РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 57/2011 НА СЪВЕТА
от 18 януари 2011 година
за установяване на възможностите за риболов на определени рибни запаси и групи от рибни запаси за 2011 година, приложими във водите на ЕС и за корабите на ЕС в някои води извън ЕС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 3 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 43, параграф 3 от Договора Съветът, по предложение на Комисията, приема мерки за определянето и разпределянето на възможностите за риболов.
(2)
Регламент (ЕО) № 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (1) изисква да се изготвят мерки за определяне достъпа до зоните и до ресурсите и за трайното упражняване на риболовните дейности, като се вземат предвид наличните научни, технически и икономически становища и преди всичко докладите, изготвени от Научния, технически и икономически комитет по рибарство (НТИКР).
(3)
Задължение на Съвета е да приеме мерки за определяне и разпределяне на възможностите за риболов по вид риболовна дейност или група риболовни дейности, включително определени условия, имащи функционална връзка с тях, когато е целесъобразно. Възможностите за риболов следва да се разпределят между държавите-членки по такъв начин, че да осигуряват за всяка държава-членка относителна стабилност на риболовните дейности за всеки запас или риболовна дейност, като надлежно се отчитат целите на общата политика в областта на рибарството, определени в Регламент (ЕО) № 2371/2002.
(4)
Когато общият допустим улов (ОДУ) е разпределен само на една държава-членка, е целесъобразно въпросната държава-членка да се оправомощи в съответствие с член 2, параграф 1 от Договора да определи равнището на този ОДУ. Следва да се предвидят разпоредби, за да се гарантира, че когато определя равнището на ОДУ, въпросната държава-членка действа по начин, който напълно съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството, и за да се гарантира, че въпросният запас се експлоатира на равнища, при които е най-вероятно да бъде осигурен максимален устойчив улов, считано от 2015 г. нататък, включително чрез предприемане на необходимите мерки за събиране на съответните данни, оценяване на съответния запас и определяне на равнищата на максималния устойчив улов за този запас.
(5)
ОДУ следва да се определя въз основа на наличните научни становища, като се отчитат биологичните и социално-икономическите аспекти, и същевременно се гарантира справедливо третиране на различните сектори на рибарството, както и в контекста на становищата, изразени по време на консултацията на заинтересованите страни, и по-специално на заседанията с Консултативния комитет по рибарство и аквакултури и съответните регионални консултативни съвети.
(6)
За рибните запаси, за които се прилагат специални многогодишни планове, ОДУ следва да бъде определян в съответствие с правилата, предвидени в тези планове. Следователно ОДУ за запаси на мерлуза, норвежки омар, морски език в Бискайския залив, Западната част на Ламанша и Северно море, на писия в Северно море, на херинга на запад от Шотландия и на треска в Категат, Северно море, Скагерак, източната част на Ламанша, на запад от Шотландия и в Ирландско море следва да бъде определен съгласно правилата, посочени съответно в Регламент (ЕО) № 811/2004 на Съвета от 21 април 2004 г. относно въвеждането на мерки за възстановяване на популацията на северна мерлуза (2), Регламент (ЕО) № 2166/2005 на Съвета от 20 декември 2005 г. за установяване на мерки за възстановяването на запасите от южен хек и норвежки омар в Карибско море и Западния иберийски полуостров (3), Регламент (ЕО) № 388/2006 на Съвета от 23 февруари 2006 г. за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Бискайския залив (4), Регламент (ЕО) № 509/2007 на Съвета от 7 май 2007 г. за съставяне на многогодишен план за устойчива експлоатация на запаса от морски език в Западния Ламанш (5), Регламент (ЕО) № 676/2007 на Съвета от 11 юни 2007 г. за съставяне на многогодишен план за риболовни дейности, експлоатиращи запасите от писия и морски език в Северно море (6), Регламент (ЕО) № 1300/2008 на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на многогодишен план за запаса от херинга, намиращ се на запад от Шотландия, и за риболовните дейности по експлоатация на този запас (7), Регламент (ЕО) № 1342/2008 на Съвета от 18 декември 2008 г. за създаване на дългосрочен план за запасите от атлантическа треска и риболовните стопанства, които експлоатират тези запаси (8) и Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета от 6 април 2009 г. относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море (9).
(7)
В съответствие с член 2 от Регламент (ЕО) № 847/96 на Съвета от 6 май 1996 г. относно определяне на допълнителните условия за годишното управление на допустимите количества улов и на квотите (10) следва да бъдат посочени запасите, които са предмет на различните установени в него мерки.
(8)
При някои видове, като например някои видове акули, дори ограничена риболовна дейност може да доведе до сериозен риск за тяхното опазване. Ето защо възможностите за риболов на такива видове следва да бъдат напълно ограничени чрез обща забрана за риболов на тези видове.
(9)
Норвежкият омар е улавян заедно с други видове при смесени дълбоководни риболовни дейности. В зона на запад от Ирландия, известна като „Porcupine Bank“, има спешна нужда от опазване чрез намаляване, колкото е възможно повече, на улова на норвежки омар. Ето защо е целесъобразно възможностите за риболов в тази зона да бъдат ограничени само до улова на пелагични видове, с които не се улавя норвежки омар.
(10)
Като се имат предвид последните промени в областта на рибарството, насочени към капровата риба в подзони VI, VII и VIII на ICES, и с цел да се гарантира устойчиво управление на запасите от този вид е целесъобразно да се предвиди ограничение на улова за този вид.
(11)
Необходимо е таваните за риболовно усилие за 2011 г. да бъдат определени в съответствие с член 8 от Регламент (ЕО) № 2166/2005, член 5 от Регламент (ЕО) № 509/2007, член 9 от Регламент (ЕО) № 676/2007, членове 11 и 12 от Регламент (ЕО) № 1342/2008 и членове 5 и 9 от Регламент (ЕО) № 302/2009, като същевременно се взема предвид Регламент (ЕО) № 754/2009 на Съвета от 27 юли 2009 г. за изключване на определени групи кораби от режима на риболовното усилие, предвиден в глава III от Регламент (ЕО) № 1342/2008 (11).
(12)
Група френски кораби е изключена от прилагането на режима на риболовното усилие, предвиден в член 11 от Регламент (ЕО) № 1342/2008 съгласно Регламент (ЕО) 754/2009. От информацията, предоставена от Франция през 2010 г., следва, че изключването на тази група кораби от режима на риболовното усилие вече не води до намаляване на административната тежест. Следователно едно от условията за изключване вече не е изпълнено. Ето защо е целесъобразно тази група френски кораби да бъде включена отново в посочения по-горе режим на риболовното усилие. Тъй като периодът за управление на риболова, определен в приложение IIА към Регламент (ЕС) № 53/2010 (12), приключва на 31 януари 2011 г., това повторно включване следва да се прилага, считано от 1 февруари 2011 г.
(13)
Съгласно становището на ICES е необходимо да се запази и преразгледа системата за управление на вида пясъчна змиорка във водите на ЕС от участъци IIa и IIIа и подзона IV на ICES.
(14)
Предвид последните научни становища на ICES и в съответствие с международните ангажименти в рамките на Конвенцията за риболова в североизточната част на Атлантическия океан (NEAFC) е необходимо да се ограничи риболовното усилие за някои дълбоководни видове.
(15)
В съответствие с процедурата, предвидена в споразуменията или протоколите за отношенията с Норвегия (13), Фарьорските острови (14) и Гренландия (15) в областта на рибарството, Съюзът проведе консултации с тези партньори във връзка с риболовните права. Консултациите с Фарьорските острови не са приключили и се очаква договореностите с този партньор за 2011 г. да бъдат сключени в началото на 2011 г. За да се избегне прекъсване на риболовните дейности на Съюза, като същевременно се прояви необходимата гъвкавост за сключването на тези договорености в началото на 2011 г., е уместно Съюзът да установи на временна основа възможностите за риболов по отношение на запасите, за които се прилага споразумението с Фарьорските острови.
(16)
Съюзът е договаряща страна в няколко риболовни организации и участва в други организации, като сътрудничи, без да е договаряща страна. Освен това съгласно Акта за присъединяване от 2003 г., вече сключените от Република Полша споразумения в областта на рибарството, като например Конвенцията за опазване и управление на запасите от сайда в централната част на Берингово море, от датата на присъединяване на Полша към Европейския съюз, се управляват от Съюза. Тези риболовни организации препоръчаха въвеждане на няколко мерки за 2011 г., включително възможности за риболов за съдове на ЕС. Тези възможности за риболов следва да бъдат уредени от правото на Съюза.
(17)
На своето годишно заседание през 2010 г. Междуамериканската комисия за тропическа риба тон (IATTC) не успя да постигне консенсус за приемането на мерки за опазване на жълтопер тунец, дебел тон и ивичест тунец. Независимо от това по-голямата част от договарящите страни, включително Съюзът, сметнаха, че възможностите за риболов за тези три запаса следва да бъдат регулирани с цел да се осигури устойчивото им управление. Ето защо е целесъобразно Съюзът да приеме мерки в тази насока.
(18)
На своето годишно заседание през 2010 г. Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) прие таблици, посочващи неусвояването и свръхусвояването на възможностите за риболов на договарящите страни на ICCAT. Във връзка с това ICCAT прие решение, в което се отбелязва, че през 2009 г. Съюзът не е усвоил напълно своите квоти за северна и южна риба меч, дебел тон и северен бял тон. С оглед да се отчете адаптирането на квотите на Съюза, установени от ICCAT, е необходимо разпределението на възможностите за риболов, дължащи се на неусвояването, да бъде осъществено въз основа на съответния дял на всяка държава-членка за неусвояването, без да се изменя начинът на разпределяне, установен с настоящия регламент по отношение ежегодното разпределение на ОДУ. На същото заседание беше изменен планът за възстановяване на червения тон. Освен това ICCAT прие препоръки относно опазването на големооката акула скитница, акулата чук и синята акула. За да се допринесе за съхраняването на рибните запаси, е необходимо тези мерки да се въведат в правото на Съюза.
(19)
На своето годишно заседание през 2010 г. Комисията по рибата тон в Индийския океан (IOTC) преразгледа общия капацитет на флотите, чиято цел е тропическата риба тон, между 2006-2008 г., както и рибата-меч и белият тон между 2007-2008 г. IOTC одобри също прилагането на планове за развитие на флота. Освен това IOTC одобри Резолюция относно опазването на акулите скитници (сем. Alopiidae), уловени заедно с видовете в зоната, по отношение на която има компетентност.
(20)
По време на третата международна среща за създаване на Регионална организация за управление на риболова (РОУР) в южната част на Тихия океан (SPRFMO), която се проведе през май 2007 г., участниците приеха временни мерки, включително възможности за риболов, с оглед регулиране както на пелагичните, така и на дънните риболовни дейности в тази зона до създаването на такава РОУР. Тези временни мерки бяха преразгледани на 8-ите международни консултации за създаването на SPRFMO през ноември 2009 г. и се очаква да бъдат преразгледани отново на идната 2-ра подготвителна конференция за Комисията на SPRFMO през януари 2011 г. В съответствие със споразумението, постигнато от участниците, тези временни мерки са доброволни и не са правно обвързващи съгласно международното право. Въпреки това, във връзка със съответните разпоредби на Споразумението на Организацията на обединените нации за рибните ресурси, е препоръчително тези мерки да се въведат в правото на Съюза.
(21)
На своята годишна среща през 2010 г. Организацията за риболова в Югоизточния Атлантически океан (SEAFO) прие ограничения на улова за още четири рибни запаса в зоната на Конвенцията на SEAFO. Необходимо е тези ограничения на улова да бъдат въведени в правото на Съюза.
(22)
В съответствие с член 291 от Договора, мерките, необходими за определяне на ограниченията на улова на определени рибни запаси, които имат кратък жизнен цикъл, от съображения за спешност следва да се приемат в съответствие с Решение 1999/468/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 г. за установяване на условията и реда за упражняване на изпълнителните правомощия, предоставени на Комисията (16).
(23)
Определени международни мерки, които създават или ограничават възможности за риболов за Съюза, се приемат от съответната РОУР в края на годината и стават приложими преди влизането в сила на настоящия регламент. Ето защо е необходимо разпоредбите за въвеждане на тези мерки в правото на Съюза да се прилагат с обратно действие. По-специално, тъй като някои възможности за риболов в зоната на Конвенцията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика (Конвенция CCAMLR) са определени за срок, започващ на 1 декември 2010 г., е целесъобразно съответните разпоредби на настоящия регламент да се прилагат от тази дата. Това обратно действие няма да засегне принципа на правните очаквания, тъй като на членовете на CCAMLR е забранено да ловят риба в зоната на Конвенцията без разрешение.
(24)
При използването на възможностите за риболов, определени в настоящия регламент, следва да се прилага Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството (17), и по-специално на членове 33 и 34 от него, отнасящи се до отчитането на уловите и риболовното усилие и до съобщаването на данни относно изчерпването на възможностите за риболов. Ето защо е необходимо да се определят кодовете, които да се използват от държавите-членки при изпращане на данни до Комисията във връзка с разтоварването на запаси, за които се прилага настоящият регламент.
(25)
За да се избегне прекъсването в риболовните дейности и да се гарантира поминъкът на рибарите на Съюза, настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2011 г., с изключение на разпоредбите относно ограниченията на усилието, които следва да се прилагат от 1 февруари 2011 г., и специалните разпоредби в определени региони, които следва да имат специална дата на прилагане, както е посочено в съображение 23. Поради съображения за спешност настоящият регламент следва да влезе в сила веднага след публикуването му.
(26)
Възможностите за риболов следва да се използват в пълно съответствие с приложимото право на Съюза,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ДЯЛ I
ПРИЛОЖНО ПОЛЕ И ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 1
Предмет
1. С настоящия регламент се установяват следните възможности за риболов:
а)
за 2011 г. - възможности за риболов за определени рибни запаси и групи от рибни запаси;
б)
за периода от 1 февруари 2011 г. до 31 януари 2012 г. - определени ограничения на усилието;
в)
за периодите, определени в членове 20, 21 и 22 и в приложение IД и приложение V - възможностите за риболов на определени запаси в зоната на конвенцията на Комисията за опазване на живите морски ресурси на Антарктика (CCAMLR); и
г)
за периодите, определени в член 26 - възможностите за риболов на определени запаси в зоната на конвенцията на Междуамериканската комисия за тропическа риба тон (IATTC).
2. В настоящия регламент се определят също временните възможности за риболов по отношение на определени рибни запаси или групи рибни запаси, по отношение на които се провеждат на двустранни риболовни консултации с Фарьорските острови. Окончателните възможности за риболов се определят от Съвета по предложение на Комисията.
3. Някои възможности за риболов, определени в приложение I, остават неразпределени и не могат да бъдат използвани от държавите-членки, докато не бъдат установени окончателните възможности за риболов в съответствие с параграф 2. Тези възможности за риболов включват допълнителни възможности за риболов на скумрия, произтичащи от неуловените квоти за 2010 г.
Член 2
Приложно поле
Освен ако не е предвидено друго, настоящият регламент се прилага за:
а)
кораби на ЕС, както и
б)
кораби на трети държави във води на ЕС.
Член 3
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„кораб на ЕС“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на държава-членка и регистриран в Съюза;
б)
„кораб на трета държава“ означава риболовен кораб, плаващ под знамето на трета държава и регистриран в такава държава;
в)
„води на ЕС“ означава водите под суверенитета или юрисдикцията на държавите-членки, с изключение на водите, граничещи с териториите, посочени в приложение II към Договора;
г)
„общ допустим улов“ (ОДУ) означава количеството, което може да се улавя и разтоварва от всеки запас всяка година;
д)
„квота“ означава дял от ОДУ, разпределен на ЕС, на държавите-членки или на трета държава;
е)
„международни води“ означава водите, попадащи извън суверенитета или юрисдикцията на която и да е държава;
ж)
„размер на окото“ означава размера на окото, определен в съответствие с Регламент (ЕО) № 517/2008 (18);
з)
„регистър на риболовния флот на ЕС“ означава регистърът, създаден от Комисията в съответствие с член 15, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
и)
„риболовен дневник“ означава дневникът, посочен в член 14 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 4
Риболовни зони
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения на зони:
а)
зоните на ICES (Международен съвет за изследване на морето) са определени в Регламент (ЕО) № 218/2009 (19);
б)
„Скагерак“ означава зоната, ограничена на запад от линия, очертана от фара Hanstholm до фара Lindesnes, а на юг от линия, очертана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка до най-близката точка на шведското крайбрежие;
в)
„Категат“ означава зоната, ограничена на север от линия, очертана от фара Skagen до фара Tistlarna, и от тази точка до най-близката точка на шведското крайбрежие, а на юг от линия, очертана от Hasenøre до Gnibens Spids, от Korshage до Spodsbjerg и от Gilbjerg Hoved до Kullen;
г)
„VII (Porcupine Bank - единица 16)“ означава зоната, ограничена от локсодромите, последователно съединяващи следните точки:
-
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.;
-
53° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.;
-
51° 30′ с.ш., 11° 00′ з.д.;
-
51° 30′ с.ш., 13° 00′ з.д.;
-
51° 00′ с.ш., 13° 00′ з.д.;
-
51° 00′ с.ш., 15° 00′ з.д.;
-
53° 30′ с.ш., 15° 00′ з.д.
д)
„залив на Кадис“ означава района на участък IXa на ICES, разположен на изток от дължина 7° 23′ 48″ з.д.;
е)
зоните CECAF (Централна източна част на Атлантическия океан или главна риболовна зона 34 на ФАО) са определени в Регламент (ЕО) № 216/2009 (20);
ж)
зоните на NAFO (Организация за риболова в северозападната част на Атлантическия океан) са определени в Регламент (ЕО) № 217/2009 (21);
з)
зоната на Конвенцията SEAFO (Организация за риболова в Югоизточния Атлантически океан) е определена в Конвенцията за опазване и управление на рибните ресурси в Югоизточния Атлантически океан (22);
и)
зоната на Конвенцията ICCAT (Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан) е определена в Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (23);
й)
зоната на Конвенцията CCAMLR (Конвенция за опазване на живите морски ресурси на Антарктика) е определена в Регламент (ЕО) № 601/2004 (24);
к)
зоната на Конвенцията IATTC (Междуамериканска комисия за тропическа риба тон) е определена в Конвенцията за укрепване на Междуамериканската комисия за тропическа риба тон, създадена от Конвенцията между Съединените американски щати и Република Коста Рика от 1949 г. (25);
л)
зоната на IOTC (Комисия по рибата тон в Индийския океан) е определена в Споразумението за създаване на Комисия по рибата тон в Индийския океан (26);
м)
„зона на Конвенцията SPRFMO (Регионална организация за управление на рибарството в южната част на Тихия океан)“ означава откритото море на юг от 10° с.ш., на север от зоната на Конвенцията CCAMLR, на изток от зоната на Конвенцията SIOFA, определена в Споразумението за риболов в Южния Индийски океан (27), и на запад от зоните под юрисдикцията на южноамериканските държави в областта на рибарството;
н)
зоната на Конвенцията WCPFC (Комисия за риболова в Западния и Централния Тихи океан) е определена в Конвенцията за опазването и управлението на далекомигриращите рибни запаси в Западния и Централния Тихи океан (28);
о)
„открити води на Берингово море“ означава зоната на откритите води на Берингово море на повече от 200 морски мили от изходните линии, от които се измерва ширината на териториалните води на крайбрежните държави около Берингово море.
ДЯЛ II
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ ЗА КОРАБИ НА ЕС
ГЛАВА I
Общи разпоредби
Член 5
ОДУ и разпределения
1. ОДУ за кораби на ЕС във води на ЕС или в определени води извън ЕС и разпределението на този ОДУ между държавите-членки, както и условията, функционално свързани с него, когато е целесъобразно, са посочени в приложение I.
2. На корабите на ЕС се разрешава улов в рамките на ОДУ, определен в приложение I, във водите под юрисдикцията на Фарьорските острови, Гренландия, Исландия и Норвегия и в риболовната зона около Jan Mayen при условията, определени в член 15 и в приложение III към настоящия регламент и в Регламент (ЕО) № 1006/2008 (29) и разпоредбите по прилагането му.
3. Комисията установява ОДУ на мойва във водите на Гренландия - подзони V и XIV на ICES, който е на разположение на Съюза въз основа на ОДУ, и разпределението на Съюза, определено от Гренландия в съответствие със Спогодбата за партньорство в областта на рибарството между Европейската общност, от една страна, и правителството на Дания и автономното правителство на Гренландия, от друга и протокола към нея.
4. С оглед на научната информация, събрана през първата половина на 2011 г., ОДУ, определен в приложение I за следните запаси, може да бъде преразгледан от Комисията в съответствие с процедурата, посочена в член 30, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 2371/2002:
а)
пясъчна змиорка във води на ЕС - участъци IIa и IIIa и подзона IV на ICES - в съответствие с приложение IIГ към настоящия регламент;
б)
запаса на норвежки паут във води на ЕС - участъци IIa и IIIa и подзона IV на ICES - и запаса на трицона във води на ЕС - участък по ICES IIa и подзона по ICES IV.
Член 6
Специални разпоредби за някои видове ОДУ
1. Някои видове ОДУ в приложение IА, посочени в бележка под линия с препратка към настоящия член, се определят от съответната държава-членка въз основа на данните, събрани и оценени от тази държава-членка, на равнище, което:
а)
съответства на принципите и правилата на общата политика в областта на рибарството, по-специално принципа на устойчива експлоатация на запасите, както и
б)
с възможно най-висока степен на вероятност води до експлоатация на запаса, която съответства на максималния устойчив улов, считано от 2015 г. нататък.
2. До 28 февруари 2011 г. съответната държава-членка информира Комисията за равнището, прието съгласно параграф 1, и относно мерките, които възнамерява да вземе, за да спази тази разпоредба. Предвид тази информация и ако се изпълнени условията по член 7 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, Комисията може да вземе решение за извънредни мерки.
Член 7
Допълнително разпределение за кораби, участващи в опити за напълно документиран риболов
1. За някои запаси, изброени в приложение IА и посочени в бележка под линия с препратка към настоящия член, държавите-членки могат, при определените в параграф 2 от настоящия член условия, да предоставят на участващите в опити за напълно документиран риболов кораби допълнително разпределение в рамките на общо ограничение, посочено в приложение IА, като процент от разпределената на дадената държава-членка квота.
2. Държавите-членки може да предоставят допълнително разпределение на кораби, само ако са спазени следните условия:
а)
корабът използва камери за видеонаблюдение (CCTV), свързани със система от датчици, които записват всички дейности по риболов и преработка на борда на кораба;
б)
количеството допълнително разпределение, предоставено на даден кораб, участващ в напълно документиран риболов, не надвишава 75 % от предвиденото изхвърляне за този тип кораб, и във всеки случай не представлява увеличение от над 30 % на разпределението за съответния кораб;
в)
всичкото уловено от дадения кораб количество от съответния запас се приспада от разпределението за кораба;
3. Ако държава-членка установи, че кораб, участващ в опити за напълно документиран риболов, не изпълнява посочените в параграф 2 от настоящия член условия, тя незабавно отнема допълнителното разпределение, предоставено на съответния кораб, и го изключва от участие в тези опити за остатъка от 2011 г.
4. Държава-членка, която възнамерява да приложи параграфи 1, 2 и 3, преди да ѝ бъде отпуснато каквото и да е допълнително разпределение, предоставя на Комисията следната информация:
-
списъка на кораби, участващи в опитите, и спецификациите на инсталираното на борда електронно оборудване за наблюдение от разстояние;
-
капацитета, вида и спецификациите на използваните от тази кораби риболовни съоръжения;
-
предвижданите нива на изхвърляне от тези видове кораби; и
-
количеството улов от дадения запас, в зависимост от съответния ОДУ, направен от тези кораби през 2010 г.
Член 8
Забранени видове
1. На корабите на ЕС се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват на суша следните видове:
а)
гигантска акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във всички води на ЕС и извън водите на ЕС;
б)
морски ангел (Squatina squatina) във всички води на ЕС;
в)
обикновен скат (Dipturus batis) във всички води на ЕС от участък IIa и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
г)
вълнист скат (Raja undulata) и бял скат (Rostroraja alba) във водите на ЕС от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES,
д)
селдова акула (Lamna nasus) в международни води, както и
е)
риба китара (Rhinobatidae) във води на ЕС от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES.
2. Видовете по параграф 1 се освобождават незабавно, доколкото е възможно в неувредено състояние.
Член 9
Специални разпоредби относно разпределенията
1. Определеното в настоящия регламент разпределение на възможностите за риболов между държавите-членки се извършва, без да се засягат:
а)
размените, направени съгласно член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002;
б)
преразпределенията, направени съгласно член 37 от Регламент (ЕО) № 1224/2009 или член 10, параграф 4 от Регламент (ЕО) № 1006/2008;
в)
допълнителните разтоварвания, разрешени съгласно член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96;
г)
удържаните количества в съответствие с член 4 от Регламент (ЕО) № 847/96;
д)
приспаданията, направени съгласно членове 37, 105, 106 и 107 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
2. Освен в случаите, когато в приложение I към настоящия регламент е посочено друго, член 3 от Регламент (ЕО) № 847/96 се прилага за запасите, по отношение на които се прилага предпазен ОДУ, а член 3, параграфи 2 и 3 и член 4 от посочения регламент - за запасите, по отношение на които се прилага аналитичен ОДУ.
Член 10
Ограничения на риболовното усилие
От 1 февруари 2011 г. до 31 януари 2012 г. мерките за риболовното усилие, определени в:
а)
приложение IIA, се прилагат за управлението на някои запаси в Категат, Скагерак, частта от участък IIIа на ICES, която не попада в Скагерак и Категат, подзона IV и участъци VIa, VIIa и VIId на ICES и водите на ЕС от участъци IIa и Vb на ICES;
б)
приложение IIБ, се прилагат за възстановяването на мерлузата и норвежкия омар в участъци VIIIc и IXa на ICES, с изключение на залива на Кадис;
в)
приложение IIВ, се прилагат за управлението на запасите от морски език в участък VIIe на ICES;
Член 11
Ограничения на улова и усилието за дълбоководния риболов
1. Член 3 от Регламент (ЕО) № 2347/2002 (30) се прилага за гренландска камбала. По отношение на улова, задържането на борда, трансбордирането и разтоварването на гренландска камбала се прилагат условията, посочени в този член.
2. Държавите-членки гарантират, че за 2011 г. нивата на риболовното усилие, измерени в киловат дни отсъствие от пристанището, на кораби с разрешително за дълбоководен риболов по член 3 от Регламент (ЕО) № 2347/2002, не надвишат 65 % от средногодишното риболовно усилие на корабите на съответната държава-членка през 2003 г. при рейсове, за които корабите са имали разрешителни за дълбоководен риболов или са били улавяни дълбоководните видове, посочени в приложения I и II към този регламент. Настоящият параграф се прилага само към риболовни рейсове, при които са били уловени повече от 100 kg дълбоководни видове, различни от атлантическа аргентина.
Член 12
Условия за разтоварване на суша на улова и прилова
Риба от запасите, за които е определен ОДУ, се задържа на борда или се разтоварва на сушата единствено ако:
а)
уловът е извършен от кораби на държава-членка, която има квота, и тази квота не е изчерпана; или
б)
уловът представлява част от квота на ЕС, която не е била разпределена по квоти между държавите-членки, и тази квота на ЕС не е изчерпана.
Член 13
Ограничения за използването на определени възможности за риболов
1. Установените в приложение I възможности за риболов на менек, атлантическа треска, мегрим, морски дявол, пикша, меджид, мерлуза, синя молва, морска щука, норвежки омар, писия, сребриста сайда, сайда, скатови, морски език и бодлива черноморска акула в подзона VII на ICES или нейните съответни участъци, се ограничават със забраната за риболов или задържане на борда на всички тези видове през периода от 1 май до 31 юли 2011 г. в Porcupine Bank. Съответните записи в приложение I се определят с препратка към настоящия член.
2. За целите на настоящия член Porcupine Bank обхваща зоната, ограничена от лаксодромите, последователно съединяващи следните точки:
Точка
Географска ширина
Географска дължина
1
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
2
52° 40′ с.ш.
12° 30′ з.д.
3
52° 47′ с.ш.
12° 39,600′ з.д.
4
52° 47′ с.ш.
12° 56′ з.д.
5
52° 13,5′ с.ш.
13° 53,830′ з.д.
6
51° 22′ с.ш.
14° 24′ з.д.
7
51° 22′ с.ш.
14° 03′ з.д.
8
52° 10′ с.ш.
13° 25′ з.д.
9
52° 32′ с.ш.
13° 07,500′ з.д.
10
52° 43′ с.ш.
12° 55′ з.д.
11
52° 43′ с.ш.
12° 43′ з.д.
12
52° 38, 800′ с.ш.
12° 37′ з.д.
13
52° 27′ с.ш.
12° 23′ з.д.
14
52° 27′ с.ш.
12° 19′ з.д.
3. Чрез дерогация от параграф 1 от настоящия член се разрешава транзитно преминаване през Porcupine Bank с посочените в този параграф видове на борда в съответствие с член 50, параграфи 3, 4 и 5 от Регламент (ЕО) № 1224/2009.
Член 14
Предаване на данни
Когато държавите-членки изпращат на Комисията данни относно разтоварванията на суша на уловените запаси съгласно членове 33 и 34 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, те използват кодовете на запасите, посочени в приложение I към настоящия регламент.
ГЛАВА II
Разрешение за риболов във води на трети държави
Член 15
Разрешения за риболов
1. Максималният брой на разрешенията за риболов за кораби на ЕС, извършващи риболов във води на трета държава, е определен в приложение III.
2. Когато една държава-членка прехвърли квота на друга държава-членка (замяна на квоти) за риболовните зони, определени в приложение III, въз основа на член 20, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 2371/2002, прехвърлянето включва съответно прехвърляне на разрешенията за риболов и Комисията се уведомява за това. Не се надвишава обаче общият брой разрешения за риболов за всяка риболовна зона, посочен в приложение III.
ГЛАВА III
Възможности за риболов във води на регионални организации за управление на риболова
Раздел 1
Зона на Конвенцията ICCAT
Член 16
Ограничения на капацитета за улов, отглеждане и угояване на червен тон
1. Броят на корабите с подхранка и корабите за тралене на ЕС с разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm в източната част на Атлантическия океан се ограничава, както е посочено в точка 1 от приложение IV.
2. Броят на корабите на ЕС за крайбрежен непромишлен риболов с разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm в Средиземно море се ограничава, както е посочено в точка 2 от приложение IV.
3. Броят на корабите на ЕС, които извършват риболов на червен тон в Адриатическо море с цел отглеждане и които имат разрешение за активен риболов на червен тон с размери от 8 kg/75 cm до 30 kg/115 cm, се ограничава, както е посочено в точка 3 от приложение IV.
4. Броят и общият капацитет в брутен тонаж на риболовните кораби с разрешение за извършване на риболов, задържане на борда, трансбордиране, транспортиране или разтоварване на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море се ограничава, както е посочено в точка 4 от приложение IV.
5. Броят на капаните, използвани при риболова на червен тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море, се ограничава, както е посочено в точка 5 от приложение IV.
6. Капацитетът за отглеждане и за угояване на червен тон, и максималното количество уловен див червен тон, разпределени за рибни стопанства в източната част на Атлантическия океан и Средиземно море, се ограничават, както е посочено в точка 6 от приложение IV.
Член 17
Допълнителни условия за квотата за червен тон, разпределена в приложение IГ
В допълнение към периода на забрана, предвиден в член 7, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 302/2009, се забранява риболовът на червен тон с мрежи гъргър в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море през периода от 15 април до 15 май 2011 г.
Член 18
Любителски и спортен риболов
Държавите-членки разпределят от своите квоти, определени в приложение IГ, специална квота за любителски и спортен риболов на червен тон.
Член 19
Акули
1. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на части или цели трупове на големоока акула скитница (Alopias superciliosus) във всяка риболовна зона.
2. Забранява се предприемането на целеви риболов на видове акули скитници от род Alopias.
3. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на части или цели трупове на акула чук от сем. Sphyrnidae (с изключение на Sphyrna tiburo) във връзка с риболова в зоната на Конвенцията ICCAT.
4. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на части или цели трупове на синя акула (Carcharhinus longimanus) във всяка риболовна зона.
Раздел 2
Зона на Конвенцията CCAMLR
Член 20
Забрани и ограничения на улова
1. Забранява се целевият риболов на видовете, посочени в част А от приложение V, в зоните и по време на периодите, определени в същото приложение.
2. За нов и проучвателен риболов ОДУ и ограниченията на прилова, определени в част Б от приложение V, се прилагат в подзоните, посочени в същата част.
Член 21
Проучвателен риболов
1. В рамките на риболовния сезон 2011 г. единствено държавите-членки, които са членове на Комисията на CCAMLR, могат да участват в проучвателен риболов с парагади на Dissostichus spp. в подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и в участъци 58.4.1 и 58.4.2 извън зоните под национална юрисдикция. Ако такава държава-членка възнамерява да извършва такъв риболов, тя уведомява секретариата на CCAMLR в съответствие с членове 7 и 7а от Регламент (ЕО) № 601/2004 и във всеки случай не по-късно от 24 юли 2011 г.
2. По отношение на подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и участъци 58.4.1 и 58.4.2, ОДУ и ограниченията на прилова за подзона и участък, и тяхното разпределение между малките изследователски единици (SSRU) в рамките на тези подзони и участъци, са определени в част Б от приложение V. Риболовът във всяка SSRU се прекратява, когато отчетеният улов достигне посочения ОДУ, като тази SSRU се затваря за риболов за останалата част от риболовния сезон.
3. Риболовът се извършва във възможно най-голям географски и батиметричен обхват, за да се получи информацията, необходима за определяне на риболовния потенциал и за да се избегне твърде голяма концентрация на улов и риболовно усилие. Независимо от това риболовът в подзони 88.1 и 88.2 на ФАО, както и в участъци 58.4.1 и 58.4.2, се забранява на дълбочини, по-малки от 550 m.
Член 22
Риболов на крил през риболовен сезон 2011-2012 г.
1. Единствено държавите-членки, които са членове на Комисията на CCAMLR, могат да извършват риболов на крил (Euphausia superba) в зоната на Конвенцията CCAMLR през риболовен сезон 2011-2012 г. Ако такава държава-членка възнамерява да извършва риболов на крил в зоната на Конвенцията CCAMLR, тя уведомява секретариата на CCAMLR, в съответствие с член 5а от Регламент (ЕО) № 601/2004, и Комисията и във всеки случай не по-късно от 1 юни 2011 г.:
а)
за намерението си да извърша риболов на крил, като за целта използва формата, предвиден в част В от приложение V;
б)
за вида конфигурация на мрежите, като за целта използва формата, предвиден в част Г от приложение V.
2. Уведомяването, посочено в параграф 1 от настоящия член, включва предвидената в член 3 от Регламент (ЕО) № 601/2004 информация за всеки кораб, за който ще бъде издадено разрешение от държавата-членка да участва в риболова на крил.
3. Държавите-членки, възнамеряващи да извършват риболов на крил в зоната на Конвенцията CCAMLR, уведомяват единствено относно получилите разрешение кораби, плаващи под тяхно знаме към момента на уведомяването.
4. Държавите-членки имат право да разрешат участие в риболов на крил на кораб, различен от тези, за които секретариатът на CCAMLR е уведомен в съответствие с параграфи 1, 2 и 3 от настоящия член, ако кораб, който има издадено разрешение, не може да участва поради оправдани причини, свързани с експлоатацията му, или поради непреодолима сила. При такива обстоятелства съответните държави-членки незабавно информират секретариата на CCAMLR и Комисията, като предоставят:
а)
всички данни на предвидения(ите) за заместване кораб(и), включително информацията, предвидена в член 3 от Регламент (ЕО) № 601/2004;
б)
изчерпателно описание на причините, обосноваващи замяната, както и всякакви относими доказателства или препратки в подкрепа на това действие.
5. Държавите-членки не разрешават на кораб, включен в списъците на кораби на CCAMLR, извършвали ННН риболов, да участва в риболов на крил.
Раздел 3
Зона наIOTC
Член 23
Ограничения на риболовния капацитет на корабите, осъществяващи риболов в зоната на IOTC
1. Максималният брой кораби на ЕС, извършващи риболов на тропически видове риба тон в зоната на IOTC, и съответният капацитет в брутен тонаж са равни на определените в точка 1 от приложение VI.
2. Максималният брой кораби на ЕС, извършващи риболов на риба меч (Xiphias gladius) или бял тон (Thunnus alalunga) в зоната на IOTC, и съответният капацитет в брутен тонаж са равни на определените в точка 2 от приложение VI.
3. Държавите-членки могат да преразпределят корабите, определени да извършват един от двата вида риболов, посочен в параграфи 1 и 2, към другия вид риболов, при условие че тази промяна не води до увеличаване на риболовното усилие по отношение на съответните рибни запаси.
4. При предложения за прехвърляне на капацитет към техния флот държавите-членки гарантират, че корабите за прехвърляне са записани в регистъра на плавателните съдове на IOTC или в регистъра на плавателните съдове на други регионални организации за риболов на риба тон. Не могат да бъдат прехвърляни кораби, включени в списъка на извършващи незаконни, недокладвани и нерегулирани риболовни дейности (ННН кораби) на която и да е РОУР.
5. С цел да се вземе предвид изпълнението на плановете за развитие, предадени на IOTC, държавите-членки могат единствено да увеличават риболовния капацитет над таваните по параграфи 1 и 2 в рамките на границите, определени във тези планове.
Член 24
Акули
1. Забранява се задържането на борда, трансбордирането или разтоварването на части или цели трупове на акули скитници от всички видове от сем. Alopiidae във всяка риболовна зона.
2. Видовете по параграф 1 се освобождават незабавно, доколкото е възможно в неувредено състояние.
Раздел 4
Зона на Конвенцията SPRFMO
Член 25
Пелагични риболовни дейности - ограничения на капацитета
Държавите-членки, които са извършвали активно пелагични риболовни дейности в зоната на конвенцията SPRFMO през 2007 г., 2008 г. или 2009 г., ограничават общото ниво на брутен тонаж на кораби, плаващи под тяхното знаме и извършващи риболов на пелагични запаси през 2011 г., до нивата на общо 78 610 брутен тонаж в тази зона, така че да се осигури устойчиво използване на пелагичните рибни ресурси в южната част на Тихия океан.
Член 26
Пелагични риболовни дейности - ОДУ
1. Само държавите-членки, които са извършвали активно пелагични риболовни дейности в зоната на Конвенцията SPRFMO през 2007 г., 2008 г. или 2009 г., както е посочено в член 25, могат да извършват риболов на пелагични запаси в тази зона в съответствие с определения в приложение IЙ ОДУ.
2. Държавите-членки уведомяват всеки месец Комисията за имената и характеристиките, включително брутен тонаж, на своите кораби, които извършват риболов, посочен в този член.
3. За целите на наблюдението на риболовните дейности, посочени в настоящия член, държавите-членки изпращат на Комисията, с цел препращане до временния секретариат на SPRFMO, данните от системите за наблюдение на корабите (VMS), ежемесечни доклади за улова и, когато има такива, данните за престои в пристанища най-късно до петнадесето число на следващия месец.
Член 27
Дънни риболовни дейности
Държавите-членки по член 25 ограничават дънното риболовно усилие или улова в зоната на Конвенцията SPRFMO до средните годишни стойности за периода от 1 януари 2002 г. до 31 декември 2006 г. по отношение на броя на риболовните кораби и другите параметри, които отразяват нивото на улов, риболовното усилие и риболовния капацитет, и само до онези части от зоната на Конвенцията SPRFMO, в които през предходния риболовен сезон са били извършвани дънни риболовни дейности.
Раздел 5
Зона на Конвенцията IATTC
Член 28
Риболовна дейност с мрежи гъргър
1. Риболовът на жълтопер тунец (Thunnus albacares), дебел тон (Thunnus obesus) и ивичест тунец (Katsuwonus pelamis) с кораби, оборудвани с мрежи гъргър, се забранява:
а)
или от 29 юли до 28 септември 2011 г., или от 18 ноември 2011 г. до 18 януари 2012 г. в зоната, определена от следните граници:
-
тихоокеанските крайбрежни линии на Северна и Южна Америка,
-
дължина 150° з.д.,
-
ширина 40° с. ш.,
-
ширина 40° ю.ш.
б)
от 29 септември до 29 октомври 2011 г. в зоната, определена от следните граници:
-
дължина 96° з.д.,
-
дължина 110° з.д.,
-
ширина 4° с. ш.,
-
ширина 3° ю. ш.
2. Заинтересованите държави-членки уведомяват Комисията относно избрания период на забрана, посочен в параграф 1, буква а), преди 1 април 2011 г. Всички кораби на заинтересованите държави-членки, оборудвани с мрежи гъргър, преустановяват риболова с мрежи гъргър в зоните, определени в параграф 1, по време на избрания период.
3. Корабите с мрежи гъргър, извършващи риболов на риба тон в зоната на Конвенцията IATTC, задържат на борда и след това разтоварват на суша целия улов на жълтопер тунец, дебел тон и ивичест тунец с изключение на рибата, която се счита негодна за консумация от човека по причини, различни от размера. Единственото изключение е последната част на рейс, когато може да няма достатъчно място, за да се побере цялото количество риба тон, уловено по време на тази част от рейса.
Раздел 6
Зона на Конвенцията SEAFO
Член 29
Мерки за опазване на дълбоководните акули
Забранява се целевият риболов в зоната на Конвенцията SEAFO на следните дълбоководни акули:
-
скатови (Rajidae),
-
бодлива черноморска акула (Squalus acanthias),
-
акула от вида Etmopterus bigelowi,
-
късоопашата светеща акула (Etmopterus brachyurus),
-
голяма светеща акула (Etmopterus princeps),
-
гладка светеща акула (Etmopterus pusillus),
-
акула от вида Apristurus manis,
-
кадифена котешка акула (Scymnodon squamulosus),
-
както и дълбоководните акули от разред Selachimorpha.
Раздел 7
Зона на Конвенцията WCPFC
Член 30
Ограничения на риболовното усилие за дебел тон, жълтопер тунец, ивичест тунец и южнотихоокеански бял тон
Държавите-членки гарантират, че общото риболовно усилие за дебел тон (Thunnus obesus), жълтопер тунец (Thunnus albacares), ивичест тунец (Katsuwonus pelamis) и южнотихоокеански бял тон (Thunnus alalunga) в зоната на Конвенцията WCPFC се ограничава до риболовното усилие, предвидено в споразуменията за партньорство в областта на рибарството между Съюза и крайбрежните държави в региона.
Член 31
Затворена зона за риболов с устройства за събиране на риба (УСР)
1. В частта от зоната на Конвенцията WCPFC, разположена между 20o с.ш. и 20o ю.ш., риболовните дейности на кораби, оборудвани с мрежи гъргър, които използват УСР, се забраняват между 00,00 ч. на 1 юли 2011 г. и 24,00 ч. на 30 септември 2011 г. През този период оборудвани с мрежи гъргър кораби може да извършват риболовни дейности в тази част от зоната на конвенцията WCPFC само ако на борда им има наблюдател, който да следи, че в нито един момент корабите:
а)
не използват или обслужват УСР или свързан с него електронен уред;
б)
не извършват риболов на пасажи, към които се прилагат УСР.
2. Всички оборудвани с мрежи гъргър кораби, които извършват риболов в зоната на Конвенцията WCPFC, посочена в параграф 1, задържат на борда, разтоварват на суша или трансбордират цялото уловено количество дебел тон, жълтопер тунец и ивичест тунец.
3. Параграф 2 не се прилага в следните случаи:
а)
в последната част на рейс, ако корабът не разполага с достатъчно място, за да побере цялото количество риба;
б)
когато рибата не е годна за консумация от човека по причини, различни от размера; или
в)
при възникване на сериозна повреда на оборудването за замразяване.
Член 32
Зони, закрити за риболовна дейност с мрежи гъргър
Риболовът с кораби, оборудвани с мрежи гъргър, на дебел тон и на жълтопер тунец, се забранява в следните зони в открити води:
а)
международните води, разположени между границите на изключителните икономически зони (ИИЗ) на Индонезия, Палау, Микронезия и Папуа-Нова Гвинея;
б)
международните води, разположени между границите на ИИЗ на Микронезия, Маршаловите острови, Науру, Кирибати, Тувалу, Фиджи, Соломоновите острови и Папуа-Нова Гвинея.
Член 33
Ограничения за броя на корабите на ЕС с разрешения за риболов на риба меч
Максималният брой на корабите на ЕС с разрешения за риболов на риба меч (Xiphias gladius) в зоните на юг от 20° ю.ш. от зоната на Конвенцията WCPFC е посоченият в приложение VII.
Раздел 8
Берингово Море
Член 34
Забрана за риболов в откритите води на Берингово море
Забранява се риболова на минтай (Theragra chalcogramma) в откритите води на Берингово море.
ДЯЛ III
ВЪЗМОЖНОСТИ ЗА РИБОЛОВ ЗА КОРАБИ НА ТРЕТИ ДЪРЖАВИ ВЪВ ВОДИ НА ЕС
Член 35
ОДУ
На риболовните кораби, плаващи под знамето на Норвегия, и на риболовните кораби, регистрирани на Фарьорските острови, се разрешава да извършват риболов във водите на ЕС в рамките на ОДУ, определен в приложение I към настоящия регламент, и при спазване на условията, предвидени в настоящия дял и в глава III от Регламент (ЕО) № 1006/2008.
Член 36
Разрешения за риболов
1. Максималният брой на разрешенията за риболов за кораби на трети държави, извършващи риболов във води на ЕС, е определен в приложение VIII.
2. Екземпляри от рибни запаси, за които има установен ОДУ, не се задържат на борда, нито се разтоварват на суша, освен ако уловът не е извършен от кораби на трета държава, които имат квота и тази квота не е изчерпана.
Член 37
Забранени видове
1. На корабите на трети държави се забранява да извършват риболов, да задържат на борда, да трансбордират или да разтоварват на суша следните видове:
а)
слънцелюбива акула (Cetorhinus maximus) и бяла акула (Carcharodon carcharias) във всички води на ЕС;
б)
морски ангел (Squatina squatina) във всички води на ЕС;
в)
обикновен скат (Dipturus batis) във всички води на ЕС от участък IIa и подзони III, IV, VI, VII, VIII, IX и X на ICES;
г)
вълнист скат (Raja undulata) и бял скат (Rostroraja alba) във води на ЕС от подзони VI, VII, VIII, IX и X на ICES; и
д)
риба китара (Rhinobatidae) във води на ЕС от подзони I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IХ, Х и ХII на ICES.
2. Видовете по параграф 1 се освобождават незабавно, доколкото е възможно в неувредено състояние.
ДЯЛ IV
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 38
Изменение на Регламент (ЕО) № 754/2009
Член 1, буква з) от Регламент (ЕО) № 754/2009 се заличава.
Член 39
Влизане в сила и прилагане
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Прилага се от 1 януари 2011 г.
Член 38 се прилага от 1 февруари 2011 г.
Когато възможностите за риболов за зоната на Конвенцията CCAMLR са определени за срокове, започващи преди 1 януари 2011 г., членове 20, 21 и 22 и приложения IД и V се прилагат, считано от началото на съответните срокове на прилагане на тези възможности за риболов.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 януари 2011 година.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 57/2011,
annettu 18 päivänä tammikuuta 2011,
Euroopan unionin vesillä ja Euroopan unionin aluksiin tietyillä Euroopan unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2011
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaisesti neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä.
(2)
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (1) vaaditaan vahvistamaan toimenpiteitä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatimat kertomukset.
(3)
Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kutakin kalastusta tai kalastusryhmää koskevien kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyviä toimenpiteitä sekä tarvittaessa eräitä niihin toiminnallisesti liittyviä edellytyksiä. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.
(4)
Kun suurin sallittu saalis (TAC) myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, kyseinen jäsenvaltio on aiheellista valtuuttaa perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että kyseinen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa, ja että se varmistaa, että asianomaista kantaa hyödynnetään tasoilla, jotka tuottavat todennäköisimmin kestävän enimmäistuoton vuodesta 2015 alkaen, muun muassa toteuttamalla tarvittavat toimenpiteet asiaan liittyvien tietojen keräämiseksi, asianomaisen kannan arvioimiseksi ja sen kestävän enimmäistuoton mukaisten tasojen määrittelemiseksi.
(5)
TACit olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu, sekä niiden kannanottojen nojalla, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean ja asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(6)
Monivuotisten suunnitelmien piiriin kuuluvien kantojen TACit olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi kummeliturskakannan, keisarihummerikannan, Biskajanlahden, läntisen Englannin kanaalin ja Pohjanmeren merianturakannan, Pohjanmeren punakampelakannan, Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan, Kattegatin, Pohjanmeren, Skagerrakin, itäisen Englannin kanaalin, Skotlannin länsipuolisen alueen ja Irlanninmeren turskakannan TACit olisi vahvistettava pohjoisen kummeliturskakannan elvytystoimenpiteistä 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 811/2004 (2), etelänkummeliturska- ja keisarihummerikantojen elvytystoimenpiteistä Cantabrian merellä ja Iberian niemimaan länsipuolella 20 päivänä joulukuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2166/2005 (3), monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi hyödyntämiseksi Biskajanlahdella 23 päivänä helmikuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 388/2006 (4), monivuotisen suunnitelman vahvistamisesta kielikampelakannan kestäväksi hyödyntämiseksi Englannin kanaalin länsiosassa 7 päivänä toukokuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 509/2007 (5), punakampela- ja meriantura(kielikampela)kantoja hyödyntävää kalastusta koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta Pohjanmerellä 11 päivänä kesäkuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 676/2007 (6), Skotlannin länsipuolisen alueen sillikannan ja mainittua kalakantaa hyödyntävien kalastusten monivuotisesta suunnitelmasta 18 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1300/2008 (7), turskakantoja ja turskakantoja hyödyntävää kalastustoimintaa koskevan pitkän aikavälin suunnitelman vahvistamisesta 18 päivänä joulukuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1342/2008 (8) ja tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä 6 päivänä huhtikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 302/2009 (9) sääntöjen mukaisesti.
(7)
TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (10) 2 artiklan mukaisesti olisi määriteltävä kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja eri toimenpiteitä.
(8)
Tiettyjen lajien kuten tiettyjen hailajien osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava täysimääräisesti asettamalla yleinen kielto pyytää näitä lajeja.
(9)
Keisarihummeria saadaan saaliiksi pohjakalojen sekakalastuksessa yhdessä monien muiden lajien kanssa. Keisarihummerin saaliita on kiireellisen säilyttämistarpeen johdosta vähennettävä mahdollisimman paljon Porcupinematalikkona tunnetulla Irlannin länsipuolisella alueella. Sen vuoksi on aiheellista rajoittaa tämän alueen kalastusmahdollisuudet pelkästään sellaisten pelagisten lajien pyyntiin, joiden kanssa saaliiksi ei saada keisarihummeria.
(10)
Ottaen huomioon ICES-suuralueilla VI, VII ja VII tapahtuvan karjukalan kohdennetun kalastuksen viimeaikainen kehitys ja jotta varmistettaisiin kyseisen kannan kestävä hoito, on aiheellista säätää saalisrajoituksia mainitulle karjukalakannalle.
(11)
On tarpeen vahvistaa vuoden 2011 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 2166/2005 8 artiklan, asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan, asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 ja 12 artiklan sekä asetuksen (EY) N:o 302/2009 5 ja 9 artiklan mukaisesti samalla kun otetaan huomioon tiettyjen alusryhmien sulkemisesta asetuksen (EY) N:o 1342/2008 III luvussa säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle 27 päivänä heinäkuuta 2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009 (11).
(12)
Ranskalainen alusryhmä on suljettu asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 artiklassa säädetyn pyyntiponnistusjärjestelmän soveltamisen ulkopuolelle asetuksen (EY) N:o 754/2009 nojalla. Ranskan vuonna 2010 toimittamien tietojen perusteella kyseisen alusryhmän jättäminen pyyntiponnistusjärjestelmän ulkopuolelle ei enää vähennä hallinnollista rasitetta. Sen vuoksi yksi ulkopuolelle jättämisen edellytyksistä ei enää täyty. Tästä syystä kyseinen ranskalainen alusryhmä on syytä ottaa takaisin edellä mainitun pyyntiponnistusjärjestelmän piiriin. Koska asetuksen (EU) N:o 53/2010 (12) liitteessä IIA vahvistettua kalastuksenhoitoajanjaksoa sovelletaan 31 päivään tammikuuta 2011 asti, tätä takaisin ottamista olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2011.
(13)
ICESin lausunnon mukaisesti on tarpeen jatkaa ja tarkistaa tuulenkalan hallinnointijärjestelmää EU:n vesillä, jotka sijaitsevat ICES-alueilla II a ja III a sekä ICES-suuralueella IV.
(14)
ICESin uusimpien tieteellisten lausuntojen nojalla ja Koillis-Atlantin kalastussopimuksen (NEAFC) puitteissa tehtyjen kansainvälisten sitoumusten mukaisesti on tarpeen rajoittaa tiettyjen syvänmeren lajien pyyntiponnistusta.
(15)
Norjan (13), Färsaarten (14) ja Grönlannin (15) kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Neuvotteluja Färsaarten kanssa ei ole saatettu päätökseen, ja vuotta 2011 koskevista järjestelyistä kyseisen kumppanin kanssa on tarkoitus sopia vuoden 2011 alussa. Jotta vältettäisiin keskeyttämästä unionin kalastustoimintaa ja varmistettaisiin samalla riittävä jousto kyseisistä järjestelyistä sopimiseksi vuoden 2011 alussa, unionin on aiheellista vahvistaa Färsaarten kanssa tehtävän sopimuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen kalastusmahdollisuudet väliaikaisesti.
(16)
Unioni on useiden kalastusjärjestöjen sopimuspuoli ja osallistuu muiden järjestöjen toimintaan yhteistyötä tekevänä muuna kuin sopimuspuolena. Lisäksi vuoden 2003 liittymisasiakirjan nojalla unioni hallinnoi Puolan tasavallan aiemmin tekemiä kalastussopimuksia, kuten seitivarojen säilyttämisestä ja hallinnoinnista keskisellä Beringinmerellä tehtyä yleissopimusta, Puolan tasavallan Euroopan unioniin liittymispäivästä lähtien. Nämä kalastusjärjestöt ovat suositelleet useiden eri toimenpiteiden käyttöönottamista vuonna 2011, EU:n alusten kalastusmahdollisuudet mukaan lukien. Nämä kalastusmahdollisuudet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(17)
Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (IATTC) ei päässyt vuoden 2010 vuosikokouksessaan yksimielisyyteen keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteiden toteuttamisesta. Suurin osa sopimuspuolista, unioni mukaan lukien, oli kuitenkin sitä mieltä, että näiden kolmen kannan kalastusmahdollisuuksia olisi säädeltävä niiden kestävän hoidon varmistamiseksi. Unionin on sen vuoksi aiheellista toteuttaa asiaan liittyviä toimenpiteitä.
(18)
Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (ICCAT) hyväksyi vuoden 2010 vuosikokouksessaan ICCAT:n sopimuspuolten kalastusmahdollisuuksien vajaa- ja liikakäyttöä koskevat taulukot. ICCAT hyväksyi tässä yhteydessä päätöksen, jossa pantiin merkille, että unionin kiintiö ei tullut vuoden 2009 aikana täyteen miekkakalan pohjoisen ja eteläisen kannan, isosilmätonnikalan ja valkotonnikalan pohjoisen kannan osalta. ICCAT:n unionin kiintiöihin tekemien mukautusten huomioon ottamiseksi on tarpeen jakaa kiintiöiden vajaakäytöstä syntyneet kalastusmahdollisuudet sen mukaan, missä määrin vajaakäyttö koskee kutakin jäsenvaltiota, muuttamatta tässä asetuksessa säädettyä TACien vuosittaista jakamista koskevaa jakoperustetta. Samassa kokouksessa muutettiin tonnikalan elvytyssuunnitelmaa. Lisäksi ICCAT antoi suosituksia isosilmäkettuhaiden, vasarahaiden ja valkopilkkahaiden suojelusta. Nämä toimenpiteet on syytä saattaa osaksi unionin oikeutta, jotta kalakantojen säilyttämistä voidaan edistää.
(19)
Intian valtameren tonnikalakomissio (IOTC) tarkisti vuoden 2010 vuosikokouksessaan trooppisia tonnikaloja vuosina 2006-2008 sekä miekkakalaa ja valkotonnikalaa vuosina 2007 ja 2008 kalastaneiden laivastojen kokonaiskapasiteetin. IOTC hyväksyi myös laivastojen kehittämissuunnitelmien toteuttamisen. Tämän lisäksi IOTC hyväksyi päätöslauselman, joka koskee kalastuksen yhteydessä sen toimivaltaan kuuluvalla alueella saaliiksi saatavien isosilmäkettuhaiden (Alopiidae-heimo) suojelua.
(20)
Etelä-Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (SPRFMO) perustamista koskeneen, toukokuussa 2007 pidetyn kolmannen kansainvälisen kokouksen osanottajat hyväksyivät väliaikaisia toimenpiteitä, kalastusmahdollisuudet mukaan lukien, pelagisten kalastustoimien ja pohjakalastuksen sääntelemiseksi alueella ennen tällaisen alueellisen kalastusjärjestön perustamista. Näitä väliaikaisia toimenpiteitä on tarkistettu SPRFMO:n perustamista koskeneessa kahdeksannessa kansainvälisessä neuvottelukokouksessa, joka järjestettiin marraskuussa 2009, ja on odotettavissa, että niitä tarkistetaan edelleen tammikuussa 2011 pidettävässä SPRFMO:n komissiota käsittelevässä toisessa valmistelevassa konferenssissa. Osanottajien tekemän sopimuksen mukaan kyseiset väliaikaiset toimenpiteet ovat vapaaehtoisia eivätkä oikeudellisesti sitovia kansainvälisen oikeuden mukaan. Yhdistyneiden kansakuntien kalakantasopimuksen tähän liittyvien määräysten perusteella on kuitenkin suositeltavaa saattaa nämä toimenpiteet osaksi unionin oikeutta.
(21)
Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö (SEAFO) hyväksyi vuosikokouksessaan 2010 saalisrajoituksia neljälle kalakannalle SEAFO-yleissopimusalueella. Nämä saalisrajoitukset on tarpeen saattaa osaksi unionin oikeutta.
(22)
Perussopimuksen 291 artiklan mukaisesti toimenpiteet, jotka ovat tarpeen tiettyjen lyhytikäisten kantojen saalisrajoitusten vahvistamista varten, olisi kiireellisyyssyistä hyväksyttävä menettelystä komissiolle siirrettyä täytäntöönpanovaltaa käytettäessä 28 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/468/EY (16) mukaisesti.
(23)
Asiaan liittyvät alueelliset kalastusjärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla luodaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin oikeutta, on sen vuoksi tarpeen soveltaa taannehtivasti. Koska etenkin tietyt kalastusmahdollisuudet CCAMLR-yleissopimusalueella on vahvistettu 1 päivänä joulukuuta 2010 alkavaksi ajanjaksoksi, tämän asetuksen asiaankuuluvia säännöksiä on syytä soveltaa kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaisi luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR-yleissopimuksen jäsenet eivät saa kalastaa yleissopimuksen alueella ilman lupaa.
(24)
Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (17) ja erityisesti mainitun asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(25)
Kalastustoimien keskeytyksen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2011 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2011, ja tiettyjä alueita koskevia erityisiä säännöksiä, joilla olisi oltava tietty soveltamispäivä johdanto-osan 23 kappaleessa esitetyn mukaisesti. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.
(26)
Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan seuraavat kalastusmahdollisuudet:
a)
tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien saalisrajoitukset vuodeksi 2011;
b)
tietyt pyyntiponnistuksen rajoitukset 1 päivän helmikuuta 2011 ja 31 päivän tammikuuta 2012 väliseksi kaudeksi;
c)
Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä tehdyn yleissopimuksen (CCAMLR) soveltamisalaan kuuluvan alueen tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 20, 21 ja 22 artiklassa ja liitteissä I E ja V vahvistetuksi kausiksi; ja
d)
Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission (IATTC) alueen tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuudet 28 artiklassa vahvistetuiksi kausiksi.
2. Tässä asetuksessa vahvistetaan myös väliaikaiset kalastusmahdollisuudet tietyille kalakannoille ja kalakantaryhmille, joita koskevat Färsaarten kanssa käytävät kahdenväliset kalastusneuvottelut. Neuvosto vahvistaa lopulliset kalastusmahdollisuudet komission ehdotuksesta.
3. Tiettyjä liitteessä I määritettyjä kalastusmahdollisuuksia ei jaeta, eivätkä jäsenvaltiot saa kalastaa niitä ennen kuin lopulliset kalastusmahdollisuudet on vahvistettu 2 kohdan mukaisesti. Näitä kalastusmahdollisuuksia ovat muun muassa makrillin lisäkalastusmahdollisuudet vuoden 2010 kalastamatta jääneen kiintiön johdosta.
2 artikla
Soveltamisala
Jollei toisin säädetä, tätä asetusta sovelletaan
a)
EU:n aluksiin; ja
b)
kolmansien maiden aluksiin EU:n vesillä.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’EU:n alus’ tarkoittaa jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
b)
’kolmannen maan alus’ tarkoittaa kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä alusta;
c)
’EU:n vedet’ tarkoittaa jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvia vesialueita, lukuun ottamatta perussopimuksen liitteessä II mainittujen alueiden lähivesiä;
d)
’suurin sallittu saalis’ (TAC) tarkoittaa määrää, joka voidaan pyytää ja purkaa kustakin kannasta vuosittain;
e)
’kiintiö’ tarkoittaa unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle myönnettyä osuutta TACista;
f)
’kansainväliset vesialueet’ tarkoittaa vesiä, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;
g)
’silmäkoko’ tarkoittaa asetuksen (EY) N:o 517/2008 (18) mukaisesti määritettyä silmäkokoa;
h)
’EU:n kalastusalusrekisteri’ tarkoittaa rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EY) N:o 2371/2002 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
i)
’kalastuspäiväkirja’ tarkoittaa asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa.
4 artikla
Kalastusalueet
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia alueiden määritelmiä:
a)
ICESin (kansainvälinen merentutkimusneuvosto) alueet siten kuin ne määritellään asetuksessa (EY) N:o 218/2009 (19);
b)
’Skagerrk’ tarkoittaa aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, sekä tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;
c)
’Kattegat’ tarkoittaa aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla, sekä etelässä linjoihin Hasenørestä Gniben Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;
d)
’alue VII (Porcupinematalikko - Yksikkö 16)’ tarkoittaa aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
-
53° 30′ N 15° 00′ W;
-
53° 30′ N 11° 00′ W;
-
51° 30′ N 11° 00′ W;
-
51° 30′ N 13° 00′ W;
-
51° 00′ N 13° 00′ W;
-
51° 00′ N 15° 00′ W;
-
53° 30′ N 15° 00′ W;
e)
’Cádizinlahi’ tarkoittaa pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta IX a;
f)
CECAFin (Itäinen Keski-Atlantti tai FAOn pääkalastusalue 34) alueet siten kuin ne määritellään asetuksessa (EY) N:o 216/2009 (20);
g)
NAFOn (Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö) alueet siten kuin ne määritellään asetuksessa (EY) N:o 217/2009 (21);
h)
SEAFO (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) -yleissopimusalue siten kuin se määritellään kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (22);
i)
ICCAT (kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) -yleissopimusalue siten kuin se määritellään Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (23);
j)
CCAMLR (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämisestä tehty yleissopimus) -yleissopimusalue siten kuin se määritellään asetuksessa (EY) N:o 601/2004 (24);
k)
IATTC (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) -yleissopimusalue siten kuin se määritellään Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa (25);
l)
IOTC (Intian valtameren tonnikalakomissio) -alue siten kuin se määritellään Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (26);
m)
’SPRFMO (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) -yleissopimusalue’ tarkoittaa aavan meren aluetta, joka sijaitsee etelään linjasta 10° N, CCAMLR -yleissopimusalueen pohjoispuolella, SIOFA -yleissopimusalueen, siten kuin se määritellään Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (27), itäpuolella ja Etelä-Amerikan valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien kalastusalueiden länsipuolella;
n)
WCPFC (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) -yleissopimusalue siten kuin se määritellään laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa (28);
o)
’Beringinmeren aava meri’ tarkoittaa Beringinmerellä olevaa aavan meren aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan.
II OSASTO
EU:N ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET
I LUKU
Yleiset säännökset
5 artikla
TACit ja niiden jakaminen
1. EU:n alusten TACit EU:n vesillä tai tietyillä EU:n ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
2. EU:n aluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesialueilla sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 15 artiklassa ja liitteessä III sekä asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 (29) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.
3. Komissio vahvistaa unionin käytettävissä olevat villakuoreen TACit ICES-suuralueilla V ja XIV sijaitsevilla Grönlannin vesillä Grönlannin vahvistaman TACin ja sen unionille myöntämän osuuden perusteella Euroopan yhteisön sekä Tanskan hallituksen ja Grönlannin maakuntahallituksen välistä kalastuskumppanuussopimusta ja sen pöytäkirjaa noudattaen.
4. Komissio voi vuoden 2011 alkupuoliskolla kerättävien tieteellisten tietojen perusteella tarkistaa liitteessä I seuraaville kannoille vahvistetut TACit asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen:
a)
tuulenkala ICES-alueilla II a ja III a sekä ICES-suuralueella IV sijaitsevilla EU:n vesillä tämän asetuksen liitteen II D mukaisesti;
b)
harmaaturskakanta ICES-alueilla II a ja III a sekä ICES-suuralueella IV sijaitsevilla EU:n vesillä sekä kilohailikanta ICES-alueella II a ja ICES-suuralueella IV sijaitsevilla EU:n vesillä.
6 artikla
Tiettyjä TACeja koskevat erityiset säännökset
1. Asianomaisen jäsenvaltion on määriteltävä tietyt liitteessä I A olevat TACit, jotka yksilöidään viittaamalla alaviitteissä tähän artiklaan, keräämiensä ja arvioimiensa tietojen perusteella tasolle, joka
a)
on johdonmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kalavarojen kestävän hyödyntämisen periaatteen, kanssa; ja
b)
todennäköisimmin johtaa kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2015 alkaen.
2. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2011 1 kohdan mukaisesti hyväksytystä tasosta ja toimenpiteistä, joita se aikoo toteuttaa kyseisen säännöksen noudattamiseksi. Komissio voi kyseiset tiedot huomioon ottaen ja asetuksen (EY) N:o 2371/2002 7 artiklan edellytysten täyttyessä päättää kiireellisistä toimenpiteistä.
7 artikla
Lisäkalastusmahdollisuuksien jakaminen aluksille, jotka osallistuvat kaikkien kalastustietojen kirjaamista koskevaan koekalastukseen
1. Jäsenvaltio voi tämän artiklan 2 kohdassa säädetyin edellytyksin jakaa tiettyjen liitteessä I A lueteltujen kantojen osalta, jotka yksilöidään viittaamalla alaviitteissä tähän artiklaan, kaikkien kalastustietojen kirjaamista koskevaan koekalastukseen osallistuville aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden liitteessä I A säädetty kokonaismäärä on prosentuaalinen osuus kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä.
2. Jäsenvaltio voi jakaa lisäkalastusmahdollisuuksia aluksille ainoastaan seuraavin edellytyksin:
a)
alus käyttää kameravalvontaa yhdistettynä anturijärjestelmään, joka tallentaa kaikki aluksella tapahtuvat kalastus- ja käsittelytoimet;
b)
kaikki kalastustiedot kirjaavalle yksittäiselle alukselle jaettujen lisäkalastusmahdollisuuksien määrä saa olla enintään 75 prosenttia kyseisen alustyypin ennakoidusta poisheitetystä saaliista, ja se ei missään tapauksessa saa edustaa enempää kuin 30 prosentin lisäystä alukselle jaetuista kalastusmahdollisuuksista;
c)
kyseisen aluksen asianomaisesta kannasta muodostuvat saaliit lasketaan tämän jaon perusteella.
3. Jos jäsenvaltio havaitsee, että kaikkien kalastustietojen kirjaamista koskevaan koekalastukseen osallistuva alus jättää täyttämättä tämän artiklan 2 kohdassa säädetyt edellytykset, sen on välittömästi peruutettava kyseiselle alukselle jaetut lisäkalastusmahdollisuudet ja kiellettävä sen osallistuminen koekalastukseen loppuvuodeksi 2011.
4. Jäsenvaltion, joka aikoo soveltaa 1, 2 ja 3 kohtaa, on ennen mahdollisen lisäkalastusmahdollisuuden myöntämistä toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:
-
luettelo koekalastukseen osallistuvista aluksista ja erittely aluksille asennetuista sähköistä etävalvontalaitteista;
-
kyseisten alusten käyttämien pyydysten kapasiteetti, tyyppi ja erittely;
-
arviot kyseisten alusten poisheitetyistä saaliista; ja
-
kyseisten alusten kyseisestä kannasta, johon sovelletaan asiaankuuluvaa TACia, vuonna 2010 pyytämät saalismäärät.
8 artikla
Rauhoitetut lajit
1. EU:n aluksia kielletään pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:
a)
jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla EU:n ja muilla kuin EU:n vesillä;
b)
merienkeli (Squatina squatina) kaikilla EU:n vesillä;
c)
silorausku (Dipturus batis) ICES-alueella II a sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;
d)
aaltorausku (Raja undulata) ja pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;
e)
sillihai (Lamna nasus) kansainvälisillä vesillä; ja
f)
kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla EU:n vesillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lajit on päästettävä nopeasti ja vahingoittumattomina vapaaksi siinä määrin kuin se on käytännössä mahdollista.
9 artikla
Jakamista koskevat erityissäännökset
1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät kalastusmahdollisuuksien uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;
e)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.
10 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
Pyyntiponnistuksen rajoituksia koskevia toimenpiteitä sovelletaan 1 päivästä helmikuuta 201131 päivään tammikuuta 2012 seuraavasti:
a)
Kattegatin, Skagerrakin ja ICES-alueen III a sen osan, joka ei kuulu Skagerrakiin eikä Kattegatiin, ICES-suuralueen IV ja ICES-alueiden VI a, VII a ja VII d sekä ICES-alueilla II a ja V b sijaitsevien EU:n vesien tiettyjen kantojen hallinnoinnissa sovelletaan liitettä II A;
b)
ICES-alueiden VIII c ja IX a, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan liitettä II B;
c)
ICES-alueen VII e merianturakannan hallinnoinnissa sovelletaan liitettä II C.
11 artikla
Saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset syvänmerenkalastuksessa
1. Grönlanninpallakseen sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2347/2002 (30) 3 artiklaa. Grönlanninpallaksen pyyntiin, aluksella pitämiseen, jälleenlaivaukseen ja aluksesta purkamiseen sovelletaan mainitussa artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alusten, joilla on asetuksen (EY) N:o 2347/2002 3 artiklassa tarkoitettu syvänmeren kalastuslupa, pyyntiponnistus mitattuna kilowattipäivinä poissa satamasta ei vuoden 2011 osalta ole yli 65 prosenttia kyseisen jäsenvaltion alusten vuoden 2003 keskimääräisestä vuotuisesta pyyntiponnistuksesta kalastusmatkoilla, joilla oli käytössä syvänmeren kalastuslupa tai joilla pyydettiin kyseisen asetuksen liitteissä I ja II lueteltuja syvänmeren lajeja. Tätä kohtaa sovelletaan vain kalastusmatkoihin, joilla on pyydetty yli 100 kilogrammaa muita syvänmeren lajeja kuin kultakuoretta.
12 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, paitsi jos
a)
saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, jolla on olemassa kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai
b)
saaliit ovat osa EU:n kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä EU:n kiintiö ole täyttynyt.
13 artikla
Tiettyjen kalastusmahdollisuuksien käyttöä koskevat rajoitukset
1. Kalastusmahdollisuuksia, jotka vahvistetaan liitteessä I keilalle, turskalle, lasikampelalle, merikrotille, koljalle, valkoturskalle, kummeliturskalle, tylppäpyrstömolvalle, molvalle, keisarihummerille, punakampelalle, lyyraturskalle, seidille, rauskuille, merianturalle ja piikkihaille ICES-suuralueella VII tai sen asiaan kuuluvilla alueilla, rajoitetaan kieltämällä tällaisten lajien kalastus tai aluksella pitäminen Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän heinäkuuta 2011 välisellä kaudella. Asianomaisissa liitteen I merkinnöissä viitataan tähän artiklaan.
2. Tätä artiklaa sovellettaessa Porcupinematalikolla tarkoitetaan aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
Piste
Leveyspiiri
Pituuspiiri
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′ N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
3. Tämän artiklan 1 kohdasta poiketen Porcupinematalikon kauttakulku niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
14 artikla
Tietojen siirtäminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I säädettyjä kantojen koodeja.
II LUKU
Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä
15 artikla
Kalastusluvat
1. Kolmannen maan vesillä kalastavien EU:n alusten kalastuslupien enimmäismäärä säädetään liitteessä III.
2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan perusteella kiintiön toiselle jäsenvaltiolle liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle liitteessä III vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.
III LUKU
Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä
1 Jakso
ICCAT-Yleissopimusalue
16 artikla
Tonnikalan kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen
1. Sellaisten EU:n vapapyydyksiä käyttävien alusten ja uisteluveneiden lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja Itä-Atlantilla, rajoitetaan liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti.
2. Sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien EU:n alusten lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti.
3. Sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien EU:n alusten lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja, rajoitetaan liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti.
4. Sellaisten kalastusalusten lukumäärä ja kokonaisbruttovetoisuus, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti.
5. Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien määrä rajoitetaan liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti.
6. Tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteetti sekä pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärä, joka voidaan myöntää laitoksille Itä-Atlantilla ja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti.
17 artikla
Liitteessä I D jaettua tonnikalan kiintiötä koskevat lisäedellytykset
Asetuksen (EY) N:o 302/2009 7 artiklan 2 kohdassa säädetyn kalastuskieltoajan lisäksi tonnikalan kurenuottakalastus kielletään Itä-Atlantilla ja Välimerellä 15 päivän huhtikuuta ja 15 päivän toukokuuta 2011 välisellä kaudella.
18 artikla
Virkistys- ja urheilukalastus
Jäsenvaltioiden on myönnettävä niille liitteessä I D myönnetyistä kiintiöistä erityinen kiintiö tonnikalan virkistys- ja urheilukalastukseen.
19 artikla
Hait
1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.
2. Alopias-sukuun (Alopias spp.) kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty.
3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa Sphyrnidae-heimoon kuuluvan vasarahain (nuijahaita (Sphyrna Tiburo) lukuun ottamatta) osaa tai kokonaista ruhoa kalastuksen yhteydessä ICCAT-yleissopimusalueella.
4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.
2 Jakso
CCAMLR-Yleissopimusalue
20 artikla
Kiellot ja saalisrajoitukset
1. Liitteessä V olevassa A osassa tarkoitettujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty mainitussa liitteessä ilmoitettujen alueiden ja ajanjaksojen osalta.
2. Uusien kalastusten ja koekalastusten osalta sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa säädettyjä TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla suuralueilla.
21 artikla
Koekalastus
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n komission jäseniä, saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1 ja 58.4.2 niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan, vuoden 2011 kalastuskaudella. Jos kyseessä oleva jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 24 päivänä heinäkuuta 2011.
2. TACeja ja sivusaaliita koskevat rajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1 ja 58.4.2 osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä kyseisellä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana.
3. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastusmahdollisuuksien määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1 ja 58.4.2 kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.
22 artikla
Etelänkrillin kalastaminen kalastuskaudella 2011-2012
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n toimikunnan jäseniä, saavat kalastaa etelänkrilliä (Euphasia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2011-2012. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, sen on ilmoitettava CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 5 a artiklan mukaisesti, sekä komissiolle, ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2011
a)
aikomuksestaan kalastaa etelänkrilliä, käyttämällä liitteessä V olevassa C osassa vahvistettua lomaketta;
b)
verkkotyypistä, käyttämällä liitteessä V olevassa D osassa vahvistettua lomaketta.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen.
3. Jäsenvaltioiden, jotka aikovat pyytää etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava ainoastaan niiden lipun alla ilmoitusajankohtana purjehtivat luvan saaneet alukset.
4. Jäsenvaltiot saavat antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen muulla kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetulla aluksella, jos luvan saanut alus on oikeutetuista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava tästä heti CCAMLR:n sihteeristölle ja komissiolle sekä annettava
a)
yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta tai suunnitelluista korvaavista aluksista, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot;
b)
täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukainen tätä tukeva selvitys tai lisätiedot.
5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa kumpaankaan CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatuille aluksille lupaa osallistua etelänkrillin kalastukseen.
3 Jakso
IOTC-Alue
23 artikla
IOTC-alueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen
1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien EU:n alusten enimmäismäärä IOTC-alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa.
2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien EU:n alusten enimmäismäärä IOTC-alueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa.
3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda kyseisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset kuuluvat IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Aluksia, jotka on merkitty alueellisten kalastusjärjestöjen laatimiin laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta harjoittavien alusten (LIS-alukset) luetteloihin, ei saa siirtää.
5. IOTC:n käsiteltäväksi annettujen kehityssuunnitelmien täytäntöönpanon huomioon ottamiseksi jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoituista enimmäismääristä ainoastaan kyseisissä suunnitelmissa asetetuissa rajoissa.
24 artikla
Hait
1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa mihin tahansa Alopiidae-heimon lajiin kuuluvan isosilmäkettuhain osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lajit on päästettävä nopeasti ja vahingoittumattomina vapaaksi siinä määrin kuin se on käytännössä mahdollista.
4 Jakso
SPRFMO-Yleissopimusalue
25 artikla
Pelaginen kalastus - kapasiteetin rajoittaminen
Vuosina 2007, 2008 tai 2009 SPRFMO-yleissopimusalueella aktiivisesti pelagista kalastusta harjoittaneiden jäsenvaltioiden on rajoitettava niiden lipun alla purjehtivien ja pelagisia kantoja vuonna 2011 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella yhteensä 78 610 bruttotonniin siten, että varmistetaan Etelä-Tyynenmeren pelagisten kalavarojen kestävä hyödyntäminen.
26 artikla
Pelaginen kalastus - TACit
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet 25 artiklassa tarkoitettua pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja tällä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuukausittain tässä artiklassa tarkoitettua kalastusta harjoittavien alustensa nimet ja tiedot, bruttovetoisuus mukaan lukien.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava viimeistään seuraavan kuukauden viidentenätoista päivänä tässä artiklassa tarkoitetun kalastuksen seurantatarkoituksessa alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja, mikäli ne ovat käytettävissä, satamakäyntejä koskevat tiedot komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n väliaikaiselle sihteeristölle.
27 artikla
Pohjakalastus
Edellä 25 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioiden on rajoitettava SPRFMO-yleissopimusalueella harjoitettavaa pohjakalastusta koskeva pyyntiponnistus tai saalismäärä 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisen ajanjakson vuotuisille keskitasoille, jotka ilmaistaan kalastusalusten lukumääränä ja muina saalistasoa, pyyntiponnistusta ja kalastuskapasiteettia kuvastavina muuttujina, sekä ainoastaan niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta edellisellä kalastuskaudella.
5 Jakso
IATTC-Yleissopimusalue
28 artikla
Kurenuottakalastus
1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus
a)
joko 29 päivästä heinäkuuta28 päivään syyskuuta 2011 tai 18 päivästä marraskuuta 201118 päivään tammikuuta 2012 alueella, jota rajaavat
-
Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot,
-
pituuspiiri 150° W,
-
leveyspiiri 40° N,
-
leveyspiiri 40° S;
b)
29 päivästä syyskuuta29 päivään lokakuuta 2011 alueella, jota rajaavat
-
pituuspiiri 96° W,
-
pituuspiiri 110° W,
-
leveyspiiri 4° N,
-
leveyspiiri 3° S.
2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava valitsemansa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2011. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritetyillä alueilla.
3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit, lukuun ottamatta kaloja, joita pidetään ihmisravinnoksi soveltumattomina muun syyn kuin niiden koon vuoksi. Ainoa poikkeus on kalastusmatkan viimeinen osuus, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kyseisellä kalastusmatkalla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.
6 Jakso
SEAFO-Yleissopimusalue
29 artikla
Toimenpiteet syvänmeren haiden suojelemiseksi
Seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus kielletään SEAFO-yleissopimusalueella:
-
rauskut (Rajidae),
-
piikkihai (Squalus acanthias)
-
pikkuhai (Etmopterus bigelowi),
-
pikkuhai (Etmopterus brachyurus),
-
isovalohai (Etmopterus princeps),
-
pehmovalohai (Etmopterus pusillus),
-
kissahai (Apristurus manis),
-
samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus),
-
ja Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait.
7 Jakso
WCPFC-Yleissopimusalue
30 artikla
Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan pyyntiponnistusrajoitukset
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että isosilmätonnikalan (Thunnus obesus), keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), boniitin (Katsuwonus pelamis) ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan (Thunnus alalunga) kokonaispyyntiponnistus WCPFC-yleissopimusalueella rajoitetaan unionin ja alueen rannikkovaltioiden kalastuskumppanuussopimuksissa määrättyyn pyyntiponnistukseen.
31 artikla
Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavaa kalastusta koskeva kalastuskieltoalue
1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2011 kello 00:00 ja 30 päivän syyskuuta 2011 klo 24:00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalastustoiminta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. Kyseisenä aikana kurenuotta-alus saa harjoittaa kalastustoimintaa mainitussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa vain, jos aluksella on tarkkailija, joka tarkkailee, ettei alus millään hetkellä
a)
käytä tai huolla kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä tai siihen liittyvää elektronista laitetta;
b)
pyydä parvia kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.
3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta
a)
kalastusmatkan viimeisellä osuudella, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi;
b)
kun kala on ihmisravinnoksi soveltumatonta muun syyn kuin koon takia; tai
c)
pakastuslaitteistossa olevan vakavan toimintahäiriön sattuessa.
32 artikla
Kurenuottakalastuksen kieltoalueet
Kielletään kurenuotta-aluksilta isosilmätonnikalan ja keltaevätonnikalan kalastus seuraavilla aavan meren alueilla:
a)
Indonesian, Palaun, Mikronesian ja Papua-Uuden-Guinean talousvyöhykkeiden rajoihin ulottuvat kansainväliset vedet;
b)
Mikronesian, Marshallinsaarien, Naurun, Kiribatin, Tuvalun, Fidžin, Salomonsaarten ja Papua-Uuden-Guinean talousvyöhykkeiden rajoihin ulottuvat kansainväliset vedet.
33 artikla
Miekkakalaa kalastamaan oikeutettujen EU:n alusten lukumäärän rajoittaminen
WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalaa (Xiphias gladius) kalastamaan oikeutettujen EU:n alusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII.
8 Jakso
Beringinmeri
34 artikla
Beringinmeren aavan meren kalastuskielto
Alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä on kiellettyä.
III OSASTO
KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET EU:N VESILLÄ
35 artikla
TACit
Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää EU:n vesialueilla saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä osastossa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
36 artikla
Kalastusluvat
1. EU:n vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VIII.
2. Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, paitsi jos saaliit on pyydetty kolmannen maan aluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.
37 artikla
Rauhoitetut lajit
1. Kolmansien maiden kalastusaluksia kielletään pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:
a)
jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla EU:n vesillä;
b)
merienkeli (Squatina squatina) kaikilla EU:n vesillä;
c)
silorausku (Dipturus batis) ICES-alueella II a sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä;
d)
aaltorausku (Raja undulata) ja pullonokkarausku (Rostroraja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla EU:n vesillä; ja
e)
kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla EU:n vesillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lajit on päästettävä nopeasti ja vahingoittumattomina vapaaksi siinä määrin kuin se on käytännössä mahdollista.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
38 artikla
Asetuksen (EY) N:o 754/2009 muuttaminen
Kumotaan asetuksen (EY) N:o 754/2009 1 artiklan h alakohta.
39 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2011.
Asetuksen 38 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä helmikuuta 2011.
Ennen 1 päivää tammikuuta 2011 alkaviksi ajanjaksoiksi vahvistettujen CCAMLR-yleissopimusalueen kalastusmahdollisuuksien osalta 20, 21 ja 22 artiklaa sekä liitteitä I E ja V sovelletaan niiden jaksojen alusta, joina kyseisiä kalastusmahdollisuuksia sovelletaan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä tammikuuta 2011.