sen jälkeen, kun tarkistuksia oli tehty analyysitodistukseen, josta ilmeni, että tullinpalautuksia oli maksettu liikaa, viranomaiset eivät toteuttaneet jatkotoimia todentaakseen aiemman todellisen kulutuksen kokonaismäärän ja pyytääkseen takaisinmaksuja aikaisemmille vuosille maksetuista palautuksista. Toisin sanoen sellaisista tulleista, joiden kantamisesta oli luovuttu, tehtyjä liiallisia tullinpalautuksia ei valvottu lainkaan. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti, että edellisellä ajanjaksolla todetut ylimääräiset raaka-aineet lisättiin takaisin varastorekisterin päivittämiseksi, millä tavalla saavutettiin varaston tosiasiallinen taso. On syytä todeta, että tämä käytäntö perustuu siihen, että vientiä harjoittava tuottaja ilmoittaa edellisen ajanjakson aikana kertyneet liialliset tullinpalautukset asianomaiselle viranomaiselle oma-aloitteisesti. On mielenkiintoista, ettei tällaisesta käytännöstä ole millään tavalla säädetty tätä järjestelmää sääntelevissä oikeudellisissa säännöksissä. Kaikki edellä esitetyt seikat tukevat sitä, ettei järjestelmässä ole toimivaa täytäntöönpano- ja seurantajärjestelmää. Näin ollen kaikki asiaa koskevat vaatimukset oli hylättävä.
(45)
Molemmat osapuolet väittivät myös, että tavanomaisen tuontimenettelyn mukainen tulli oli nollatulli tutkimusajanjakson aikana, joten valtiolta ei jäänyt saamatta tuloja Manufacturing Bond -järjestelmässä tapahtuneessa PTA:n tuonnissa.
(46)
Kyseinen väite oli hylättävä. Osapuolten toimittamista tiedoista käy selvästi ilmi, että PTA:n tuonnissa sovellettu tavanomainen tulli on 7,5 prosenttia. Tiettyjen edellytysten täyttyessä osapuolet voivat poikkeuksellisesti hyödyntää nollatullia. Se, että Pakistanin hallitus on ottanut käyttöön Manufacturing Bond -järjestelmän tai järjestelmän, jossa PTA:n ostoille myönnetään tullisuoja, ei suinkaan merkitse sitä, että kaikkeen PTA:n tuontiin sovelletaan nollatullia. Itse asiassa edellä mainittujen järjestelmien olemassaolo osoittaa sen, että valtion tuloista luovutaan, mistä syystä on otettu käyttöön erityisiä poikkeusjärjestelmiä, joihin liittyy erityisiä sääntöjä ja joiden käyttäjät määritellään.
(47)
Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että vuonna 2001 annettujen Pakistanin tullisääntöjen XV luvun 349 §:ää ei rikottu. Tämän osalta väitettiin, että Manufacturing Bond -järjestelmän soveltamisalaan kuuluu yrityksen koko tehdas, joten varastotilat täyttivät asianomaiset vaatimukset, joiden mukaan tilojen on sijaittava itsenäisellä alueella, jolle on oma sisään- tai uloskäynti julkiselta alueelta muttei muuta sisään- tai uloskäyntiä valmistusalueelta. Tiloissa on oltava selvästi merkityt erilliset varastot valmiille tavaroille, hylkytavaroille ja jätteille.
(48)
Edellä esitettyjen huomautusten osalta on syytä toistaa, että tutkimuskäynnin aika ilmeni, että ainoastaan tullitta tuodut raaka-aineet oli erotettu paikallisesti hankituista tuotantopanoksista. Varastotilat eli tullivarasto ja tullivalvonnassa oleva valmistusvarasto eivät sijainneet itsenäisellä alueella, jolle on oma sisään- tai uloskäynti julkiselta alueelta muttei muuta sisään- tai uloskäyntiä, kuten edellä mainitussa 349 pykälässä säädetään. Lisäksi osapuolen väite, että koko tehdas sisältyy Manufacturing Bond -järjestelmän soveltamisalaan, ei perustu mihinkään todennettavissa olevaan näyttöön (esimerkiksi nimenomainen lupa, jolla määritellään alue, jolla Manufacturing Bond -järjestelmää sovelletaan) lukuun ottamatta 349 pykälän sanamuodon analyysia. Tästä syystä asiaa koskevat väitteet oli hylättävä.
(49)
Pakistanin hallitus oli tehnyt tähän järjestelmään hallinnollisia muutoksia juuri äskettäin. Se on ottanut lainsäädännössä käyttöön Manufacturing Bond -järjestelmän yksityiskohtaisemman määritelmän ja toteuttanut toimia, joilla se on tehostanut asianomaisen viranomaisen suorittamaa järjestelmän valvontaa.
(50)
Siltä osin kuin on kyse viranomaisen Manufacturing Bond -järjestelmään kohdistamasta valvonnasta, tehdyt muutokset eivät tuoneet parannusta järjestelmän suurimpiin puutteisiin, jotka olivat tulleet ilmi tässä tutkimuksessa. Nämä puutteet ovat i) tuotujen raaka-aineiden tosiasiallista kulutusta koskevan raportoinnin puuttuminen ja ii) sellaisen todentamisjärjestelmän puuttuminen, jossa keskitytään tosiasiallisiin tuloksiin aiemmin asetettujen tasojen sijaan. Koska lisäksi tähän järjestelmään mahdollisesti tehtyjen muutosten täytäntöönpano on todennettava asianmukaisesti (havaitut ongelmat liittyvät myös järjestelmän hallinnointiin), tarvitaan tietty aika ennen kuin voidaan esittää lopullisia päätelmiä järjestelmään tehdyistä muutoksista ja siitä, kuinka viranomaiset ovat panneet nämä muutokset täytäntöön ja varmistaneet, että todentamisjärjestelmää hallinnoidaan asianmukaisesti.
(51)
Pakistanin hallitus ilmaisi myös haluavansa esittää komissiolle sitoumuksen, joka koskee Manufacturing Bond -järjestelmään sovellettavien sääntöjen tosiasiallista täytäntöönpanoa. Ehdotettiin, että tämä tapahtuisi esittämällä näyttö siitä, että yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja noudattaa uusia sääntöjä (esimerkiksi toimitiloja koskevat muutokset, panos-tuotossuhteiden tarkistaminen, tullinpalautukset) toimittamalla määräajoin raportteja ja sallimalla komission tehdä tarkastuskäyntejä.
(52)
Edellä esitetyn osalta on todettava, että tällä sitoumusehdotuksella Pakistanin hallitus epäsuorasti vahvistaa väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esille tuodut järjestelmässä ilmenneet puutteet. Kuten johdanto-osan 50 kappaleessa todetaan, ei ole mahdollista hyväksyä järjestelmän hallinnointiin liittyvää sitoumusta sellaisen näytön perusteella, joka konkretisoituisi vasta tulevaisuudessa. Tällainen sitoumus ei toimi käytännössä, koska tarpeellinen valvonta tosiasiassa edellyttäisi tutkimuksen keskeisten osien toistamista säännöllisin väliajoin. Tässä yhteydessä olisi korostettava, että Pakistanin hallitus ja/tai yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja voivat/voi pyytää toimenpiteiden välivaiheen tarkastelua, jos perusasetuksen 19 artiklan asiaa koskevien säännösten edellytykset täyttyvät.
(53)
Edellä todetun perusteella ja koska muita merkityksellisiä huomautuksia ei ole esitetty, tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 60-80 kappaleessa, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tämän asetuksen johdanto-osan 44-52 kappaleella, vahvistetaan.
II) Imports of plant, machinery and equipment in Manufacturing Bond (laitteistojen, koneiden ja kaluston tuonti tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistusta varten)
(54)
Molemmat osapuolet väittivät Imports of plant, machinery and equipment in Manufacturing Bond -järjestelmän (laitteistojen, koneiden ja kaluston tuonti tullivalvonnassa tapahtuvaa valmistusta varten) osalta, että tukimarginaalin määrittämisessä käytettävän korkoprosentin on oltava asianomaiselle viejälle tutkimusajanjakson aikana tarjolla ollut korkoprosentti. Osapuolet myös väittivät, että koska laitteistoja, koneita ja kalustoja käytettiin sekä vietäväksi että kotimarkkinoilla myytäväksi tarkoitetun PET:n tuotantoon, tukimarginaali olisi määritettävä vientiä harjoittavan tuottajan kokonaisliikevaihdon perusteella.
(55)
Näihin väitteisiin vastattaessa on syytä todeta, että määrittämisessä käytetty korkoprosentti on Pakistanissa tutkimusajanjakson aikana sovellettu kaupallinen korko, jota koskeva tieto on saatu Pakistanin valtionpankin Internetsivustolta. Tämä korkoprosentti edustaa markkinoiden tavanomaista luottokorkotasoa. Tuen laskemisessa sovelletun nimittäjän osalta on syytä muistaa, että ehtona tämän järjestelmän hyödyntämiselle on se, että tuodut koneet asennetaan Manufacturing Bond -järjestelmässä, jossa raaka-aineet, jotka käytetään yksinomaan kyseisessä järjestelmässä tapahtuvaan vientiin tarkoitettuun tuotantoon, voidaan tuoda tullitta. Niinpä tuen määrä (osoittaja) on jaettava tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen viennin kokonaisliikevaihdolle, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta. Siksi kaikki edellä esitetyt väitteet oli hylättävä.
(56)
Edellä todetun perusteella ja koska muita merkityksellisiä huomautuksia ei ole esitetty, tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 81-92 kappaleessa, vahvistetaan.
III) Tariff protection on purchases of PTA in the domestic market (PTA:n ostojen tullisuoja kotimarkkinoilla)
(57)
Pakistanin hallitus väitti, ettei paikallisesti tuotetun PTA:n hintaa ole alennettu 7,5 prosenttia kansainväliseen hintaan verrattuna ja että tullinpalautusta ei ole myönnetty ainoastaan kotimarkkinoilla tuotetulle PTA:lle vaan myös tuodulle PTA:lle. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti, että Tariff protection on purchases of PTA in the domestic market -järjestelmä (PTA:n ostojen tullisuoja kotimarkkinoilla) mahdollistaa tullien palauttamisen sekä paikallisesti hankitusta että tuodusta PTA:sta, mistä syystä järjestelmä ei suosi kotimarkkinoilla tuotetun PTA:n hankkimista. Väitettiin niin ikään, että lainsäädännössä ei rajoiteta tämän järjestelmän käyttöä.
(58)
Edellä esitetyt väitteet oli hylättävä. Tässä yhteydessä on huomautettava, että tässä järjestelmässä annetaan taloudellista tukea varojen suoran siirron muodossa, mistä koituu selvää etua vastaanottavalle yritykselle. Kun analysoidaan Pakistanin hallituksen toimittamia tietoa, on selvää, että järjestelmän käyttöön oikeutettu yritys voi i) ostaa kotimarkkinoilta PTA:ta ja saada tasaustukea, joka on 7,5 prosenttia paikallisesti valmistetun PTA:n ostohinnasta, tai ii) tuoda maahan PTA:ta ja saada palautus PTA:n tuontiin sovelletusta tullista (7,5 prosenttia). Jälkimmäistä vaihtoehtoa ei kuitenkaan sallita, jos järjestelmän käyttöön oikeutettu yritys käyttää PTA:n tuonnissa tullinpalautusjärjestelmää (esimerkiksi Manufacture Bond -järjestelmää). Edellä todetun perusteella on selvää, että yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja oli oikeudellisesti pakotettu käyttämään tätä järjestelmää ainoastaan kotimarkkinoilta hankitun PTA:n ostoihin, koska se käytti tuomaansa PTA:han samanaikaisesti Manufacturing Bond -järjestelmää.
Lisäksi on ilmeistä, että jopa niissä tapauksissa, joissa yksi järjestelmän käyttöön oikeutettu yritys käyttää molempia tarjolla olevia vaihtoehtoja (kieltäytymällä mahdollisuudesta käyttää Manufacturing Bond -tullinpalautusjärjestelmää), on selvää, että palautukset, joita yritys odottaa saavansa, ovat erilaiset, koska yhdessä tapauksessa palautusprosentti lasketaan kotimarkkinoiden täysimääräisen kauppalaskuhinnan perusteella, kun taas toisessa tapauksessa laskenta perustuu tullille ilmoitettuun arvoon, joka ei välttämättä ole sama kuin täysimääräinen laskutushinta. Sellaista todennettavissa olevaa näyttöä ei esitetty, joka kumoaisi edellä esitetyt päätelmät. Kun kyse on väitteestä, jonka mukaan järjestelmän käyttömahdollisuutta ei ole rajoitettu, tutkimuksesta ilmeni, että asiaa koskevassa lainsäädännössä luetellaan selvästi nimeltä järjestelmän käyttöön oikeutetut osapuolet. Kotimarkkinoilla tuotetusta PTA:sta ei joka tapauksessa kanneta tullia, mistä syystä 7,5 prosentin suuruisessa ”palautuksessa” on kyse varojen suorasta siirrosta eli selvästä avustuksesta. Ainoa keino, jolla PET-tuottaja voi saada tämän tuen eli avustuksen, on ostaa kotimarkkinoilla tuotettua PTA:ta. Toisaalta tuotuun PTA:han sovelletun tullin ”palautuksessa” on kyse vapauttamisesta tavanomaisesti maksettavaksi tulevasta maksusta eikä varojen suorasta siirrosta. Tästä syystä nämä kaksi tilannetta eivät vastaa toisiaan.
(59)
Järjestelmästä koituu selvää etua kotimarkkinoilla toimivalle ostajalle eli PET:n tuottajalle varojen suoran siirron muodossa perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla, koska tuki riippuu kotimarkkinoiden tavaroiden käytöstä tuotujen tavaroiden sijaan, sillä ainoastaan kotimarkkinoiden tavarat ovat oikeutettuja suoraan avustukseen. Lisäksi tukea voidaan pitää myös perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuna erityisenä tukena, koska lainsäädännössä nimenomaisesti rajataan järjestelmän käyttömahdollisuus tietyille polyesteriteollisuuden yrityksille.
(60)
Pakistanin hallitus toimitti tähän järjestelmään liittyen yhdessä väliaikaista tullia koskevien huomautustensa kanssa 28 päivänä kesäkuuta 2010 hallituksen päätöksen, jossa todetaan, että SRO N:o 1045(I)/2008 on kumottu 1 päivästä heinäkuuta 2010 alkaen. Pakistanin hallitus ilmoitti, että tällä toimenpiteellä varmistetaan, ettei PTA:n käyttäjille enää myönnetä palautusta kotimarkkinoilta hankitusta tai tuodusta PTA:sta.
(61)
Lisäksi yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan samasta asiasta toimittaman lehtileikkeen mukaan Pakistanin hallitus päätti kumota tätä järjestelmää koskevan säädöksen, jotta Pakistan täyttäisi asiaan liittyvät kansainväliset vaatimukset. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja varmensi Pakistanin hallituksen toimittamat tiedot vahvistamalla, ettei 1 päivästä heinäkuuta 2010 alkaen ole enää ollut mahdollista saada asianomaista avustusta kotimarkkinoilla tuotettua PTA:ta ostettaessa. Tältä osin on syytä muistaa, että perusasetuksen 15 artiklan mukaisesti toimenpidettä ei oteta käyttöön, jos tuki peruutetaan tai osoitetaan, ettei tuesta enää koidu hyötyä asianomaisille viejille. Edellä olevien tietojen perusteella on ilmeistä, että Pakistan hyväksyy keskeisiltä osin sen, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa tämän järjestelmän osalta esille tuodut seikat edellyttivät siltä korjaavia toimenpiteitä, että Pakistanin hallitus on lopettanut järjestelmän soveltamisen ja että yhteistyössä toimineelle vientiä harjoittavalle tuottajalle ei enää koidu etua tästä järjestelmästä. Näissä olosuhteissa katsotaan, että perusasetuksen 15 artiklassa luetellut edellytykset täyttyvät, minkä perusteella järjestelmään ei olisi sovellettava tasoitustoimenpiteitä.
(62)
Edellä todetun perusteella ja koska muita merkityksellisiä huomautuksia ei ole esitetty, tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93-105 kappaleessa, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tämän asetuksen johdanto-osan 58-61 kappaleella, vahvistetaan.
IV) Final Tax Regime - FTR (lopullista veroa koskeva järjestelmä)
(63)
Molemmat osapuolet väittivät, että Final Tax Regime - FTR (lopullista veroa koskeva järjestelmä) muodostaa eri verojärjestelmän ja että siihen ei tulisi soveltaa tasoitustoimenpiteitä, koska Pakistan on täysivaltainen verotuksen suhteen, mistä syystä se voi vapaasti soveltaa haluamaansa verojärjestelmää. Väitettiin niin ikään, että FTR-järjestelmään ei liity mitään millekään yritykselle annettavaa taloudellista tukea ja että kyseessä on Pakistanissa yleisesti sovellettava verotussääntö (1 prosentin suuruinen lähdevero, joka kannetaan valuuttatulojen toteutumishetkellä), joka toimii eri toiminta-ajatuksella ja perusteella kuin Normal Tax Regime - NTR (tavanomainen verojärjestelmä), jossa kotimaisen tulon verokanta on 35 prosenttia. Näiden osapuolten mukaan ei ole mahdollista määrittää, kumpi järjestelmistä on edullisempi, mistä syystä FTR ei aiheuta tuloista luopumista eikä sellaisten tulojen kantamatta jättämistä, jotka muussa tapauksessa kannettaisiin.
(64)
Näiden väitteiden osalta on syytä todeta, että tässä ei kyseenalaisteta Pakistanin täysivaltaisuutta vaan tarkastellaan tukia, joita väitetään myönnetyn tietyille vientiä harjoittaville tuottajille. Lisäksi on syytä muistaa, että vientituloja verotetaan eri tavalla kuin kotimarkkinoilla saatuja myyntituloja. Siltä osin kuin tässä verojärjestelmässä vientituottoihin sovelletaan alhaisempaa verokantaa kuin kotimarkkinamyynnistä saatuihin tuottoihin järjestelmän katsotaan olevan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuki eli valtion tuloa, josta on luovuttu, mistä koituu etua järjestelmän kohteena olevalle yritykselle. Kyseessä on myös perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettu erityinen tuki, koska se riippuu vientituloksesta.
(65)
Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja toimitti myös vuosilta 2008 ja 2009 tehtyjä Excel-muotoisia laskelmia sekä yrityksen vuoden 2008 tuloveroilmoituksen lukuja tarkistaneen tuloveroviranomaisen (Deputy Commissioner of Income Tax) antaman lisäveroa koskevan maksukehotuksen ja verotuspäätöksen. Pakistanin hallitus tuki yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan väitteitä toteamalla, että esitetyistä laskelmista ilmenee, että kyseinen tuottaja on maksanut FTR-järjestelmässä enemmän veroja kuin mitä se olisi maksanut, jos NTR-järjestelmää olisi sovellettu.
(66)
Nämä väitteet oli hylättävä. Ensiksikin esitetyt laskelmat eivät sisälly yrityksen tuloveroilmoitukseen eivätkä mihinkään muuhun viralliseen veroviranomaisen asiakirjaan. Näin ollen ei ole olemassa todennettavissa olevaa näyttöä siitä, että ne kuvastavat yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tuloverovelvoitteita paikkansa pitävästi.
(67)
Toiseksi, esitettyjen virallisten verotusasiakirjojen (lisäveroa koskeva maksukehotus ja verotuspäätös) analyysista ei saada mitään tukea osapuolten väitteille, jotka koskevat eri verojärjestelmien verotasoja.
(68)
Siltä osin kuin on kyse esitetyistä vuotta 2008 koskevista asiakirjoista osapuolet eivät ole pystyneet osoittamaan, miten esitetyt määrät voivat tarkasti täsmätä yrityksen vuotta 2008 koskevan tuloveroilmoituksen ja asianomaisten veroviranomaisten myöhemmin antamien kahden asiakirjan kanssa. Viimeksi mainituista asiakirjoista saa vahvistuksen sille, että yritystä on pyydetty maksamaan tietty määrä tuloveroa kotimaisesta tulostaan. Toimitettujen tietojen perusteella ei ole kuitenkaan lainkaan selvää, että tämä veron määrä (tai mikä tahansa muu veron määrä) tosiasiassa maksettiin tai onko yritys hakenut muutosta edellä mainittuun verotuspäätökseen. Niin ikään ei ole selvää, kuinka Excel-laskelmissa esitetyt määrät voisivat täsmätä joko yrityksen tuloveroilmoituksen tai veroviranomaisen verotuspäätöksen kanssa. Vaikka joka tapauksessa hyväksyttäisiin, että lisäveroa koskevassa maksukehotuksessa mainittu määrä on maksettu, tämä ei muuttaisi sitä päätelmää, että yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja maksoi vähemmän veroa kuin mitä se olisi maksanut, jos vientituloon olisi sovellettu 35 prosentin verokantaa.
(69)
Siltä osin kuin on kyse esitetyistä vuotta 2009 koskevista asiakirjoista on syytä todeta, että osapuolet eivät ole toimittaneet yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tuloveroilmoitusta vuodelta 2009. Virallisten veroselvitysten ja -ilmoitusten sijaan näyttönä esitettiin Excel-laskelma. Tällaiset tiedot eivät ole selvästikään todennettavissa eikä niillä voida tukea mitään väitettä, joka koskee tutkimusajanjakson jälkeen tuloverotuksessa tapahtuneita muutoksia. Tässä yhteydessä olisi korostettava, että Pakistanin hallitus ja/tai yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja voivat/voi pyytää toimenpiteiden välivaiheen tarkastelua, jos perusasetuksen 19 artiklan asiaa koskevien säännösten edellytykset täyttyvät.
(70)
Määritettäessä FTR-järjestelmän mukaista tuen määrää todettiin kuitenkin laskuvirhe, joka koski yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan vuoden 2008 tuloveroilmoituksessa ilmoitettuja vientituloja. Virhe korjattiin. Tätä järjestelmää hyödyntäneelle vientiä harjoittavalle tuottajalle vahvistettu tutkimusajanjakson aikainen tukiprosentti on 1,97 prosenttia (1,95 prosentin sijaan).
(71)
Edellä todetun perusteella ja koska muita merkityksellisiä huomautuksia ei ole esitetty, tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 106-116 kappaleessa, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tämän asetuksen johdanto-osan 70 kappaleella, vahvistetaan.
V) Export Long-Term Fixed Rate Financing Scheme - LTF-EOP (viennin pitkäaikainen kiinteäkorkoinen rahoitusjärjestelmä)
(72)
Molemmat osapuolet väittivät, että Export Long-Term Fixed Rate Financing Scheme - LTF-EOP -järjestelmän (viennin pitkäaikaisen kiinteäkorkoisen rahoitusjärjestelmän) tukimarginaalin määrittämisessä käytettävän korkoprosentin on oltava korkoprosentti, joka oli käytettävissä silloin, kun vientiä harjoittava tuottaja neuvotteli kiinteäkorkoisesta rahoituksesta, eli vuosina 2004-2005 vallinnut korkoprosentti. Lisäksi väitettiin, että väliaikaisen tukimarginaalin määrittämisessä käytetyn nimittäjän olisi pitänyt olla yrityksen kokonaisliikevaihto viennin kokonaisliikevaihdon sijaan, koska samoja tuotantovälineitä, jotka on rahoitettu LTF-EOP-järjestelmää hyödyntäen, käytetään sekä kotimarkkinoille tarkoitettujen että vietävien tavaroiden tuottamiseen.
(73)
Nämä väitteet oli hylättävä. Olisi ensiksikin selvennettävä, että määrittämisessä käytetty korkoprosentti on Pakistanissa tutkimusajanjakson aikana vallinnut kaupallinen korko, jota koskeva tieto on saatu Pakistanin valtionpankin Internetsivustolta. Asianomainen viejä nosti vuosina 2004 ja 2005 neuvotellun rahoituksen erissä. Tuen määrää laskettaessa käytettiin yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan ilmoittamaa tutkimusajanjakson aikana nostetun luoton määrää. Kun tarkastellaan tukea, jonka osapuoli on saanut tietyn tutkimusajanjakson aikana, sovellettavaa tutkimusajanjakson aikana markkinoilla vallinnutta kaupallista korkoa verrataan yleensä tutkimusajanjakson aikana saadusta luotosta maksettuun korkoon. Näin toimittiin myös tässä tapauksessa. Tuen määrittämisessä käytetyn nimittäjän osalta on muistutettava, että jotta järjestelmää voidaan hyödyntää, yrityksen on vietävä suoraan tai välillisesti vähintään 50 prosenttia vuotuisesta tuotannostaan. Niinpä tuen määrä (osoittaja) on jaettava tutkimusajanjakson aikana tapahtuneelle tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihdolle, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta.
(74)
Edellä todetun perusteella ja koska muita merkityksellisiä huomautuksia ei ole esitetty, tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 117-133 kappaleessa, vahvistetaan.
VI) Export Finance Scheme from the State Bank of Pakistan - EFS (Pakistanin valtionpankin vientirahoitusjärjestelmä)
(75)
Pakistanin hallitus ilmoitti, että PET-sektori oli jätetty Export Finance Scheme from the State Bank of Pakistan- (EFS) -järjestelmän (Pakistanin valtionpankin vientirahoitusjärjestelmän) ulkopuolelle Pakistanin valtionpankin 28 päivänä kesäkuuta 2010 tekemällä päätöksellä. Näin ollen väitettiin, että järjestelmä oli perusasetuksen 15 artiklan säännösten mukainen ja että komission ei olisi sovellettava tasoitustoimenpiteitä, koska on osoitettu, että tuki on peruttu. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti tältä osin, että Pakistanin valtionpankin 28 päivänä kesäkuuta 2010 päivätyn Circular-yleiskirjeen nro 09/2010 nojalla yritys on maksanut takaisin EFT-rahoituksen määrät kokonaisuudessaan, joten maksamattomia EFS-määriä ei ollut enää jäljellä 30 päivänä kesäkuuta 2010.
(76)
Tämän väitteen osalta muistutettakoon, että perusasetuksen 15 artiklan mukaisesti toimenpidettä ei oteta käyttöön, jos tuki peruutetaan tai osoitetaan, ettei tuesta enää koidu hyötyä asianomaiselle viejälle. EFS-järjestelmään liittyvien asiakirjojen osalta todettakoon, että Pakistanin valtionpankin päätöksessä todellakin määrätään, etteivät pankit saa rahoittaa PET-tuotantoa tästä järjestelmästä. Kyseisessä tekstissä myös todetaan, että viejille myönnetyt rahoitusjärjestelyt säilyvät voimassa kunkin lainan erääntymiseen saakka ja että yritysten vientitulokset otetaan huomioon niiden lainanotossa vuosina 2009 ja 2010 ja oikeuksissa vuoteen 2011 saakka.
Toimittamalla tarvittavia asiakirjoja Pakistanin hallitus selvensi tältä osin, että yrityksillä, joilla ei ole tämän järjestelmän mukaisesti myönnettyjä lyhytaikaisia lainoja Pakistanin varainhoitovuonna 2009-2010 (joka päättyi 30 päivänä kesäkuuta 2010), ei ole oikeutta hyödyntää vuoteen 2011 jatkuvaa siirtymäkautta. Siltä osin kuin on kyse väitteestä, että yhteistyössä toimineella vientiä harjoittavalla tuottajalla ei ole EFT-järjestelmän mukaisesti myönnettyä takaisinmaksamatonta rahoitusta, on syytä todeta, että tämän väitteen tueksi on esitetty joukko asianomaisten pankkien toimittamia todisteita, joita yrityksen valantehnyt tilintarkastaja on täydentänyt. Edellä todetun perusteella esitetään päätelmänä, että osapuolet ovat kyenneet osoittamaan, ettei EFS-järjestelmästä enää koidu etua asianomaiselle viejälle. Näin ollen perusasetuksen 15 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät, ja esitettyjä väitteitä pidetään perusteltuina. Sen vuoksi katsottiin, ettei tähän ohjelmaan olisi sovellettava tasoitustoimenpiteitä.
(77)
Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että tukimarginaalin laskemisessa käytettävän korkoprosentin on oltava tutkimusajanjakson aikana yritykselle tarjolla ollut lyhyt korko. Lisäksi väitettiin, että saatu rahoitus käytetään tyydyttämään yrityksen vaihto-omaisuuteen sekä kotimarkkina- että vientimyynnin osalta liittyviä yleisiä rahoitustarpeita, minkä vuoksi tukimarginaalilaskelmissa käytettävänä nimittäjänä olisi käytettävä yrityksen kokonaisliikevaihtoa.
(78)
Nämä väitteet oli hylättävä. Ensiksikin on muistettava, että laskemisessa käytetty korkoprosentti on Pakistanissa tutkimusajanjakson aikana sovellettu kaupallinen korko, jota koskeva tieto on saatu Pakistanin valtionpankin Internetsivustolta. Tämä korkoprosentti edustaa markkinoiden tavanomaista luottokorkotasoa. Tuen määrittämisessä käytettävän nimittäjän osalta todettakoon, että ehtona järjestelmän hyödyntämiselle on joko tiettyjen vientitapahtumien toteutuminen tai viennin kokonaistulos. Niinpä tuen määrä (osoittaja) on jaettava tutkimusajanjakson aikana tapahtuneen viennin kokonaisliikevaihdolle, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta.
(79)
Edellä todetun perusteella ja koska muita merkityksellisiä huomautuksia ei ole esitetty, tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134-148 kappaleessa, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tämän asetuksen johdanto-osan 75-78 kappaleella, vahvistetaan.
VII) Pakistanin valtionpankin F.E. Circular -yleiskirjeen nro 25 mukainen rahoitus
(80)
Molemmat osapuolet väittivät, että Pakistanin valtionpankki ei osallistu tähän järjestelmään, että liikepankit tarjoavat valuuttarahoitusta ilman suotuisia korkoprosentteja ja että järjestelmä ei ole sidottu vientitulokseen, koska sekä viejät että tuojat voivat käyttää sitä.
(81)
Esitettyjä väitteitä analysoitiin ottaen asiaa koskevat oikeudelliset säännökset ja järjestelmän käytännön täytäntöönpano huomioon, ja ne todettiin perustelluiksi. Sen vuoksi katsottiin, ettei tähän ohjelmaan olisi sovellettava tasoitustoimenpiteitä. Koska Pakistanin valtionpankin F.E. Circular -yleiskirjeen nro 25 mukaiseen järjestelmään ei tulla soveltamaan tasoitustoimenpiteitä, ei ole tarpeen kommentoida alustavien päätelmien ilmoittamisen perusteella esitettyjä huomautuksia.
3.2.3 Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(82)
Edellä todettu huomioon ottaen perusasetuksen säännösten mukaisten tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavien tukien lopullinen määrä arvon perusteella ilmaistuna on ainoan yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan pakistanilaisen tuottajan osalta 5,15 prosenttia.
3.3 Yhdistyneet Arabiemiirikunnat
3.3.1 Johdanto
(83)
Yhdistyneiden arabiemiirikuntien, jäljempänä ’Arabiemiirikunnat’, hallitus ja yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja esittivät huomautuksensa seuraavista tukijärjestelmistä, joita koskevia tasoitustoimenpiteitä otettiin käyttöön väliaikaista tullia koskevalla asetuksella:
I)
liittovaltion laki nro 1 vuodelta 1979
II)
vapaakauppa-alue.
3.3.2 Erityiset järjestelmät
I) Liittovaltion laki nro 1 vuodelta 1979
(84)
Arabiemiirikuntien hallitus väitti, että vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 mukainen järjestelmä on laajasti ja horisontaalisesti kaikkien Arabiemiirikunnissa toimivien tuotantoalojen ja yritysten käytettävissä ja että oikeus järjestelmän käyttöön myönnetään ilman poikkeusta. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kyseisen säädöksen nojalla myönnetty toimilupa on edellytys sijaita ja toimia Arabiemiirikunnissa.
(85)
Edellä sanotun osalta on todettava, että tutkimuksesta ilmeni, että teollisuusyritykset voivat toimia Arabiemiirikunnissa erityyppisten toimilupien turvin. Teollisuusyritys voi toimia vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 mukaisen toimiluvan lisäksi myös sen emiraatin alueellisten viranomaisten myöntämän toimiluvan turvin, jossa yritys on perustettu. Tämä pätee yhteistyössä toimineeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, jolla on Ras al Khaimahin emiraatin hallituksen myöntämä toimilupa. Teollisuusyritys voisi lisäksi toimia vapaakauppa-alueella, mihin ei edellä mainitun lain mukaan tarvita toimilupaa. Näin ollen ei pidä paikkaansa, että kaikki teollisuusyritykset toimivat Arabiemiirikunnissa vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 alaisuudessa. Näin ollen ei ole myöskään esitetty näyttöä siitä, että oikeus järjestelmän käyttöön myönnetään automaattisesti, joten asiaa koskeva väite on hylättävä.
(86)
Molemmat osapuolet väittivät, että laissa säädetyt vaatimukset ovat ainoastaan tarpeellisia ehtoja, jotka on asetettu maassa toteutettaville teollisuushankkeille, ja että vaatimusten tarkoituksena ei ole hankkia vapautuksia tullien maksamisesta, mistä syystä väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa liittovaltion laissa nro 1 olevista 12, 13 ja 21 pykälästä esitetty komission analyysi on virheellinen. Arabiemiirikuntien hallitus väitti myös säädöksen 13 pykälän osalta, että ilmaisulla ”considered” ei ole määräävää merkitystä säädöksen arabiankielisessä toisinnossa. Arabiemiirikuntien hallitus väitti niin ikään, ettei edellä mainitun säädöksen 11 ja 12 pykälää ollut koskaan sovellettu käytännössä, koska teknistä komiteaa, joka vastaa hakemusten esittelemisestä ministerille, ei ole koskaan perustettu. Väitettiin lisäksi, että teollisen kehittämisen osaston tehtävät on määritelty ministeriön julkaisemassa elektroniikkateollisuusjärjestelmän käyttöoppaassa, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 173 artiklassa todetaan.
(87)
Nämä väitteet oli hylättävä. On syytä todeta, että lain 13 ja 21 pykälä muodostavat osan vaiheisiin jakautuvasta prosessista, jota on tarkasteltu analysoitaessa vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 nojalla myönnettyä teollisuustoimilupaa. Vuodelta 1979 olevassa liittovaltion laissa nro 1 olevien 11 ja 12 pykälä osalta on todettava, että niissä määritellään sellaisten erilaisten valtion viranomaistahojen tehtävät ja vastuut, jotka myöntävät teollisuustoimilupia kyseisen lain nojalla. Se, että tiettyä viranomaistahoa ei ole koskaan perustettu, vaikka siitä on säädetty laissa ja vaikka sen tehtävänä on i) arvioida teollisen kehittämisen osaston esittämiä panoksia ja ii) suositella ministerille hakemusten hyväksymistä tai hylkäämistä, osoittaa, ettei lainsäädäntöä, jonka nojalla toimilupia myöntävä viranomainen toimii, ole koskaan noudatettu käytännössä, mistä syystä ei ole olemassa oikeudellista varmuutta siitä, millä tavoin tukea myönnetään. Arabiemiirikuntien hallituksen teknisestä komiteasta esittämä väite on lisäksi ristiriidassa sen aikaisemmin esittämien väitteiden kanssa, koska niiden mukaan ministeri on pyytänyt kyseistä komiteaa esittämään näkemyksiään lain mahdollisesta tarkistamisesta. Kun kyse on liittovaltion lain 13 pykälässä olevan käsitteen ”considered” määritelmästä, on syytä todeta, että englanninkielinen toisinto oli ainoa teksti, jonka Arabiemiirikuntien hallitus toimitti tutkimuksen aikana. Se ilmoitti vasta alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että englannin- ja arabiankielisen tekstin määritelmissä saattaa olla eroja. Se, että tekstin kaksi toisintoa herättävät tietyiltä osin kelpoisuuskriteereihin liittyviä epäilyksiä, on jälleen selvä osoitus siitä, että kriteereistä ja tukikelpoisuusedellytyksistä ei ole olemassa oikeudellista selvyyttä. Teollisen kehittämisen osaston aseman osalta on syytä todeta, ettei toimitettu uutta tietoa, jolla olisi ollut vaikutusta tutkimuksen päätelmiin.
(88)
Arabiemiirikuntien hallitus väitti, että sen teollisuustilastoista ilmenee, että vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 mukaisesti on rekisteröity yli 4 000 teollisuusyritystä. Molemmat osapuolet väittivät, että komissio ei ollut esittänyt myönteistä näyttöä siitä, että Arabiemiirikuntien viranomaiset ovat noudattaneet harkintaa hyväksyessään tai hylätessään järjestelmän käyttöä koskevia hakemuksia.
(89)
Nämä väitteet oli hylättävä. On todettava, että tutkimuksesta on käynyt ilmi, että vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 mukaisen teollisuustoimiluvan myöntäminen ei tapahdu automaattisesti ja että järjestelmän käyttöön oikeutettujen valintaprosessia koskevat säännöt eivät ole puolueettomat. Ottaen huomioon, että järjestelmän todettiin olevan perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan säännösten mukainen erityinen järjestelmä, Arabiemiirikuntien hallituksen velvollisuutena oli esittää perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukainen näyttö tukemaan väitettään, jonka mukaan siitä lähtien, kun vuodelta 1979 oleva liittovaltion laki nro 1 tuli voimaan, kaikkien osapuolten hakemukset, jotka ovat koskeneet kyseisen lain mukaista teollisuustoimilupaa, on hyväksytty. Asiasta ei koskaan esitetty todennettavissa olevaa tietoa.
(90)
Molemmat osapuolet väittivät, että kaikkien Arabiemiirikunnissa toimivien teollisuusyritysten tuotannolle myönnetään tullivapautuksia. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että Arabiemiirikuntien kauppapolitiikasta vuonna 2006 julkaistussa WTO:n katsauksessa analysoitiin vuodelta 1979 olevaa liittovaltion lakia nro 1, ja siinä todettiin, että tullivapautuksia myönnetään kaikille teollisuuslaitoksille. Väitettiin myös, että järjestelmää valvotaan, koska teollisuustoimiluvat uusitaan vuosittain, järjestelmään kuuluvat yritykset ilmoittavat materiaalien tullittomat tuonnit ja viranomaiset peruuttavat tuonnin tullittomuuden, jos panokset eivät liity tuotantoon.
(91)
Nämä väitteet oli hylättävä. On syytä todeta, että tullivapautuksia myönnetään yrityksille, jotka hyödyntävät vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 mukaista järjestelmää, ja että raaka-aineiden tavanomainen tullin määrä ei ole nolla. Yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja ei osoittanut, kuinka WTO:n kauppapoliittisessa katsauksessa esitetty yleinen toteamus pitää enemmän paikkansa kuin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetty tarkastuskäyntiin perustuva yksityiskohtainen analyysi, jossa tarkasteltiin erityisesti vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 kelpoisuussäännöksiä ja käytännön täytäntöönpanoa. Vielä tärkeämpää on se, että tutkimuksesta on ilmennyt, että viranomaisten toiminta on syrjivää, kun ne hallinnoivat tullittomien materiaalien tuontia järjestelmässä. Koska ei ole olemassa sääntöjä siitä, kuinka tuonnin tullittomuutta koskevat hakemukset hyväksytään tai hylätään, ja koska käytössä ei ole toimivaa järjestelmän hallinnoinnin valvontajärjestelmää, on epäselvää, miksi jonkin osapuolen sallitaan tiettynä ajankohtana tuoda tullitta, kun taas toisena ajankohtana se ei saa lupaa tullittomaan tuontiin. Itse asiassa tämä pätee yhteistyössä toimineeseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, jota pyydettiin ajoittain maksamaan tulleja ilman, että toimiluvan myöntänyt viranomainen perusteli toimintaansa. Näin ollen asianomaiset kaksi osapuolta eivät ole esittäneet näyttöä järjestelmän hallinnointia ja tuonnin tullittomuuden myöntämistä koskevien väitteidensä tueksi.
(92)
Väitettiin myös, että järjestelmää hallinnoidaan puolueettomin kriteerein eli edellytetään, että vapautus tulleista voi koskea ainoastaan teollisuusyritysten tuotannossa käytettäviä tuontitavaroita. Väite oli hylättävä, koska kuten johdanto-osan 89 ja 91 kappaleessa todetaan, ei ole esitetty näyttöä puolueettomien kriteereiden olemassaolosta.
(93)
Arabiemiirikuntien hallitus väitti, että vuodelta 1979 olevaa liittovaltion lakia nro 1 oltiin parhaillaan tarkistamassa ja että tämä tieto oli toimitettu komissiolle. Väitettiin myös, että komissio oli jättänyt Arabiemiirikuntien hallituksen toimittamat tiedot ja asiakirjat huomioimatta ja että komissio ei esittänyt huomioita eikä myönteistä näyttöä tosi-asioista ja laista, joilla oli vaikutusta sen päätelmiin.
(94)
Edellä esitettyyn liittyen on todettava, että komissio on arvioinut ja analysoinut kaikki osapuolten toimittamat tiedot huolellisesti. Kun kyse on vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 tarkistamisesta, on syytä todeta, että Arabiemiirikuntien hallituksen toimittama teksti on valtiovarain- ja teollisuusministeriön sisäinen asiakirjaluonnos. Sellaisena sillä ei ole oikeudellista arvoa. Tutkimuksen toteuttavan viranomaisen on analysoitava tosiasiallisia oikeudellisia säännöksiä ja sitä, millä tavoin ne on pantu täytäntöön, eikä suinkaan ei-sitovaa luonnosta, jota Arabiemiirikuntien hallituksen hallinnosta ja lainsäädännöstä vastaavat tahot eivät ole hyväksyneet ja jolla ei ole vielä lainvoimaa. Vielä merkittävämpää on, että se, että Arabiemiirikuntien hallitus valmistelee parhaillaan vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 tarkistusta, osoittaa, että viranomaiset ovat ymmärtäneet, kuten Arabiemiirikuntien hallitus on todennut, että laista on tarpeen poistaa mahdolliset ristiriidat WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen kanssa.
(95)
Edellä todetun perusteella tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 166-183 kappaleessa, vahvistetaan.
II) Vapaakauppa-alue
(96)
Molemmat osapuolet väittivät, että kaikille Arabiemiirikunnissa toimiville yrityksille myönnetään tullittomuus tuotantohyödykkeiden tuonnissa.
(97)
Tämän osalta on todettava, että tutkimuksesta on ilmennyt, että vapaakauppa-alueelle sijoittautuneille yrityksille myönnetään tullittomuus tuotantohyödykkeiden tuonnissa. Se, että osapuoli voi saada saman etuuden hyödyntämällä toista järjestelmää (eli vuodelta 1979 olevaa liittovaltion lakia nro 1), ei tarkoita, että kyseistä tukea ei pidetä tasoitustoimenpiteen käyttöönoton mahdollistavana. Lisäksi osapuolet eivät kyenneet esittämään tosiasioihin perustuvaa näyttöä, jolla vapaakauppa-alueesta tutkimuksessa tehdyt päätelmät olisi osoitettu vääriksi. Edellä todettu huomioon ottaen esitetty väite oli hylättävä.
(98)
Edellä todetun perusteella tätä järjestelmää koskevat päätelmät, jotka ovat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 184-199 kappaleessa, vahvistetaan.
3.3.3 Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(99)
Edellä todettu huomioon ottaen perusasetuksen säännösten mukaisten tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavien tukien lopullinen määrä arvon perusteella ilmaistuna on ainoan Arabiemiirikunnista olevan yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta 5,13 prosenttia.
3.4 Lopullisten päätelmien ilmoittamista koskevat huomautukset
(100)
Muistutettakoon, että kaikille asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää huomautuksia lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Osapuolten huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin soveltuvilta osin huomioon, mutta ne eivät olleet luonteeltaan sellaisia, että ne olisivat muuttaneet edellä esitettyjä päätelmiä.
(101)
Iranilainen yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja esitti uudestaan analyysinsa asiaan liittyvistä tosiasioista, mutta se ei esittänyt mitään uutta ratkaisevaa näyttöä, jolla olisi ollut vaikutusta tutkimuksen päätelmiin.
(102)
Pakistanin hallitus ilmaisi tyytymättömyytensä siihen, että sen Manufacturing Bond -järjestelmää koskeva sitoumus oli hylätty, ja se toisti LTF-EOP- ja FTR-järjestelmiä koskevat huomautuksensa. Se myös toimitti 27 päivänä heinäkuuta 2010 annetun Federal Board of Revenue -elimen uuden päätöksen, jossa PTA:lle (PET:n raaka-aineelle) vahvistetaan 3 prosentin tuontitulli, ja väitti, että toimielimillä oli lakisääteinen velvollisuus määrittää uudelleen Manufacturing Bond -järjestelmän tukimarginaali. Väite oli hylättävä, koska ei ollut viitteitä siitä, etteikö tuki olisi edelleen olemassa. Pakistanin hallitus väittää, että sitä on alennettu. Manufacturing Bond -järjestelmän sääntöjen mukaan tuotantopanoksia voidaan kuitenkin käyttää vähintään kahden vuoden ajan tuonnista. Toisin sanoen hyödykettä, joka on tuotu heinäkuussa 2010 (jolloin tulli oli 7,5 prosenttia), voidaan käyttää heinäkuuhun 2012 saakka. Toimielimet ovat määrittäneet tuen määrän tutkimusajanjaksoa koskevien tietojen perusteella, ja järjestelmän sääntöjen perusteella aikaisemmin sovelletulla tullilla saattaa olla vaikutusta vuoteen 2012 saakka. Niinpä tuki on selvästi olemassa ajankohtana, jona lopullinen tulli otetaan käyttöön. Lisäksi tulli on vain yksi osa tietokokonaisuutta, ja kuten johdanto-osan 43-53 kappaleessa esitetään, tuontimäärät olisivat saattaneet olla suuremmat, jos tullin määrä olisi ollut alhaisempi.
(103)
Pakistanilainen yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja oli eri mieltä FTR-järjestelmää koskevasta analyysista, mutta toimitetuilla tiedoilla ei ollut muutosvaikutusta tutkimuksen päätelmiin. Kyseinen tuottaja myös väitti, että on olemassa todennettavissa olevaa näyttöä, josta käy tarkasti ilmi sen tuloverovelvoitteet. Se esitti joukon asiakirjoja osoittaakseen, että komission havainnot eivät pitäneet paikkaansa. Tämän osalta on todettava, että toimitetut tiedot eivät ole merkityksellisiä eivätkä todennettavissa olevia, mistä syystä niitä ei voida ottaa huomioon.
(104)
Arabiemiirikuntien hallitus esitti uudestaan analyysinsa asiaan liittyvistä tosiasioista ja väitti, että toimielimet perustivat päätelmänsä vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 epäselvään tulkintaan ja että ne eivät tuoneet esiin mitään myönteistä näyttöä. Tämän osalta on syytä muistaa, että tuen erityisyys on todettu perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti, että toimielinten tulkinta vuodelta 1979 olevasta liittovaltion laista nro 1 perustui toimitettuihin tietoihin ja näyttöön ja että sellaista ratkaisevaa näyttöä ei löytynyt, joka olisi muuttanut tutkimuksen päätelmiä. Arabiemiirikuntien hallitus selvensi, että vuodelta 1979 olevan liittovaltion lain nro 1 muutosprosessi oli edistynyt ja että voimaansaattaminen oli loppusuoralla. Tämän osalta todettakoon, että komissio suhtautuu myönteisesti Arabiemiirikuntien hallituksen pyrkimyksiin muuttaa asiaa koskevia oikeudellisia säännöksiään, mutta edellä mainitulla kehityksellä ei ole vaikutusta tutkimuksen päätelmiin, koska muutosprosessin päätökseen saattamiselle ja uuden lain voimaan saattamiselle ei ole vahvistettu selvää aikataulua.
(105)
Arabiemiirikunnista oleva yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja toisti vuodelta 1979 olevaa liittovaltion lakia nro 1 koskevat väitteensä. Se myös väitti, että tukimarginaali oli väärin laskettu. Kyseinen tuottaja väitti, että se havaitsi lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että Saudi-Arabiasta tehdyt raaka-ainehankinnat olivat tullittomia, koska Arabiemiirikunnat ja Saudi-Arabia kuuluvat Persianlahden yhteistyöneuvoston tulliliittoon, ja se toimitti joukon asiakirjoja väitteidensä tueksi. Tässä yhteydessä on todettava, että näissä huomautuksissa on kyse täysin uusista tiedoista, jotka olisi pitänyt esittää jo kyselyyn vastatessa tai viimeistään tarkastuskäynnin yhteydessä, jotta komissio olisi voinut tarkistaa väitteiden paikkansapitävyyden. Toimitettuja tietoja ei voida enää todentaa tutkimuksen näin myöhäisessä vaiheessa. Ei ole myöskään esitetty ratkaisevaa näyttöä näiden väitteiden tueksi. Väitettiin myös, että koitunut etu olisi laskettava tutkimusajanjakson aikana kulutettujen raaka-aineiden perusteella eikä ostettujen raaka-aineiden perusteella. Tämän osalta on todettava, että erottelulla kulutettuihin ja ostettuihin raaka-aineisiin ei ole merkitystä, koska tasoitustoimenpiteen kohteena oleva määrä on tutkimusajanjaksolle kohdennettavissa oleva kokonaismäärä, kuten johdanto-osan 84-95 kappaleessa todetaan.
4. VAHINKO
4.1 Unionin tuotanto, unionin tuotannonala ja unionin kulutus
(106)
Unionin tuotannosta, unionin tuotannonalasta ja unionin kulutuksesta ei ole esitetty huomautuksia. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 201-206 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
4.2 Asianomaisista maista tullut tuonti
(107)
Asianomaisesta tuonnista, asianomaisista maista tulleen tuonnin määristä ja niiden markkinaosuuksista ei ole esitetty huomautuksia. Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 207-213 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
(108)
Koska, kuten johdanto-osan 20 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana oleva tuote päätettiin jakaa useisiin tuotetyyppeihin, hintojen alittavuus laskettiin uudelleen ottaen tämä muutos huomioon.
(109)
Hintojen alittavuutta analysoitiin vertaamalla tuotetyypeittäin unionin tuotannonalan unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloitettuja painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, asianomaisista maista tulleen tuonnin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin vastaaviin painotettuihin keskimääräisiin tuontihintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tuonnin jälkeisten kustannusten ja kaupan tason erojen huomioon ottamiseksi.
(110)
Vertailusta ilmeni, että Arabiemiirikunnista peräisin olevan tuetun tuonnin hinnat unionissa alittivat unionin tuotannonalan hinnat tutkimusajanjaksolla 3,2 prosentilla. Iranista peräisin olevan tuetun tuonnin hinnat unionissa alittivat unionin tuotannonalan hinnat tutkimusajanjaksolla 3,0 prosentilla. Pakistanista peräisin olevan tuetun tuonnin hinnat unionissa alittivat unionin tuotannonalan hinnat tutkimusajanjaksolla 0,5 prosentilla. Asianomaisten maiden painotettu keskimääräinen alittavuusmarginaali tutkimusajanjaksolla on 2,5 prosenttia.
(111)
Iranilainen viejä huomautti, että sen vahinkomarginaali oli liioiteltu, koska painotettu keskimääräinen yksikkömyyntihinta oli määritetty liian alhaiseksi siitä syystä, että kaupan tasojen eron oikaisua koskeva määrä oli laskettu väärin. Tämän väitteen osalta on todettava, että alustavassa määrityksessä käytetty kaupan tasoa koskeva määrä oli tonnia kohti määritetty kiinteä määrä, joka on yhteistyössä toimineen tuontiasioitsijan veloittama palkkio, joka on noin 1 prosentti keskimääräisestä CIF-hinnasta. Koska vaihtoehtoista määritystä kaupan tasojen oikaisusta ei esitetty ja koska muuta tietoa tällaisesta oikaisusta ei ole saatavilla, väite hylätään.
(112)
Kyseinen osapuoli myös väitti, että tuonnin jälkeisiin kustannuksiin sovellettu 2 prosentin määrä oli liian alhainen.
(113)
Tässä yhteydessä on syytä toistaa, ettei yksikään tuoja toiminut tutkimuksessa yhteistyössä, minkä vuoksi ei ollut mahdollista todeta todellisia tuonnin jälkeisiä kustannuksia. Koska muita tietoja ei ollut käytettävissä, sovellettiin aikaisemmissa menettelyissä käytettyä prosenttimäärää.
4.3 Unionin tuotannonalan tilanne
(114)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, ettei vahinkoa ollut olemassa, koska otos oli valittu väärin, minkä vuoksi tuloksia ei voitu ekstrapoloida koskemaan koko unionin tuotannonalaa. Väitettiin, että koska yksi yritys (joka ei sisältynyt otokseen) oli ilmoittanut kapasiteetin käyttöasteensa olevan yli 100 prosenttia, se olisi selvä merkki siitä, ettei vahinkoa ollut aiheutunut. On todettava, että toimitetut tiedot, joita ei ole todennettu, ovat ote kyseisen yrityksen kolmannen maan pörssiviranomaisille toimittamasta asiakirjasta. Tämä tieto ei myöskään ole linjassa tarkasteltavana olevan tapauksen tietojen kanssa. Yhden EU:n tuottajan kapasiteetin käyttöaste ei joka tapauksessa pysty yksinään muuttamaan otokseen valituille EU:n tuottajille ja muille EU:n tuottajille aiheutunutta vahinkoa koskevia päätelmiä.
(115)
Koska muita väitteitä tai huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 218-237 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
4.4 Vahinkoa koskevat päätelmät
(116)
Koska muita erityisiä huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 238-240 kappaleessa olevat vahinkoa koskevat päätelmät vahvistetaan.
5. SYY-YHTEYS
5.1 Tuetun tuonnin vaikutukset
(117)
Koska asiaan liittyviä erityisiä huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 241-245 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
5.2 Muiden tekijöiden vaikutus
(118)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että mahdollisesti todettu vahinko ei johdu tuetusta tuonnista vaan siitä, että tuotannonalan maailmanlaajuinen sykli ilmeni EU:ssa PET:n alhaisina hintoina ja että PET:n hinnat EU:ssa seurasivat raaka-öljyn alhaisia hintoja syyskuusta 2008 kesäkuuhun 2009. Tämän väitteen osalta tunnustetaan, että PET:n hinnat riippuvat tietyssä määrin raakaöljyn hinnoista, koska raakaöljyn johdannaiset ovat merkittävin PET:n tuotannossa käytettävä raaka-aine. Raakaöljyn hinnat eivät kuitenkaan olleet alhaisia koko tutkimusajanjakson ajan mutta ne olivat erittäin epävakaat, sillä hinnat romahtivat ensiksi, kunnes sitä seurasi hintatason elpyminen. Tällä raakaöljyn maailmanmarkkinahintojen epävakaudella ei voida selittää, miksi PET:n tuontia tuettiin, minkä vuoksi sen hinnat alittivat unionin tuottajien hinnat. Juuri tämä hintojen alittavuus, joka johtui mahdollisesti saaduista tuista, vaikutti alentavasti unionin tuotannonalan hintoihin pakottamalla EU:n tuottajat myymään tappiolla, jotta ne kykenivät säilyttämään asiakaskuntansa.
(119)
Iranilainen viejä väitti, että tiettyjä EU:n tuottajia vaivanneita taloudellisia ja teknisiä ongelmia ei ollut asianmukaisesti erotettu vahinkoanalyysista ja että niiden kohdentaminen Iranista tulleeseen tuontiin oli virheellistä, koska iranilainen viejä tuli markkinoille vasta vuoden 2006 jälkeen. Tämän osalta on todettava, että Iranista tuotiin jo vuosina 2006 ja 2007 määriä, joiden osuus oli alle 1 prosentti markkinaosuudesta. Vuodesta 2008 kyseisen tuonnin osuus oli yli 1 prosentin, ja koska tuonti tapahtui alhaisin hinnoin, sillä oli vaikutusta hinnankorotusten estymiseen EU:ssa. Lisäksi tässä tapauksessa kumulatiivista arviointia koskevat edellytykset täyttyivät, joten kaikista asianomaisista maista tulleen tuetun tuonnin vaikutuksia voitiin arvioida kumulatiivisesti. Vain yksi iranilaisen viejän mainitsemista yrityksistä sisältyi otokseen, ja tämän EU:n tuottajan tekniset ongelmat, joita ilmeni vain syyskuusta 2008 lokakuun puoliväliin 2008, ei vaikuttanut paljoakaan vahingon kokonaiskuvaan.
(120)
Sama osapuoli toisti väitteensä, että mahdollisesti todettu vahinko johtuisi kysynnän supistumisesta, mitä tapahtui erityisesti tutkimusajanjaksolla, jonka aikana vallitsi maailmanlaajuinen rahoitus- ja talouskriisi. Tämä osapuoli ei kuitenkaan kiistänyt väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 254-256 artiklassa esitettyjä väitteitä, joiden mukaan talouden taantuma, joka alkoi vuoden 2008 viimeisellä neljänneksellä, ei voi millään tavoin pienentää EU:n markkinoille alhaisilla hinnoilla tapahtuneen tuonnin vahingollisia vaikutuksia koko tarkasteluajanjakson osalta ja että vaikka supistuva kysyntä vaikutti osaltaan aiheutuneeseen vahinkoon, se ei kuitenkaan poistanut syy-yhteyttä. Lisäksi todettakoon, että samalla kun kysyntä supistui, kyseinen tuettu tuonti jopa lisäsi asianomaisten tuottajien markkinaosuutta 7,6 prosentista 10,2 prosenttiin EU:n tuottajien vahingoksi.
(121)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että mahdollinen vahinko johtui siitä, että EU:n PET-tuottajat eivät olleet tehneet investointeja, minkä vuoksi niiden kustannukset olivat viejiä korkeammat.
(122)
On totta, että PET on pääomavaltainen tuotannonala ja että tietyntasoiset investoinnit ovat välttämättömiä kilpailukyvyn säilyttämiseksi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Muistutettakoon, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 237 kappaleessa todetaan, tietyt otokseen valitut yritykset toteuttivat huomattavia investointeja vuosina 2006 ja 2007, mutta investoinnit olivat erittäin vähäisiä vuonna 2008 ja tutkimusajanjakson aikana.
(123)
Tässä yhteydessä on todettava, että koska unionin tuottajien tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste pienenivät vuonna 2008 ja tutkimusajanjakson aikana samalla kun niiden markkinaosuus supistui voimakkaasti, olisi kohtuutonta odottaa, että samaan aikaan olisi tehty merkittäviä uutta kapasiteettia synnyttäviä investointeja.
(124)
On myös toistettava, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 233 ja 234 kappaleessa todetaan, otokseen valittujen unionin tuottajien taloudellinen tilanne oli erittäin huono koko tarkastelujakson ajan ja ne tekivät suuria tappioita vuoden 2006 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Niinpä tällaisessa tilanteessa olisi kohtuutonta odottaa, että unionin tuottajat olisivat tehneet merkittäviä investointeja.
(125)
Näin olleen päätellään, että vuonna 2008 ja tutkimusajanjakson aikana tehdyillä vähäisillä investoinneilla ei ollut huomattavaa vaikutusta unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon vaan se oli pikemminkin seurausta jälkimmäisestä.
5.3 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(126)
Koska syy-yhteydestä ei esitetty muita väitteitä tai huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 246-264 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
6. UNIONIN ETU
(127)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen huomattava määrä EU:n jalostajia ja/tai pullottajia otti yhteyttä ja väitti, että unionin etua koskevasta analyysista eivät käyneet asianmukaisella tavalla ilmi väitteet, joita suuri määrä yhteistyössä toimineita käyttäjiä oli esittänyt, ja että päätelmät olivat ristiriidassa senhetkisen taloudellisen ympäristön kanssa. Asiaa ei kuitenkaan perusteltu tai selitetty tarkemmin. Kaikki kyseiset yritykset pyysivät kuulemista, mutta tosiasiassa vain kaksi yritystä tästä käyttäjien ryhmästä ja yksi Italian pullottajia edustava järjestö saapuivat kuulemistilaisuuteen. Merkityksellisempiä huomautuksia vastaanotettiin yhdeltä yhteistyössä toimineelta EU:n jalostajalta (ALPLA), valmistajien ryhmältä (Caiba SA, Coca-Cola-konserni, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International ja Silico Polymers), yhteistyössä toimineelta tuontiasioitsijalta (GSI) ja muovijalostajien järjestöltä (EuPC). Kaikki osapuolet vastustivat voimakkaasti toimenpiteiden käyttöönottoa.
6.1 Unionin tuotannonalan ja muiden unionin tuottajien etu
(128)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että EU:n tuottajat (väärin)käyttävät kaupan suojatoimenpiteitä suojellakseen unionin markkinoita ja pitääkseen hinnat keinotekoisen korkeina EU:ssa. Kyseiset osapuolet viittaavat polkumyynti- ja/tai tasoitustullitoimenpiteisiin, jotka ovat voimassa Etelä-Koreaa, Indonesiaa, Intiaa, Kiinan kansantasavaltaa, Malesiaa, Taiwania ja Thaimaata vastaan. On kuitenkin todettava, että millä tahansa EU:ssa tuotantoa harjoittavalla yrityksellä on oikeus tehdä valitus ja vaatia tilanteen korjaamista, jos se voi osoittaa vahingollisten tukikäytäntöjen olemassaolon. Se, että lukuisten maiden osalta on todettu tuki- ja polkumyyntikäytäntöjä, voidaan mahdollisesti selittää sillä, että tarkasteltavana olevan tuotteen kysyntä on kasvanut valtavasti 1990-luvulta lähtien vuosittaisten kasvulukujen ollessa tavallisesti kaksinumeroisia. Tämä on houkutellut huomattaviin investointeihin kaikkialla maailmassa, mikä on johtanut PET:n maailmanlaajuiseen rakenteellisen ylitarjontaan. On niin ikään todettava, että tietyt kolmannet maat soveltavat toimenpiteitä useita edellä mainittuja maita vastaan, mikä tuo hyvin esiin tämän rakenteellisen ongelman.
(129)
Useat asianomaisista osapuolista toistivat, etteivät unionin tuottajat pysty parantamaan tulostaan pitkällä aikavälillä, koska muissa kolmansissa maissa tehtävät investoinnit otetaan käyttöön pian ja ne alentavat EU:n keinotekoisen korkeita hintoja.
(130)
Tutkimuksesta ilmeni, että uusi investointi, joka otettiin vasta hiljattain käyttöön Omanissa, on kasvattanut Omanin tuontimääriä huomattavasti vuonna 2009, joten ei voida sulkea pois sitä, että tämä saattaa aiheuttaa vaikeuksia unionin tuotannonalalle tulevaisuudessa. Kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 270 kappaleessa todetaan, uudet investoinnit, joita saatetaan ottaa käyttöön ja jotka saattavat aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, eivät ole pätevä syy kieltää oikeutettua suojaa tässä menettelyssä.
(131)
Yksi asianomainen osapuoli väitti, että PET:n EU:n hintojen kohoamisen myötä EU:n tuottajat voisivat tuloksensa parantamiseksi investoida ainoastaan toimenpiteiden ulkopuolella oleviin kolmansiin maihin (Thaimaa, Venäjä ja Yhdysvallat) tai muihin kolmansissa maissa toimiviin PET-tuottajiin (Etelä-Korea). Osapuoli väittikin, että EU:n tuottajille koituva lyhytaikainen etu menetettäisiin vaurauden siirtyessä EU:n ulkopuolisille tuottajille.
(132)
Tämän osalta on todettava, ettei ole näyttöä siitä, että väitetty taloudellinen etu, joka siirtyisi kaupan suojatoimenpiteiden ulkopuolisille kolmansien maiden tuottajille tai yrityksille, joihin sovelletaan nollatullia, nollaisi unionin toimialalle koituvan hyödyn.
(133)
Väitettiin myös, että unionin tuottajat työllistävät vain noin 2 000 henkeä, kun taas PET:n jalostajat ja pullottajat, joihin millä tahansa tullilla olisi huomattava vaikutus, työllistävät jalostustehtävissä noin 20 000 ja pullotustehtävissä noin 60 000 henkeä.
(134)
On todettava, että PET:n tuottajien luomat työpaikat eivät ole marginaalisia, ja kysymystä siitä, onko toimenpiteiden käyttöönotto kokonaisuutena tarkasteltuna unionin edun vastaista, ei voida rajata pelkäksi työpaikkojen lukumäärää koskevaksi asiaksi. Tämän osalta erittäin merkityksellistä on myös se, että toimenpiteillä ei todennäköisesti olisi huomattavaa vaikutusta asianomaisiin käyttäjiin ottaen huomioon tullin taso sekä vaihtoehtoiset hankintalähteet, kuten johdanto-osan 141-156 kappaleessa todetaan.
6.2 Unionin etuyhteydettömien tuojien etu
(135)
Todettakoon toistamiseen, että yksikään etuyhteydetön tuoja ei toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa.
(136)
Yhteistyössä toiminut asioitsija vastusti voimakkaasti päätelmää, että tullien käyttöönotolla ei olisi suurempaa vaikutusta sen liiketoimintaan. Yritys väitti, että vaikka se toimi palkkioperusteisesti, vaikutus olisi suuri, koska merkittävä osa sen liiketoiminnasta liittyi asianomaisiin maihin. Jos lopulliset toimenpiteet otetaan käyttöön, se vaikuttaisi asianomaisten maiden tuottajilta saataviin palkkioihin, koska asianomaisista maista tuleva PET ei enää pystyisi kilpailemaan muiden tuottajien tuottaman PET:n kanssa.
(137)
Koska tullitaso on yleisesti alhainen, ei ole todennäköistä, että tulleilla olisi merkittävää vaikutusta asianomaisista maista tapahtuvaan PET:n myyntiin. Asioitsija voi lisäksi keskipitkällä aikavälillä mitä todennäköisimmin siirtyä käyttämään muita hankintalähteitä kuten Brasiliasta, Meksikosta, Omanista ja Yhdysvalloista tulevaa tuontia sekä niitä eteläkorealaisia yrityksiä, joiden polkumyyntitulli on nolla. Näiden vientiä harjoittavien tuottajien myynnin pitäisi tasoittaa ne tappiot, joita asioitsijalle saattaa aiheutua toimenpiteiden käyttöönotosta. Näin ollen väite hylättiin.
6.3 Unionin raaka-aineiden toimittajien etu
(138)
Yksi asianomaisista osapuolista väitti, ettei ole oikeutettua suojella EU:n PET-tuottajien raaka-aineen toimittajia pakkausteollisuuden, pullottajien ja loppukuluttajien kustannuksella.
(139)
On todettava, että raaka-ainetta toimittavaan tuotannonalaan kohdistuvien toimenpiteiden vaikutusta koskeva analyysi on perusasetuksen 31 artiklan mukainen. Tällaisen analyysin tekeminen on vakiintunut käytäntö, erityisesti kun raaka-aineen toimittajien ja unionin tuottajien välillä on voimakas riippuvuussuhde.
(140)
Koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 265-279 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
6.4 Käyttäjien etu
(141)
Toistettakoon, että pullojen esimuottien valmistuksessa käytettävän PET:n kustannukset ovat 70-80 prosenttia jalostajien kokonaistuotantokustannuksista. Se on sen vuoksi erittäin merkittävä kustannuserä kyseisille yrityksille.
(142)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että EU:n pakkausteollisuudella on vastattavanaan koko ajan uusia haasteita, koska pullottajat vaativat uusia pullotyyppejä ja entistä ympäristöystävällisempiä pakkauksia. Tämän vuoksi eräät jalostajat näyttävät investoivan jatkuvasti tutkimukseen ja kehitykseen kehittääkseen uusia tuotteita ja malleja, joilla voidaan säilyttää kilpailukyky ja tuoda arvonlisäystä ketjuun.
(143)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että EU:n jalostusteollisuuteen kohdistuva vaikutus tulee olemaan hyvin voimakas, mikä heikentää sen resursseja investoida uusiin ympäristöystävällisiin pakkauksiin ja saattaa mahdollisesti johtaa jopa satojen pienehköjen yritysten toiminnan lakkaamiseen, koska niiden marginaalit ovat jopa pienemmät, koska jalostusmäärät ovat pienempiä ja niiden neuvotteluvoima on rajallinen.
(144)
Jos jalostajat ottavat kantaakseen toimenpiteistä aiheutuvan hinnankorotuksen kokonaisuudessaan, niihin kohdistuva vaikutus voisi olla merkittävä riippuen niiden hankintalähteistä, koska PET:n kustannukset muodostavat suurimman osan niiden kokonaiskustannuksista ja koska monet pienistä ja keskisuurista yrityksistä toimivat pienillä marginaaleilla.
(145)
Tästä johtuen toteutettiin tarkastuskäynti Italiassa sijaitsevaan pieneen muovinjalostajaan, jotta saatiin parempi käsitys tullien vaikutuksesta tähän käyttäjäryhmään. Tutkimuksesta ilmeni, että jalostajilla on yleensä tietyt, vaikkakin rajalliset, mahdollisuudet siirtää niille aiheutunut hinnankorotus eteenpäin, erityisesti jos hinnankorotus ei ole marginaalinen ja se voidaan ennakoida. Lisäksi eräillä PET:n jalostajilla on raaka-aineiden hintoja koskevissa sopimuksissaan mukautuslauseke, mikä saattaisi auttaa EU:n jalostajia siirtämään osan hinnankorotuksesta pullottajien kannettavaksi.
(146)
Näin ollen ja koska tullitaso on melko alhainen, päätelmänä esitetään, että tasoitustullien käyttöönotolla ei todennäköisesti olisi tuhoisaa vaikutusta jalostajien toimintaan.
(147)
Eräät asianomaiset osapuolet toistivat väitteen, jonka mukaan riski siitä, että PET:n jalostajien toiminta siirtyisi muualle, kasvaisi, jos lopulliset toimenpiteet otettaisiin käyttöön. Nämä osapuolet myös väittivät, että EU:n jalostajien toiminnan siirtymisen vuoksi EU:n tuottajille ei koituisi toimenpiteistä pitkäaikaista etua. Yksi yhteistyössä toimineista PET:n jalostajista väitti, että toiminnan siirtyminen oli jo käynnissä ja että tasoitustullien käyttöönotto nopeuttaisi tätä kehitystä entisestään. Tämä osapuoli väitti, että merkittävä osa EU:n jalostajista sijoittautuisi lähelle EU:n ulkorajoja (Bosnia, Kroatia, Serbia, Sveitsi, Turkki, Ukraina ja Venäjä) ja että eräät jalostajat voisivat väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa kuvattua joustavammin siirtää tuotantonsa näille alueille.
(148)
Asiaa koskevien tietojen perusteella tuotannon siirtymistä on jo todellakin tapahtumassa, mistä syystä katsotaan, että tasoitustullien käyttöönotto saattaisi olla muiden joukossa yksi tekijä, jolla olisi vaikutusta yrityksen siirtymispäätökseen. Ei löydetty näyttöä siitä, että jos toimenpiteitä ei tässä tapauksessa otettaisi käyttöön, kyseiset yritykset olisivat valmiita pysymään EU:n alueella, koska tällainen päätös on yleensä sellaisen analyysin tulos, jossa otetaan huomioon joukko tekijöitä, jotka ovat muita kuin kaupan suojatoimenpiteitä; tällaisia tekijöitä ovat muun muassa sijainti lähellä asiakasta, ammattitaitoisten työntekijöiden saatavuus tutkimus- ja kehitystoimintaan ja yleinen kustannusrakenne.
(149)
Todettakoon myös, että asiaa koskevista tiedoista käy ilmi, että EU:n jalostusteollisuudella on useita huomattavia haasteita, jotka johtuvat myötäsyntyisistä heikkouksista, jotka tulevat yhä selvemmin esille nopeasti muuttuvassa ympäristössä, jossa kilpailu kiristyy koko ajan. On selvää, että koolla on merkitystä kyseisessä liiketoiminnassa ja että markkinoiden vakiintuminen, mukaan lukien yritysten toiminnan lakkaaminen ja siirtymiset, on jo käynnissä. Näin ollen katsotaan, että tasoitustoimenpiteestä johtuva PET:n mahdollinen hinnan nousu ei ole syy pelättyyn pienempien jalostajien toiminnan lakkaamiseen.
(150)
Niinpä päätellään, että tasoitustullien käyttöönotto ei ole ratkaiseva tekijä PET:n jalostusta harjoittavien yritysten päättäessä lopullisesti toimintansa siirtämisestä.
(151)
Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että toimenpiteillä olisi huomattava vaikutus useisiin pullottajiin, koska sopimusjärjestelyjen vuoksi PET-hartsin hinnankorotukset siirtyisivät (ainakin osittain) niiden kannettaviksi. Väitettiin myös, että eräät pullottajat eivät saattaisi pystyä siirtämään hinnankorotuksia asiakkaidensa eli supermarket- ja vähittäiskauppaketjujen kannettaviksi ja että ne eivät saattaisi selvitä korkeammista kustannuksista.
(152)
Nämä osapuolet väittivät, että niiden tuotetyppien määrä, joihin tullit vaikuttaisivat, oli aliarvioitu, koska tulleilla ei ole vaikutusta pelkästään pullotettuun veteen, virvoitusjuomiin ja ruokaöljyyn vaan myös olueen, maitoon ja meijerituotteisiin, mehuihin, ketsuppiin ja mausteisiin, kosmeettisiin ja henkilökohtaisen hygienian tuotteisiin, kotitalouksien puhdistusaineisiin sekä autojen öljyihin ja voiteluaineisiin.
(153)
On totta, että PET-pakkauksia käytetään moniin tarkoituksiin. Todettakoon kuitenkin, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa keskityttiin pullottajiin kohdistuvaan vaikutukseen, koska se perustui tietoihin, jotka oli saatu tässä tutkimuksessa yhteistyössä toimineilta yrityksiltä, jotka olivat pääasiassa vesien, virvoitusjuomien ja mehujen tuottajia. Käytettävissä ei ollut muuta yksityiskohtaista tietoa, josta olisi ilmennyt edellä mainittuihin käyttötarkoituksiin kohdistuva suurempi vaikutus.
(154)
Näin ollen katsotaan, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 291 kappaleessa olevat alustavat päätelmät voidaan vahvistaa lopullisesti. Koska ehdotettujen toimenpiteiden taso on lisäksi alhainen, niistä saattaa aiheutua enintään 1 prosentin suuruinen korotus kustannuksiin (pahimmassa tapauksessa eli jos pullotusyritykset joutuvat kantamaan itse toimenpiteiden koko vaikutuksen), mistä syystä toimenpiteillä on vain rajallinen vaikutus pullotusyritysten kokonaistilanteeseen, vaikka, kuten väitetään, ne eivät pystyisi siirtämään kustannusten nousua asiakkaidensa kannettavaksi.
(155)
Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että kaupan suojatoimenpiteet pahentavat tarjonnan puutetta unionin markkinoilla, mistä aiheutuu ongelmia erityisesti kesäkuukausina, jolloin vesien ja muiden juomien kysyntä on suurempaa. Väitettiin, että tuontitarve olisi vuonna 2010 jopa 900 000 tonnia. Ongelmaa pahentaisi huomattavasti se, että eräät EU:n tuottajista ovat myös PET:n jalostajia, joten ne myisivät tuotannostaan vapaille markkinoille vain oman sisäisen tarpeensa yli jäävän osan ja myynti tapahtuisi korkeampiin hintoihin.
(156)
Tämän osalta ei toimitettu uutta tietoa eikä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 294 ja 295 kappaleessa esitettyjä päätelmiä osoitettu vääriksi. Todettakoon myös, että koska Arabiemiirikunnista ja Pakistanista tulevaan tuontiin sovellettavien tullien taso on alhainen, niillä ei todennäköisesti olisi suurempaa vaikutusta kyseisistä maista tuleviin kaupan määriin. Näin ollen johdanto-osan 294 ja 295 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan lopullisesti.
6.5 Vaikutukset kuluttajiin
(157)
Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ei huomioitu asianmukaisella tavalla vaikutuksia, jotka kohdistuvat kuluttajiin, jotka päivittäin ostavat PET-hartseja sisältäviä tuotepakkauksia. Näitä väitteitä ei perusteltu tarkemmin kuin väittämällä, että jos korotus olisi 50 euroa tonnilta, 3 miljoonan tonnin kulutus johtaisi siihen, että loppukuluttajan kannettavaksi tulisi 150 miljoonaa euroa vuodessa.
(158)
Todettakoon, että esitetty arvio ei ole realistinen, koska useimmat osapuolista olivat sitä mieltä, että PET:n jalostajat, pullottajat sekä supermarket- ja vähittäiskauppaketjut tulevat kantamaan osan vaikutuksista eli osa lisäkustannuksista siirtyy myyntiketjun eri osien kannettaviksi.
(159)
Loppukuluttajaan kohdistuva vaikutus olisi pahimmassa tapauksessa (eli epärealistisessa skenaariossa, jossa kuluttaja kantaisi yksinään hinnankorotukset) enintään 0,5 senttiä kulutetulta pullolta, ja vaikutus olisi mitä todennäköisimmin paljon pienempi, koska ehdotettujen toimenpiteiden taso on alhainen.
6.6 Unionin etua koskevat päätelmät
(160)
Edellä todettu huomioon ottaen ja sen jälkeen, kun kaikki asiaan liittyvät edut on analysoitu yksityiskohtaisesti, lopullisena päätelmänä esitetään, ettei ole olemassa pakottavia syitä, joiden vuoksi toimenpiteitä ei voitaisi ottaa käyttöön tarkasteltavana olevassa tapauksessa. Koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 280-298 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan lopullisesti.
6.7 Lopullisten päätelmien ilmoittamista koskevat huomautukset
(161)
Sen jälkeen, kun oli ilmoitettu niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella komissio on ehdottanut lopullisen tasoitustullin käyttöönottoa, eräät asianomaiset osapuolet esittivät lisähuomautuksia. Koska suurin osa näistä huomautuksista oli samoja kuin jo aikaisemmin esitetyt ja tarkastellut huomautukset, ne eivät muuttaneet edellä esitettyjä päätelmiä.
(162)
Kun kyse on jo toistetusta huomautuksesta, jonka mukaan Yhdysvaltain dollarin ja euron välisessä valuuttakurssissa hiljattain tapahtuneen muutoksen vuoksi PET:n tuontihinta kohosi huomattavasti, minkä vuoksi unionin tuotannonala ei tarvitsisi kaupan suojatoimenpiteiden suojaa, on todettava, että polkumyyntitutkimuksissa ei tavallisesti oteta huomioon tutkimusajanjakson jälkeisiä tapahtumia, jollei voida poikkeustapauksissa osoittaa muun muassa, että ne ovat luonteeltaan pysyviä ja muuttaisivat huomattavasti asiasta tehtyjä päätelmiä. Yhdysvaltain dollarin ja euron välisen valuuttakurssin muutoksia ei voida pitää luonteeltaan tällaisina.
7. LOPULLISET TOIMENPITEET
7.1 Vahingon korjaava taso
(163)
Yksi asianomainen osapuoli väitti, että tutkimusajanjakson toista neljännestä koskeva 5 prosentin suuruinen tavoitetuotto oli liioiteltu, koska kyseisenä vuosineljänneksenä (vuoden 2008 neljäs neljännes) ei pelkästään kysyntä ollut heikompi (talvi) vaan myös maailmanlaajuisella talouskriisillä oli voimakas vaikutus PET:n tuottajiin. Näin ollen väitetään, että asiassa T-210/95 (5) kehitetyn periaatteen moitteettoman soveltamisen on johdettava 0 prosentin marginaaliin, kun tuettua tuontia ei esiinny. Osapuoli väitti myös, että koska kriisi vaikutti tutkimusajanjakson kaikkiin vuosineljänneksiin, myös muihin vuosineljänneksiin, 5 prosentin voittomarginaali vaikuttaisi epärealistiselta, koska jopa ennen talouskriisiä eli ajanjaksona 2006/2007 unionin tuotannonala ei päässyt lähellekään 5 prosentin tuottoa.
(164)
On totta, että oikeuskäytännön mukaan käytettävän tavoitetuoton olisi oltava tuotto, jonka unionin tuotannonala voi kohtuudella saavuttaa normaaleissa kilpailuolosuhteissa, joissa ei esiinny tuettua tuontia. Muistutettakoon, että samaa tuotetta koskevissa aikaisemmissa tutkimuksissa oli käytetty 7 prosentin ja sitä korkeampaa tavoitetuottoa 5 prosentin sijaan, jota oli alustavasti käytetty tässä tutkimuksessa. Mainitun 5 prosentin suuruisen tavoitetuoton katsotaan olevan tuotto, jonka unionin tuotannonala voi odottaa saavuttavansa, kun tuettua tuontia ei esiinny. Näin ollen väite, jossa edellytettiin tavoitetuoton alentamista, hylätään.
(165)
Kun otetaan huomioon johdanto-osan 108-110 kappaleessa mainittu oikaistu hintojen alittavuutta koskeva laskelma vastaavat vahingon korjaavat tasot ovat seuraavat:
Maa
Vahingon korjaava taso
Iran
16,7 %
Pakistan
14,1 %
Arabiemiirikunnat
17,5 %
7.2 Lopulliset toimenpiteet
(166)
Tuesta, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta tehtyjen lopullisten päätelmien perusteella katsotaan, että perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti olisi Iranista, Pakistanista ja Arabiemiirikunnista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa otettava käyttöön lopullinen tasoitustulli alimman tuen ja vahingon korjaavan tason suuruisena alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(167)
Edellä todetun perusteella ja perusasetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti katsotaan, että Iranista peräisin olevassa tuonnissa lopullinen tasoitustulli olisi otettava käyttöön todetun vahinkomarginaalin suuruisena, kun taas Pakistanista ja Arabiemiirikunnista peräisin olevassa tuonnissa lopullinen tasoitustulli olisi otettava käyttöön todetun tukimarginaalin suuruisena.
(168)
Muistutettakoon, että PET:n kustannukset ja hinnat vaihtelevat voimakkaasti varsin lyhyiden ajanjaksojen kuluessa. Sen vuoksi katsottiin asianmukaiseksi ottaa tullit käyttöön tonnia kohti kannettavina paljoustulleina. Kyseiset määrät on saatu soveltamalla tasoitustullin määrää CIF-vientihintoihin, joita käytettiin rinnakkaisen polkumyyntimenettelyn laskelmissa.
(169)
Edellä todetun perusteella ehdotetut tasoitustullien määrät ovat CIF unionin rajalla tullaamattomana -hintana ilmaistuina seuraavat:
Maa
Kokonaistukimarginaali
Vahinkomarginaali
Lopullinen tasoitustulli
%
Määrä
(euroa/tonni)
Iran
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Pakistan
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
Arabiemiirikunnat
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Kaikki yksilöllisen yrityskohtaisen tasoitustullin soveltamista koskevat pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta) on toimitettava viipymättä komissiolle (6), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkina- ja vientimyynnin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
7.3 Sitoumukset
(171)
Sen jälkeen kun oli ilmoitettu niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisten tuen vastaisten toimenpiteiden käyttöönottoa, iranilainen vientiä harjoittava tuottaja tarjosi hintasitoumusta perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(172)
Tarjous tutkittiin ja ottaen huomioon, että yksittäisten tuotetyyppien hinnat vaihtelevat huomattavasti, todettiin, että yksi ainoa tarjottu vähimmäistuontihinta ei takaisi sitä, että vahingollinen tuki poistuisi kaikkien tuotteiden osalta.
(173)
Todettiin myös, että iranilainen yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja myy tarkasteltavana olevaa tuotetta ja muita tuotteita EU:hun yksinomaan sellaisen etuyhteydessä olevan myyntiyrityksen kautta, joka vie lukuisten eri yritysten valmistamia monenlaisia tuotteita. Tähän myyntirakenteeseen liittyy hyvin korkea ristiinkompensoinnin riski, koska sitoumuksen kohteena olevaa PET:tä voitaisiin myydä yhdessä muiden tuotteiden kanssa samoille asiakkaille ja samalle asiakkaalle myytyjen eri tuotteiden hinnat voitaisiin hyvin helposti kompensoida tai korvata. Julkisesti saatavilla olevista lähteistä käy niin ikään ilmi, että Iranissa toimii ainakin yksi muu PET:n tuottaja. Edellä kuvattu myyntirakenne huomioon ottaen tilanne herättää vakavaa epäilyä siitä, pystyvätkö toimielimet ja tulliviranomaiset varmistamaan, että vain yhteistyössä toimineelta vientiä harjoittavalta tuottajalta tuleva PET myydään sitoumuksen ehtojen mukaisesti, koska tarkasteltavana oleva tuote on hyödyketuote, joka on helposti keskenään korvattavissa, sillä tällaisissa hyödyketuotteissa on vaikeaa tunnistaa tuottajaa fyysisesti.
(174)
Edellä todetun perusteella pääteltiin, että kyseisenlainen sitoumus ei toimisi käytännössä, mistä syystä sitä ei voida hyväksyä. Asiasta ilmoitettiin asianomaiselle osapuolelle, jolle tarjottiin myös mahdollisuus esittää huomautuksia. Osapuolelta saadut huomautukset eivät kuitenkaan muuttaneet edellä esitettyä päätelmää.
8. VÄLIAIKAISEN TULLIN LOPULLINEN KANTAMINEN
(175)
Koska todetut tasoitustullien käyttöönoton mahdollistavat tuet ovat korkeat ja ottaen huomioon unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon taso, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen mukaisen väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät käyttöön otettujen lopullisten tullien suuruisina,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli tuotaessa Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevaa polyeteenitereftalaattia, jonka viskositeettiluku on vähintään 78 ml/g ISO-standardin 1628-5 mukaisesti määritettynä ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 3907 60 20.
2. Edellä 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tasoitustulli on seuraava:
Maa
Lopullinen tasoitustulli (euroa/tonni)
Iran: kaikki yritykset
139,70
Pakistan: kaikki yritykset
44,02
Yhdistyneet arabiemiirikunnat: kaikki yritykset
42,34
3. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa suhteutetaan tullausarvon määrittämiseksi tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) 2454/93 (7) 145 artiklan mukaisesti, lopullisen tasoitustullin määrää, joka lasketaan edellä vahvistettujen määrien perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Kannetaan lopullisesti Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan polyeteenitereftalaatin, jonka viskositeettiluku on vähintään 78 ml/g ISO-standardin 1628-5 mukaisesti määritettynä ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 3907 60 20, tuonnissa komission asetuksella (EU) N:o 473/2010 käyttöön otetun väliaikaisen tasoitustullin vakuutena olevat määrät 1 artiklalla käyttöön otetun lopullisen tasoitustullin suuruisina. Lopullisen tasoitustullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä syyskuuta 2010.