РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 579/2010 НА СЪВЕТА
от 29 юни 2010 година
за изменение на Регламент (ЕО) № 367/2006 на Съвета за налагане на окончателни изравнителни мита върху вноса на фолио от полиетилен терефталат (РЕТ) с произход от Индия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 597/2009 на Съвета от 11 юни 2009 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейската общност (1) („основния регламент“), и по-специално член 19 от него,
като взе предвид предложението, представено от Европейската комисия след консултации с Консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
I. Предишно разследване и съществуващи изравнителни мерки
(1)
През декември 1999 г. с Регламент (ЕО) № 2597/1999 (2) Съветът наложи окончателно изравнително мито върху вноса на фолио от полиетилен терефталат, понастоящем включено в кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия („разглеждания продукт“). Разследването, довело до приемането на този регламент, се наричано по-нататък „първоначалното разследване“. Мерките бяха под формата на изравнително мито ad valorem с размер между 3,8 % и 19,1 %, наложено върху вноса от поименно изброени износители, в размер на 19,1 %. Разследваният период по първоначалното разследване бе от 1 октомври 1997 г. до 30 септември 1998 г.
(2)
През март 2006 г., след провеждане на преразглеждане с оглед изтичане срока на действие съгласно член 18 от основния регламент, с Регламент (ЕО) № 367/2006 (3) Съветът запази окончателното изравнително мито върху вноса на фолио от PET с произход от Индия, наложено с Регламент (ЕО) № 2597/1999. Разследваният период за преразглеждането бе от 1 октомври 2003 г. до 30 септември 2004 г.
(3)
През август 2006 г., след междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от PET, „Garware Polyester Limited“ („Garware“), Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1288/2006 (4) окончателното изравнително мито, наложено на Garware с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(4)
През септември 2007 г., след частично междинно преразглеждане относно субсидирането по отношение на друг индийски производител на фолио от PET, Jindal Poly Films, Limited („Jindal“), познат преди това като Jindal Polyester Ltd., Съветът измени с Регламент (ЕО) № 1124/2007 (5) окончателното изравнително мито, наложено на Jindal с Регламент (ЕО) № 367/2006.
(5)
През януари 2009 г., след междинно преразглеждане, започнато от Комисията по собствена инициатива относно субсидирането по отношение на петима индийски производители на фолио от PET, Съветът измени с Регламент (ЕО) № 15/2009 (6) окончателното изравнително мито върху вноса, наложено върху тези дружества с Регламент (ЕО) № 367/2006.
II. Действащи антидъмпингови мерки
(6)
Следва да бъде отбелязано, че към Jindal Poly Films Limited се прилага антидъмпингово мито в размер на 0 % (7).
III. Започване на частично междинно преразглеждане
(7)
Искането за частично междинно преразглеждане бе подадено от Jindal Poly Films Limited, производител износител от Индия („заявителят“). Искането е ограничено до разследване на субсидирането, свързано със заявителя. Заявителят предостави prima facie доказателства, че обстоятелствата относно субсидирането, на базата на които са установени мерките, са се променили съществено и че тези промени са от дълготрайно естество.
(8)
След като установи, след консултации с Консултативния комитет, че съществуват достатъчни доказателства за започване на частично междинно преразглеждане, Комисията обяви на 9 септември 2009 г. с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8) („известието за започване“), започването на частично междинно преразглеждане съгласно член 19 от основния регламент, ограничено до нивото на субсидиране на заявителя, за да се определи дали мерките следва да бъдат отменени или изменени спрямо този заявител.
(9)
При частичното междинно преразглеждане следва да се оцени необходимостта, в зависимост от констатациите, да се измени митото, която понастоящем се прилага за вноса на разглеждания продукт от производители износители от засегнатата държава, които не са индивидуално посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006, т.е. митото, посочено в регламента като приложимо за „всички други дружества“ в Индия.
IV. Разследван период
(10)
Разследването за нивото на субсидирането обхвана периода от 1 април 2008 г. до 31 март 2009 г. („разследвания период за преразглеждането“ или „РПП“).
V. Страни, засегнати от разследването
(11)
Комисията официално уведоми заявителя, правителството на Индия („ПИ“), Du Pont Tejin Films, Люксембург, Mitsubishi Polyester Film, Германия, Toray Plastics Europe, Франция, и Nurеll, Италия, които представляват основна част от производството на фолио РЕТ в Съюза („промишлеността на Съюза“), за започването на разследване в рамките на частичното междинно преразглеждане. На заинтересованите страни беше предоставена възможност да представят писмено становищата си и да поискат да бъдат изслушани в срока, посочен в известието за започване.
(12)
Бяха изслушани всички заинтересовани страни, които поискаха и доказаха, че са налице основания да бъдат изслушани.
(13)
Писмените и устните коментари, представени от страните, бяха разгледани и, където това бе уместно, бяха взети предвид.
(14)
С цел да получи информацията, необходима за целите на разследването, Комисията изпрати на заявителя въпросник. Въпросник беше изпратен също така и на ПИ.
(15)
Отговори от въпросника бяха получени от заявителя и от ПИ.
(16)
Комисията изиска и провери цялата информация, считана за необходима за определяне на субсидирането. Проверки на място бяха проведени в обектите на заявителя и при ПИ в Делхи.
VI. Оповестяване и коментари относно процедурата
(17)
ПИ и другите заинтересовани страни бяха информирани за съществените факти и съображения, въз основа на които се е оформило намерението да бъде предложено изменение на митото, приложимо за заявителя. Беше им предоставен разумен срок, в който да направят коментар. Всички становища и коментари бяха надлежно взети предвид, както е пояснено по-долу.
Б. РАЗГЛЕЖДАН ПРОДУКТ
(18)
Продуктът, предмет на настоящото преразглеждане, е същият като разгледания в Регламент (ЕО) № 367/2006, а именно фолио от полиетилен терефталат (PET), включено в кодове по КН ex 3920 62 19 и ex 3920 62 90, с произход от Индия.
В. СУБСИДИРАНЕ
1. Въведение
(19)
Въз основа на информацията, предоставена от ПИ и другите заинтересовани страни, и отговорите на въпросника на Комисията, са разследвани следните схеми, за които се предполага, че обхващат предоставянето на субсидии:
а)
Схема за предварителни разрешения (известна преди като схема на авансово лицензиране);
б)
Схема с натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“;
в)
Схема за насърчаване на износа на основни средства;
г)
Схема за експортно кредитиране.
д)
Схема с пакет от насърчителни мерки (PSI)
(20)
Схемите а) -в), посочени по-горе, се основават на Закона за външната търговия (развитие и регулиране) от 1992 г. (№ 22 от 1992 г.), който е влязъл в сила на 7 август 1992 г. („Закон за външната търговия“). Със Закона за външната търговия ПИ има право да издава уведомления относно политиката по износ и внос. Те са обобщени в документите „Политиката по износ и внос“, издавани на всеки пет години и редовно осъвременявани от Министерството на търговията. Един от документите „Политиката по износ и внос“ е от значение за РПП в настоящия случай - петгодишният план за периода от 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г. („Политиката по ИВ 2004-2009 г.“). Освен това в „Наръчник на процедурите - 1 септември 2004 г. до 31 март 2009 г., том I“ (НП I 2004-2009 г.) ПИ определя процедурите, уреждащи Политиката по ИВ 2004-2009 г. Наръчникът на процедурите също се актуализира редовно.
(21)
Схемата за експортно кредитиране, посочена в буква г) по-горе, се основава на раздели 21 и 35А от Закона за регулиране на банковото дело от 1949 г., който позволява на Резервната банка на Индия (РБИ) да дава нареждания на търговските банки в областта на експортното кредитиране.
(22)
Схемата, посочена в буква д) по-горе, се управлява от държавните органи на Индия.
2. Схема за предварителни разрешителни („СПР“)
а) Правно основание
(23)
Подробно описание на схемата се съдържа в параграфи 4.1.1-4.1.14 от Политиката по ИВ 2004-2009 г. и глави от 4.1 до 4.30 от НП I 2004-2009 г. По време на предишното разследване, проведено в рамките на преразглеждането, довело до въвеждането на действащото към момента окончателно изравнително мито с Регламент (ЕО) № 367/2006, тази схема се наричаше Схема с предварителни лицензи.
б) Условия за допускане до участие
(24)
СПР се състои от шест подсхеми, описани по-подробно в съображение 25 по-долу. Тези подсхеми се различават, inter alia, в обхвата на допуснатите до участие лица. Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ производители доставчици, са допуснати до участие в СПР за действителен износ и в СПР за годишни потребности. Производителите износители, които доставят на крайния износител, са допуснати до участие в СПР за междинни доставки. Основните изпълнители, които извършват доставки в рамките на категориите, свързани с „планиран износ“, както е посочено в параграф 8.2 от Политиката по ИВ 2004-2009 г., като доставчиците на експортно ориентирани единици („ЕОЕ“) са допуснати до участие в СПР за планиран износ. И накрая, междинните доставчици на производителите износители са допуснати до предимствата от „планиран износ“ в рамките на подсхемите „предварително нареждане за освобождаване“ („ПНО“) и „насрещен вътрешен акредитив“.
в) Практическо осъществяване
(25)
Предварителни разрешителни се издават за:
i) Физически износ: Това е основната подсхема. Тя позволява безмитен внос на изходни материали за производството на конкретен продукт, предназначен за износ. „Физически“ в този контекст означава, че износният продукт трябва да напусне територията на Индия. Разрешителното за внос и задължението за износ, включително типът на продукта, предназначен за износ, са посочени в лиценза.
ii) Годишни потребности: Това разрешително не е свързано с конкретен износен продукт, а с по-широкообхватна продуктова група (напр. химически и свързани с тях продукти). В рамките на определени граници, определени от предходните му експортни резултати, притежателят на лиценза може да внася безмитно всякакви суровини, предназначени за производството на който и да е от продуктите, попадащи в такава продуктова група. Той може да изнася всякакви продукти, включени в продуктовата група, за която се използва освободен от мито материал.
iii) Междинни доставки: Тази подсхема обхваща случаите, при които двама производители възнамеряват да произвеждат един-единствен продукт, предназначен за износ, и да си поделят производствения процес. Производителят износител, който произвежда междинния продукт, може да внася безмитно суровини и да получи за тази цел СПР за междинни доставки. Крайният износител завършва процеса на производство и е задължен да изнесе готовия продукт.
iv) Планиран износ: Тази подсхема позволява главният изпълнител да внася безмитно суровини, които са нужни за производството на стоки, които ще бъдат продавани като „планиран износ“ на категориите от клиенти, изброени в параграф 8.2 букви б)-е), ж), и) и й) от Политиката по ИВ 2004-2009 г. Според ПИ планираният износ се отнася за онези транзакции, при които доставените стоки не напускат държавата. Няколко категории доставки са считани за планиран износ, при условие че стоките се произвеждат в Индия, т.е. представляват доставка на стоки на ЕОЕ или на дружество, разположено в специална икономическа зона („СИЗ“).
v) ПНО: Притежателят на разрешително СПР, който възнамерява да доставя суровини от местни източници, вместо пряк внос, има възможност да използва ПНО. В такива случаи предварителните разрешителни се потвърждават като ПНО и се прехвърлят на местния доставчик при доставката на посочените в тях артикули. Чрез прехвърлянето на ПНО местният доставчик получава правото на предимствата от „планиран износ“, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката по ИВ 2004-2009 г. (т.е. СПР за междинни доставки/планиран износ, намаления при планиран износ и възстановяване на крайния акциз). Механизмът на ПНО възстановява данъци и мита на доставчика, а не на крайния износител, под формата на намаления или възстановяване на мита. Възстановяването на данъци или мита е възможно както за местни изходни материали, така и за вносни.
vi) Насрещен вътрешен акредитив: Тази подсхема също обхваща местните доставки на титуляр на разрешително по СПР. Титулярят на такова предварително разрешително може да се обърне към банка за откриване на вътрешен акредитив в полза на местен доставчик. Банката ще обяви разрешителното за невалидно по отношение на прекия внос, само що се отнася до стойността и обема на артикулите, които са осигурени чрез местни доставки вместо от внос. Местният доставчик има право на предимства от недействителния износ, както е посочено в параграф 8.3 от Политиката на ИВ за 2004-2009 г. (т.е. СПР за междинни доставки/планиран износ, отстъпки при недействителен износ и възстановяване на крайни акцизи).
(26)
Заявителят получи отстъпки от СПР във връзка с продукта, разглеждан в РПП. Заявителят използва две от подсхемите, т.е. i) СПР за действителен износ и ii) СПР за планиран износ. Следователно не е необходимо да се определят условията за изравняване на оставащите неизползвани подсхеми.
(27)
По-конкретно, за целите на извършването на проверки от страна на индийските органи титулярят на предварително разрешително е правно задължен да води „вярна и точна отчетност за потреблението и оползотворяването на безмитни вносни стоки/стоки от вътрешния пазар“ в определен формат (глави 4.26 и 4.30 и допълнение 23 към НОР I 2004-2009 г.), т.е. регистър на действителното потребление. Този регистър трябва да бъде заверен от външен експерт-счетоводител/счетоводител, експерт по управленско счетоводство, който издава сертификат, удостоверяващ, че препоръчителните регистри и съответните записи са били проверени и информацията, представена съгласно допълнение 23, е вярна и точна във всяко едно отношение. Въпреки това гореспоменатите разпоредби се прилагат само за предварителните разрешителни, издадени от 13 май 2005 г. нататък. За всички предварителни разрешителни или предварителни лицензи, издадени преди посочената дата, от техните титуляри се изисква да спазват приложимите преди това условия за проверка, т.е. да водят верен и точен отчет на потреблението и оползотворяването на вносни стоки, свързани с лиценза, в определения в допълнение 18 формат (глава 4.30 и допълнение 18 към НОР I 2002-2007 г.).
(28)
При използваните по време на РПП от заявителя подсхеми - „действителен износ“ и „планиран износ“, както разрешителното за внос, така и задължението за износ са фиксирани от ПИ по отношение на обема и стойността и са документирани в разрешителното. В допълнение към това, към момента на вноса и износа правителствените служители трябва да документират в разрешителното съответните трансакции. Обемът на вноса, разрешен по СПР, се определя от ПИ въз основа на стандартни норми за съотношението между изходни материали и крайни продукти („SIONs“). За повечето продукти, включително за разглеждания продукт, съществуват SIONs, които са публикувани в НП II 2004-2009 г. Последните промени при SIONs за фолио от PET и гранули от PET, междинен продукт, са преразгледани през септември 2005 г.
(29)
Внасяните суровини не могат да се прехвърлят и трябва да се използват за производството на крайния продукт за износ. Задължението за износ трябва да бъде изпълнено в рамките на предписания срок след издаването на лиценза (24 месеца с възможност за две удължавания от по шест месеца).
(30)
Описаната по-горе схема не се е променила от последното частично междинно преразглеждане относно субсидирането на заявителя, което бе завършено през януари 2009 г. Въпреки това ползата от тази схема е намаляла значително, както е показано в съображение 39 по-долу.
(31)
Настоящото разследване за междинното преразглеждане установи, че определените от индийските власти изисквания за проверка или не се спазват, или не са изпробвани на практика. Заявителят не е изградил система, с която да бъде проверено кои безмитни суровини са били използвани при производството на продукта за износ и в какви количества, както се изисква според Външнотърговската политика (ВТП) за 2004-2009 г. (допълнение 23) и в съответствие с приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент. Регистърът на потреблението никога не е проверяван от ПИ.
(32)
Промените в управлението на ВТП 2004-2009 г., влезли в сила през есента на 2005 г. (задължително изпращане на регистъра на потреблението до индийските власти в контекста на процедурата по изкупуването), до момента не са прилагани в случая на заявителя. Така де факто прилагането на това изискване не можеше да се потвърди на този етап.
г) Заключение
(33)
Освобождаването от вносни мита е субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, т.е. представлява финансов принос на правителството на Индия, което предоставя предимства на разследваните износители.
(34)
В допълнение на това, СПР за „действителен износ“ и СПР за „планиран износ“ несъмнено правно зависят от извършването на износ и следователно се разглеждат като специфични и подлежащи на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент. Без задължение за износ никое дружество не може да получава предимства от тези схеми.
(35)
Двете подсхеми, използвани в настоящия случай, не могат да се смятат за допустими системи за възстановяване на мита или системи с възстановяване на заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Те не съответстват на правилата, предвидени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяването за заместители) от основния регламент. ПИ не е приложило ефективно нито старата, нито новата система или процедура за проверка, посредством която да се провери дали и в какви количества изходните материали са били употребени в производството на изнасяния продукт (приложение II, точка II, параграф 4 от основния регламент, а по отношение на системи за възстановяване за заместители - приложение III, точка II, параграф 2 от основния регламент). SIONs за разглеждания продукт не са били достатъчно точни. Самите SIONs не могат да се приемат за система за проверка на действителното потребление, тъй като замисълът на тези стандартни норми не дава възможност на ПИ да извършва достатъчно прецизни проверки на количествата суровини, вложени в производството на изнасяния продукт. Също така, индийското правителство не е извършило допълнителна проверка, основана на действително вложените суровини, макар и по принцип това да се изисква, когато отсъства ефективна система за проверка (приложение II, точка II, параграф 5 и приложение III, точка II, параграф 3 от основния регламент).
(36)
Тези две подсхеми следователно подлежат на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(37)
Поради липсата на системи за допустимо възстановяване на мита или възстановяване на мита за заместители, подлежащото на изравнителни мерки предимство е освобождаването от всички вносни мита, които по принцип са дължими при вноса на влаганите в продукта суровини. В това отношение следва да се отбележи, че основният регламент предвижда не само изравнителни мерки, които да компенсират „свръх“ освобождаване от мита. В съответствие с член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и приложение I, буква и) от основния регламент свръхосвобождаването от мита може да бъде обект на изравнителни мерки само при условие че са спазени условията на приложения II и III от основния регламент. В настоящия случай обаче тези условия не са изпълнени. Следователно, ако бъде установено, че не е проведен съответен мониторинг, горното изключение за схемите на възстановяване не е приложимо и се прилага обичайното правило за изравнителни мерки спрямо сумата на (очакваните приходи от) неплатените мита, а не спрямо предполагаемо свръхосвобождаване. Както е посочено в приложение II, точка II и приложение III, точка II от основния регламент, тежестта за изчисляването на такова свръхосвобождаване не пада върху разследващия орган. Напротив, според член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент той трябва само да установи наличието на достатъчни доказателства, които да опровергаят целесъобразността на евентуално заявена система за проверка.
(38)
Размерът на субсидиите за заявителя, който е използвал СПР, е изчислен въз основа на очакваните вносни мита (основните мита и специалните допълнителни мита) върху изходните материали, внесени през РПП по двете подсхеми (числител). В съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент таксите, задължително платени за получаването на субсидията, се изваждат от размера на субсидиите при направено мотивирано искане за това. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент този размер на субсидиите беше отнесен към оборота от износа на разглеждания продукт през РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е предоставена във връзка с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(39)
Ставката за субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 0,7 %.
3. Схема за натрупване на митнически кредити в „спестовна книжка“ („СНМКСК“)
а) Правно основание
(40)
Подробното описание на СНМКСК се съдържа в параграф 4.3 от Политиката по ИВ 2004-2009 г. и в глава 4 от НП I 2004-2009 г.
б) Условия за допускане до участие
(41)
Всеки производител износител или търговец износител има право да участва в схемата.
в) Практическо осъществяване на СНМКСК
(42)
Износител, който има право да участва в тази схема, може да подаде молба за отпускане на кредит по СНМКСК, който се изчислява като процент от стойността на продуктите, изнасяни по тази схема. Размерът на кредитите по СНМКСК е установен от индийските органи за повечето продукти, включително и за разглеждания продукт. Те се определят въз основа на SIONs, като се вземат предвид предполагаемото съдържание в изнасяния продукт на вносни материали и митото върху този предполагаем внос, независимо дали вносните мита са били платени в действителност.
(43)
За да се възползва от схемата, дружеството трябва да има износна дейност. По времето на експортната сделка износителят трябва да подаде декларация до властите на Индия, в която да посочи, че осъществява износ по СНМКСК. За да бъдат изнесени стоките, по време на процедурата по изпращане индийските митнически органи издават товарителница за износ. Този документ удостоверява, inter alia, размера на кредита по СНМКСК, който може да бъде предоставен за тази експортна сделка. Към този момент износителят знае какво точно ще получи. След издаването на товарителница за износ от митническите органи ПИ няма правомощия при отпускането на кредит по СНМКСК. Съответният размер, използван за изчисляване на предимството по СНМКСК, е същият като приложения по време на изготвянето на експортната декларация.
(44)
Кредитните точки по СНМКСК могат свободно да се прехвърлят и са валидни за срок от 12 месеца от датата на издаване. Те могат да се използват за плащане на мита върху последващ внос на всякакви стоки, които се внасят без ограничения, с изключение на средства за производство. Стоките, внасяни срещу такива кредити, могат да бъдат продавани на вътрешния пазар (като се плаща данък върху продажбата) или да бъдат използвани по друг начин.
(45)
Заявка за кредити по СНМКСК се попълва по електронен път и може да обхваща неограничен брой сделки за износ. De facto няма строг краен срок за кандидатстване за кредити по СНМКСК. Използваната за управление на СНМКСК електронна система не изключва автоматично сделки след изтичане на крайния срок за подаване на заявления, посочен в глава 4.47 от НП I 04-09. Освен това, както ясно е предвидено в глава 9.3 от НП I 04-09, заявленията, получени след крайния срок за подаване на заявления, винаги могат да бъдат разгледани, като им се наложи минимална наказателна такса (напр. 10 % от отпуснатия размер).
(46)
Бе установено, че заявителят е използвал тази схема по време на РПП.
г) Заключения относно СНМКСК
(47)
В рамките на СНМКСК се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Кредит по СНМКСК представлява финансово съдействие от ПИ, тъй като кредитът евентуално може да бъде използван за компенсиране на вносни мита, като по този начин ПИ намалява приходите си от мита, които иначе биха били дължими. Освен това с кредитите по СНМКСК се облагодетелства износителят, тъй като по този начин се подобрява неговата ликвидност.
(48)
Освен това СНМКСК правно зависи от осъществяването на износа и следователно се счита за специфична и подлежаща на изравнителни мерки по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(49)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), ii) от основния регламент. Тя не съответства на стриктните правила, определени в приложение I, буква и), приложение II (определение и правила за възстановяване) и приложение III (определение и правила за възстановяване за заместители) към основния регламент. Износителят няма задължение действително да използва безмитно внесените стоки в производствения процес и размерът на кредита не се изчислява в зависимост от действително вложените суровини. Още повече, че няма система или процедура, чрез която да бъде потвърдено кои суровини са използвани в производствения процес на изнасяния продукт и дали не е направено свръхплащане на вносни мита по смисъла на подточка i) от приложение I и приложения II и III към основния регламент. На последно място, даден износител има право на предимства по СНМКСК независимо от това дали изобщо внася изходни материали. За да извлече полза, износителят е достатъчно само да изнесе стоки, без да доказва внос на изходни материали. По този начин дори износители, които доставят изходните си материали изцяло от местния пазар и не внасят стоки, които могат да бъдат използвани като изходни материали, имат право да се възползват от СНМКСК.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(50)
В съответствие с член 3, параграф 2 и член 5 от основния регламент и методологията на изчисление, използвана за посочената схема в Регламент (ЕО) № 367/2006, размерът на субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки, е изчислен от гледна точка на предимствата за получателя, налице през РПП. В това отношение беше прието, че получателят получава предимство към момента, в който се осъществява експортната сделка по схемата. В този момент ПИ се отказва от събиране на мита, което представлява финансов принос по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. След като митническите органи издадат товарителница, в която, inter alia, е посочена сумата на кредита по СНМКСК, която следва да се предостави за тази експортна сделка, ПИ няма право на преценка дали да предостави субсидията или не. Освен това сътрудничещият производител износител е завел кредитите по СНМКСК с натрупване като приход.
(51)
Когато са отправени основателни искания, таксите, плащани задължително за получаването на субсидията, бяха извадени от кредитите така че да се получи размерът на субсидията като числител, в съответствие с член 7, параграф 1, буква a) от основния регламент. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент тази субсидия се отнася към размера на експортния оборот от разглеждания продукт по време на РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидиите са обвързани с осъществяването на износ, а не се отпускат в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(52)
Размерът на субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 5,1 %.
4. Схема за насърчаване на износа на средства за производство („СНИСП“)
а) Правно основание
(53)
Подробно описание на СНИСП се съдържа в глава 5 от Политиката по ИВ 2004-2009 г. и глава 5 от НП I 2004-2009 г.
б) Условия за допускане до участие
(54)
Производителите износители и търговците износители, „обвързани с“ производители доставчици и доставчици на услуги, са допуснати до участие в тази схема.
в) Практическо осъществяване
(55)
При условие че поеме задължение да осъществява износ, на дружеството се разрешава да внася средства за производство (ново, а от април 2003 г. и употребявано оборудване на възраст до 10 години) при намалено мито. За тази цел, след подаване на заявление и заплащане на такса ПИ издава лиценз СНИСП. От април 2000 г. схемата предвижда намалено мито в размер на 5 %, приложимо за всяко средство за производство, внесено по тази схема. До 31 март 2000 г. се е прилагало действително мито в размер на 11 % (включително допълнителна такса от 10 %), а в случаите на внос с висока стойност приложимото мито е нула. С цел да бъде изпълнено задължението за износ, внесените средства за производство трябва да бъдат използвани за производството на определено количество стоки за износ в рамките на определен период.
(56)
Притежателят на разрешително по СНИСП може да закупи средствата за производство от местни източници. В такъв случай местният производител на средствата за производство може да се ползва от безмитен внос за компонентите, необходими за изработването на подобни средства за производство. От друга страна, местният производител може да поиска ползването на планиран износ по отношение на доставката на средства за производство на притежателя на лиценз по СНИСП.
(57)
Бе установено, че заявителят е използвал тази схема по време на РПП.
г) Извод по отношение на СНИСП
(58)
В рамките на СНИСП се предоставят субсидии по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Намалението на митото представлява финансов принос на правителството на Индия, тъй като тази отстъпка намалява приходите на ПИ от иначе дължими мита. В допълнение, намалението на митото предоставя предимства на износителя, тъй като спестените мита при вноса подобряват неговата ликвидност.
(59)
Освен това СНИСП правно зависи от осъществяването на износа, тъй като такива лицензи не могат да бъдат получени без ангажимент за износ. Следователно схемата се разглежда като специфична и подлежаща на изравнителни мерки съгласно член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
(60)
Тази схема не може да се разглежда като допустима система за възстановяване на мита или система с възстановяване за заместители по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) от основния регламент. Средствата за производство не попадат в обхвата на подобни допустими системи, както е посочено в приложение I, буква и) към основния регламент, защото не се влага в производството на изнасяните продукти.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(61)
Размерът на субсидията е изчислен в съответствие с член 7, параграф 3 от основния регламент въз основа на неплатените мита върху внесените средства за производство, разпределени в рамките на период, който отразява срока на обичайна амортизация на такива средства за производство в съответната промишленост. В съответствие с установената практика така изчисленият размер, отнасящ се до РПП, е коригиран с добавянето на лихва за този период, за да се отрази пълният размер на предимствата за това време. За тази цел беше счетен за подходящ търговският лихвен процент, приложим в Индия през РПП. В случаите, в които бяха отправени мотивирани искания, таксите, задължително платени за получаването на субсидията, бяха приспаднати в съответствие с член 7, параграф 1, буква а) от основния регламент.
(62)
Заявителят претендира, че безмитният внос на средства за производство по схемата СНИСП за използване в неговия клон Khanvel вече не се използва и че предимството, свързана с тези средства, не следва да се включва в числителя. В отговор на това, се отбелязва, че заявителят вече е получил предимства относно тези средства за производство. Освен това, тъй като не съществуват доказателства, че заявителят не притежава такива средства или че те няма да бъдат използвани отново, това искане трябва да бъде отхвърлено.
(63)
В съответствие с член 7, параграф 2 и член 7, параграф 3 от основния регламент, този размер на субсидията бе отнесен към експортния оборот от разглеждания продукт през РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията зависи от осъществяването на износ и не е обвързана с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(64)
Ставката за субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 2,3 %.
5. Схема за експортно кредитиране („СЕК“)
а) Правно основание
(65)
Схемата е описана подробно в ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Експортен кредит в рупии/чужда валута) и в ръководен циркуляр DBOD № DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (Експортен кредит в рупии/чужда валута) на Резервната банка на Индия („РБИ“), адресирани до всички търговски банки в Индия.
б) Условия за допускане до участие
(66)
Производителите износители и търговците износители имат право да участват в тази схема.
в) Практическо осъществяване
(67)
В рамките на тази схема РБИ задължително определя максимални прагове на лихвените проценти, приложими спрямо експортните кредити, както в индийски рупии, така и в чужда валута, които търговските банки могат да наложат на износителя. СЕК се състои от две подсхеми, СЕК преди изпращане („пакетен кредит“), която покрива кредитите, предоставени на даден износител за финансиране на покупката, преработването, производството и/или транспотирането на стоките преди износа, и СЕК след изпращането, която предвижда заеми на работен капитал с цел финансиране на вземанията по износа. Освен това РБИ дава указания на банките за насочване на част от нетния банков кредит към финансиране на износа.
(68)
От ръководните циркуляри на РБИ става ясно, че износителите могат да получат експортни кредити с преференциални лихвени проценти в сравнение с лихвените проценти за обикновените търговски кредити („кредити в брой“), които се подчиняват единствено на пазарните условия. Разликата в лихвените проценти може да бъде по-малка при дружества с добър кредитен рейтинг. Всъщност дружествата с висок рейтинг могат да бъдат в състояние да получат експортни кредити и кредити в брой при еднакви условия.
(69)
Бе установено, че заявителят е използвал тази схема по време на РПП.
г) Заключение за СЕК
(70)
Преференциалните лихвени проценти за кредит по СЕК, определени в ръководните циркуляри на РБИ, посочени в съображение 65, могат да намалят разходите по лихвите на даден износител, сравнено с разходите по кредита, които изцяло се определят от пазарните условия, и в този случай се предоставят предимства на този износител по смисъла на член 3, параграф 2 от основния регламент. Експортното финансиране не е per se по-сигурно от вътрешното финансиране. Всъщност то обикновено се възприема като по-рисковано и степента на обезпечаване, която се изисква за определен кредит, независимо от предмета на финансиране, е обект на чисто търговско решение на дадена търговска банка. Разликите в лихвените проценти при различните банки са резултат от методологията на РБИ за определяне на максимални размери на лихвите по заемите за всяка търговска банка поотделно.
(71)
Въпреки че търговските банки отпускат преференциални кредити по схемата СЕК, това представлява финансов принос от страна на правителството по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от регламента. В този контекст, следва да се отбележи, че нито член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент, нито Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки изискват поемане от страна на публичните сметки, тоест възстановяване на средствата на търговските банки от страна на ПИ, за да бъде установена субсидия, а само нареждане от страна на правителството за изпълняване на функциите, посочени в член 3, параграф 1, буква а), подточки i), ii) и iii) от основния регламент. РБИ е публичноправен орган и следователно отговаря на определението за „правителство“, както е посочено в член 2, буква б) от основния регламент. Тя е 100 % държавна собственост, обслужва целите на държавната политика, напр. паричната политика, а ръководството ѝ се назначава от ПИ. РБИ дава нареждания на частноправните субекти по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент, тъй като търговските банки са обвързани с условията, които тя налага, inter alia, по отношение на максималните стойности на лихвените проценти върху експортните кредити, определени в ръководните циркуляри на РБИ и в разпоредбите на РБИ, съгласно които търговските банки трябва да насочват определен дял от нетния си банков кредит за експортно финансиране. Това нареждане задължава търговските банки да изпълняват функциите, посочени в член 3, параграф 1, буква а), подточка i) от основния регламент, в конкретния случай - да предоставят заеми под формата на преференциално експортно финансиране. Такова пряко прехвърляне на средства под формата на заеми, отпускани при определени условия, обикновено е в правомощията на правителството и на практика реално не се различава от обичайната практика на правителствата по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент. Тази субсидия се счита за конкретна и подлежаща на изравнителни мерки, тъй като преференциалните лихвени проценти са налични само във връзка с финансирането на експортните сделки и следователно зависят от осъществяването на износа по член 4, параграф 4, първа алинея, буква а) от основния регламент.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(72)
Размерът на субсидията е изчислен въз основа на разликата между платените лихви за използваните експортни кредити през РПП и сумата, която би била платима за обикновени търговски кредити, използвани от заявителя. Този размер на субсидията (числител) беше отнесен към общия експортен оборот през РПП като подходящ знаменател в съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент, тъй като предоставянето на субсидията е обвързано с осъществяването на износ и не зависи от изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(73)
Размерът нза субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 0,2 %.
6. Схема с пакет от насърчителни мерки („Спнм“)
а) Правно основание
(74)
При предходните разследвания по отношение на фолио от PET, в това число и разследването за преразглеждането, довело до налагането с Регламент (ЕО) № 367/2006 на окончателното изравнително мито, в сила и понастоящем, бяха разгледани няколко държавни схеми на Индия, включващи предоставяне на насърчителни мерки на местни дружества. Държавните схеми попадат в обхвата на „Схема с пакет от насърчителни мерки“ (СПНМ), тъй като могат да включват различни видове насърчителни мерки. При разследването се установи, че правото на дружеството да се възползва от предимства по схемата е определено в „Сертификата за условията за допускане до участие“.
(75)
Схемата с пакет от насърчителни мерки (СПНМ) на правителството на Maharashtra (GOM) е изменяна неколкократно след нейното въвеждане. Заявителят продължава да се възползва от предимства по СПНМ „Схема 1993“, но не и от следващите схеми. Следователно само СПНМ 1993 е оценена в контекста на настоящия случай.
(76)
Схемата за освобождаване от данъка върху продажбите на правителството на Западен Бенгал обезпечава освобождаването от централния данък върху продажбите. Разследването установи, че заявителят се е ползвал от освобождаване от търговски данък (централен данък върху продажбите) по СПНМ на правителството на Западен Бенгал по отношение на направените от него покупки. С този закон продажбите, реализирани от дружество на вътрешния пазар, се освобождават от данък върху продажбите (както на местно, така и на централно равнище).
б) Условия за допускане до участие
(77)
За да могат да участват, по правило дружествата трябва да инвестират в по-слабо развити райони на даден щат, като създават нова промишленост или като правят широкомащабни капиталовложения в разгръщане или разнообразяване на съществуваща промишленост. Основните критерии за установяване на размера на насърчителните мерки са класификацията на района, в който предприятието е или ще бъде разположено, и размерът на инвестицията.
в) Практическо осъществяване
(78)
При схемата за освобождаване от данъци върху продажбите определени единици не са били задължени да събират данък върху продажбите върху реализираните от тях сделки за продажба. По подобен начин определени единици са били освободени от плащането на данък върху продажбите при набавянето на стоки от доставчици, които също отговарят на условията за участие в схемите. Ако освобождаването при сделките за продажба не се счита за облагодетелстващо определени единици продавачи, то освобождаването при сделките за набавяне все пак води до извличане на предимства от определени единици купувачи.
(79)
Освобождаването от данък върху направени покупки в индийския щат Maharashtra (който преди бе освободен по схемата за насърчаване чрез освобождаване от данък върху продажбите в щата Maharashtra) вече не се прилага. През април 2005 г. законодателството относно данъка върху продажбите, извършени на територията на щата Maharashtra, са заменени от системата за данък върху добавена стойност (ДДС). С действие от април 2005 г. заявителят, като неосвободена от данък единица, е задължен да закупува материали като плаща ДДС.
г) Заключение
(80)
По отношение на СПНМ 1993 на правителството на Maharashtra, заявителят е придобил само права за освобождаване от данък върху продажбата на крайни продукти през РПП, за които в миналото е прието, че не предоставят предимства на получателя (съображение 114 от Регламент (ЕО) № 367/2006). Поради това не беше установено предимство, подлежащо на изравнителните мерки, по СПНМ 1993 г. на правителството на Maharashtra.
(81)
По отношение на покупките на заявителя от други дружества, намиращи се извън територията на щата Maharashtra, на суровини без заплащането на централен данък върху продажбите, СПНМ предоставя субсидии в рамките на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент. Освобождаването от плащане на данък върху продажбите във връзка с покупки представлява финансов принос, тъй като тази отстъпка намалява размера на иначе дължими приходи за правителството. Освен това освобождаването осигурява предимства за дружествата, тъй като подобрява ликвидността им.
(82)
СПНМ е достъпна само за дружества, които са инвестирали в някои определени географски райони под юрисдикцията на щат в Индия. Тя не е достъпна за дружества извън тези райони. Размерът на предимствата е различен в различните райони. Поради това, схемата е специфична съгласно член 4, параграф 2, първа алинея, буква а) и член 4, параграф 3 от основния регламент и следователно подлежи на изравнителни мерки.
д) Изчисляване на размера на субсидията
(83)
Що се отнася до освобождаването от данък върху продажбите, размерът на субсидията е изчислен въз основа на размера на данъка върху продажбите, който обикновено се дължи за РПП, но е останал неплатен.
(84)
В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент размерът на субсидията (числител) е отнесен впоследствие към общия експортен оборот и продажбите на вътрешния пазар на дружеството по време на РПП като подходящ знаменател, тъй като субсидията не е обвързана с осъществяването на износ и не се предоставя в съответствие с изработените, произведените, изнесените или транспортираните количества.
(85)
Размерът на субсидията, установена по отношение на тази схема по време на РПП за заявителя, възлиза на 0,1 %.
7. Размер на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки
(86)
Припомня се, че Регламент (ЕО) № 1124/2007, изменящ Регламент (ЕО) № 367/2006, определи размера на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки за заявителя, изразени ad valorem, на 17,1 %.
(87)
В рамките на настоящото частично междинно преразглеждане бе установено, че размерът на подлежащите на изравнителни мерки субсидии за заявителя, изразени ad valorem, е 8,4 %, както е посочено по-долу:
СХЕМА→
СПР (9)
СНМКСК (9)
СНИСП (9)
СЕК (9)
СПНМ
Общо
ДРУЖЕСТВО ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
Предвид горното, се заключава, че нивото на субсидиране по отношение на разглеждания производител износител е намаляло.
8. Изравнителни мерки
(89)
Бе проверено дали изменените обстоятелства по отношение на разглежданите схеми са от дълготрайно естество. По отношение на това няколко елемента сочат, че това е така в разглеждания случай.
(90)
Първо, трябва да се отбележи, че констатациите на настоящото частично междинно преразглеждане отговарят на размера на субсидиите, определени за петимата индийски производители на PET фолио в частичното междинно преразглеждане, публикувано през януари 2009 г., в което размера на субсидиите, подлежащи на изравнителни мерки, изразени ad valorem, варира от 5,4 % до 8,6 %. Това е показател за известно постоянство в нивото на субсидиране, съществуващо в Индия, за този продукт.
(91)
Второ, докато в предходното разследване основното предимство e предоставено по СПР, предимството по настоящата схема е намаляло значително по време на РПП, като са получени доказателства, че това е продължило да бъде така дори и след РПП.
(92)
Позовавайки се на гореспоменатото, изглежда съществуват признаци, че и в бъдеще заявителят ще продължи да получава субсидии в по-малък размер от този определен в предходното разследване за частичното междинно преразглеждане.
(93)
След като бе доказано, че заявителят получава субсидиране в много по-малък размер, отколкото преди и е вероятно да продължи да получава субсидии в по-малък размер от този определен в предходното разследване за частичното междинно преразглеждане, нивото на тази мярка следва да бъде изменено в съответствие с новите констатации.
(94)
Имайки предвид горното, измененото изравнително мито следва да се определи въз основа на новото равнище на субсидиране, установено при настоящото частично междинно преразглеждане, тъй като маржът на вреда, изчислен при първоначалното разследване срещу субсидиран внос, е по-висок.
(95)
В съответствие с член 24, параграф 1, втора алинея от основния регламент и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (10), не се допуска едновременно налагане на антидъмпигово и изравнително мито за един и същ случай, възникнал поради дъмпинг или наличие на експортно субсидиране. Въпреки това, както се споменава в съображение 6 по-горе, тъй като на заявителя е наложено антидъмпингово мито от 0 % по отношение на разглеждания продукт, тези разпоредби не се прилагат в настоящия случай.
(96)
С оглед на митото, понастоящем приложимо за вноса на разглеждания продукт от производители износители, които не са индивидуално посочени в член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006, т.е. митото, посочено в регламента като приложимо за „всички други дружества“ в Индия, се отбелязва, че реалните обстоятелства при разследваните схеми и тяхното изравняване не са се променили от предходното разследване. Въпреки това няма основания за преизчисляване на субсидията и митото на тези дружества. Следователно митата, приложими за всички дружества, с изключение на заявителя, остават непроменени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Член 1, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 367/2006 се заменя със следното:
„2. Окончателното изравнително мито, приложимо към нетната цена франко границата на Съюза преди обмитяване на продуктите, произведени от изброените по-долу дружества, са следните:
Дружество
Окончателно мито (%)
Допълнителен код по ТАРИК
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, India
5,4
A753
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (UP), India
6,4
A027
Всички други дружества
19,1
A999“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Люксембург на 29 юни 2010 година.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 579/2010,
annettu 29 päivänä kesäkuuta 2010,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon tuonnissa annetun asetuksen (EY) N:o 367/2006 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 19 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
I Aiempi tutkimus ja voimassa olevat tasoitustoimenpiteet
(1)
Neuvosto otti joulukuussa 1999 asetuksella (EY) N:o 2597/1999 (2) käyttöön lopullisen tasoitustullin Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaattikalvon (PET-kalvon), joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, tuonnissa. Asetuksen antamiseen johtanutta tutkimusta nimitetään jäljempänä ’alkuperäiseksi tutkimukseksi’. Toimenpiteet olivat tiettyjen nimeltä mainittujen viejien tuontiin sovellettava arvoon perustuva 3,8-19,1 prosentin tasoitustulli ja muiden yritysten tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevassa tuonnissa sovellettava 19,1 prosentin jäännöstulli. Alkuperäisen tutkimuksen tutkimusajanjakso kattoi 1 päivän lokakuuta 1997 ja 30 päivän syyskuuta 1998 välisen ajan.
(2)
Perusasetuksen 18 artiklan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen åneuvosto antoi maaliskuussa 2006 asetuksen (EY) N:o 367/2006 (3), jolla pidettiin voimassa asetuksella (EY) N:o 2597/1999 käyttöön otettu lopullinen tasoitustulli Intiasta peräisin olevan PET-kalvon tuonnissa. Tarkastelua koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2003 ja 30 päivän syyskuuta 2004 välisen ajan.
(3)
Intialaisen PET-kalvon tuottajan, Garware Polyester Limitedin, jäljempänä ’Garware’, saamaa tukea koskevan välivaiheen tarkastelun jälkeen neuvosto antoi elokuussa 2006 asetuksen (EY) N:o 1288/2006 (4), jolla muutettiin Garwarelle asetuksella (EY) N:o 367/2006 määrättyä lopullista tasoitustullia.
(4)
Toisen intialaisen PET-kalvon tuottajan, Jindal Poly Films Limitedin eli entisen Jindal Polyester Ltd:n, jäljempänä ’Jindal’, saamaa tukea koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen neuvosto antoi syyskuussa 2007 asetuksen (EY) N:o 1124/2007 (5), jolla muutettiin Jindalille asetuksella (EY) N:o 367/2006 määrättyä lopullista tasoitustullia.
(5)
Viiden intialaisen PET-kalvon tuottajan saamaa tukea koskevan, komission omasta aloitteesta vireille pannun osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen neuvosto antoi tammikuussa 2009 asetuksen (EY) N:o 15/2009 (6), jolla muutettiin kyseisille yrityksille asetuksella (EY) N:o 367/2006 määrättyä lopullista tasoitustullia.
II Voimassa olevat polkumyyntitoimenpiteet
(6)
On syytä huomata, että Jindal Poly Films Limitediin sovelletaan 0 prosentin suuruista polkumyyntitullia (7).
III Osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille paneminen
(7)
Osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön esitti intialainen vientiä harjoittava tuottaja Jindal Poly Films Limited, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’. Pyyntö rajoittuu tuen tarkasteluun pyynnön esittäjän osalta. Pyynnön esittäjä on toimittanut alustavaa näyttöä siitä, että tukea koskevat olosuhteet, joiden perusteella toimenpiteet otettiin käyttöön, ovat muuttuneet merkittävästi ja että muutokset ovat pysyviä.
(8)
Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille panemiseksi, minkä takia se pani Euroopan unionin virallisessa lehdessä9 päivänä syyskuuta 2009 julkaistulla ilmoituksella (8), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, vireille osittaisen välivaiheen tarkastelun perusasetuksen 19 artiklan mukaisesti; tarkastelu rajoittuu tuen tason tarkasteluun pyynnön esittäjän osalta, ja siinä pyritään määrittelemään, mitkä toimenpiteet olisi poistettava ja mitä niistä olisi muutettava pyynnön esittäjän osalta.
(9)
Osittaista välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa arvioitiin myös, onko tarkastelun tulosten perusteella tarpeen muuttaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin tällä hetkellä sovellettavaa tullia niiden asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joita ei mainita erikseen asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohdassa, eli ”kaikkiin muihin yrityksiin” Intiassa sovellettavaa tullia.
IV Tutkimusajanjakso
(10)
Tuen tasoa koskenut tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2008 ja 31 päivän maaliskuuta 2009 välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’.
V Tutkimuksen osapuolet
(11)
Komissio ilmoitti osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan tutkimuksen aloittamisesta virallisesti pyynnön esittäjälle, Intian viranomaisille sekä yrityksille Du Pont Tejin Films, Luxemburg, Mitsubishi Polyester Film, Saksa, Toray Plastics Europe, Ranska, ja Nuroll, Italia, jotka edustavat valtaosaa PET-kalvon tuotannosta unionissa, jäljempänä ’unionin tuotannonala’. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(12)
Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(13)
Osapuolten suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin ja otettiin tarvittaessa huomioon.
(14)
Saadakseen tutkimuksen kannalta välttämättömät tiedot komissio lähetti kyselylomakkeen pyynnön esittäjälle. Kyselylomake lähetettiin myös Intian viranomaisille.
(15)
Vastaukset kyselomakkeeseen saatiin sekä pyynnön esittäjältä että Intian viranomaisilta.
(16)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki tuen määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Komissio teki tarkastuskäynnit pyynnön esittäjän tiloihin ja Intian viranomaisten tiloihin Delhissä.
VI Toimenpiteistä ilmoittaminen ja menettelyä koskevat huomautukset
(17)
Intian viranomaisille ja muille asianomaisille osapuolille ilmoitettiin olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin esittää pyynnön esittäjään sovellettavan tullin muuttamista. Niille myönnettiin kohtuullisesti aikaa huomautusten esittämiseen. Kaikki toimitetut tiedot ja huomautukset otettiin asianmukaisesti huomioon, kuten jäljempänä esitetään.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
(18)
Tarkastelun kohteena oleva tuote on sama kuin asetuksessa (EY) N:o 367/2006 tarkoitettu tuote eli Intiasta peräisin oleva polyeteenitereftalaattikalvo (PET-kalvo), joka kuuluu CN-koodeihin ex 3920 62 19 ja ex 3920 62 90.
C. TUEN MYÖNTÄMINEN
1. Johdanto
(19)
Komissio tutki Intian viranomaisten ja muiden asianomaisten osapuolten toimittamien tietojen sekä komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella seuraavia järjestelmiä, joista esitettyjen väitteiden mukaan myönnetään tukea:
a)
ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorization Scheme; aiemmin ennakkolisenssijärjestelmä);
b)
tuontitullien hyvitysjärjestelmä;
c)
tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein;
d)
vientiluottojärjestelmä.
e)
kannustinjärjestelmä (PSI).
(20)
Edellä a-c alakohdassa mainitut järjestelmät perustuvat 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade Act 1992) nro 22/1992, jäljempänä ’ulkomaankauppalaki’. Ulkomaankauppalailla Intian viranomaiset valtuutetaan antamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Nämä tiedonannot esitetään tiivistelmänä vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevissa asiakirjoissa, joita kauppaministeriö julkaisee viiden vuoden välein ja joita päivitetään säännöllisesti. Tämän tapauksen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kannalta olennainen asiakirja on 1 päivän syyskuuta 2004 ja 31 päivän maaliskuuta 2009 välistä aikaa koskeva viisivuotissuunnitelma, jäljempänä ’EXIM-policy 04-09’. Lisäksi Intian viranomaiset esittelevät kyseistä viisivuotissuunnitelmaa koskevia menettelyjä käsikirjassa ”Handbook of Procedures - 1 September 2004 to 31 March 2009, Volume I”, jäljempänä ’HOP I 04-09’. Myös menettelykäsikirjaa päivitetään säännöllisesti.
(21)
Edellä d alakohdassa mainittu vientiluottojärjestelmä perustuu vuoden 1949 pankkivalvontalain (Banking Regulation Act 1949) 21 ja 35A pykäliin, joiden mukaan Intian keskuspankki (Reserve Bank of India, RBI) voi ohjata kaupallisten pankkien vientiluottotoimintaa.
(22)
Edellä e alakohdassa mainittua järjestelmää hallinnoivat Intian valtion viranomaiset.
2. Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
a) Oikeusperusta
(23)
Järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on EXIM-policy 04-09 -asiakirjan kohdissa 4.1.1-4.1.14 ja sitä täydentävän HOP I 04-09 -käsikirjan luvuissa 4.1-4.30. Tämän järjestelmän nimi oli ennakkolisenssijärjestelmä (Advance Licence Scheme) aiemman tarkastelua koskevan tutkimuksen aikaan, joka johti tällä hetkellä voimassa olevan lopullisen tasoitustullin käyttöön ottoon asetuksella (EY) N:o 367/2006.
b) Tukikelpoisuus
(24)
AAS-järjestelmään kuuluu kuusi alajärjestelmää, joita kuvataan tarkemmin johdanto-osan 25 kappaleessa. Kyseiset alajärjestelmät eroavat toisistaan muun muassa tukikelpoisuusvaatimusten suhteen. Tosiasiallisen maastaviennin AAS-tukea ja vuotuisten tarpeiden mukaista AAS-tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin. Lopulliselle viejälle tavaraa toimittavat valmistajaviejät voivat saada välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Pääurakoitsijat, jotka toimittavat tavaraa EXIM-policy 04-09 -asiakirjan 8.2 kohdassa mainituille vientiin rinnastettavaa toimintaa harjoittaville tahoille, kuten vientiin suuntautuneiden yksiköiden toimittajille, voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan AAS-tukea. Valmistajaviejille tavaraa toimittavat välitoimittajat voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan tukea ennakkoluovutusta sekä kotimaisia rembursseja ja vastarembursseja koskevista ARO-alajärjestelmistä.
c) Käytännön toteutus
(25)
Ennakkolupia voidaan myöntää seuraavasti:
i) Tosiasiallinen vienti: Tämä on alajärjestelmistä tärkein. Siinä voidaan tuoda tuotantopanoksia tullitta tietyn vientituotteen valmistukseen. Tosiasiallisella viennillä tarkoitetaan tässä yhteydessä sitä, että vientituote on vietävä Intian alueelta. Lisenssissä mainitaan tuonnin tullihelpotukset ja vientivelvoitteet sekä vientituotteen tyyppi.
ii) Vuotuiset tarpeet: Vuotuisia tarpeita koskevia lupia ei ole liitetty tiettyyn vientituotteeseen, vaan laajempaan tuoteryhmään (esimerkiksi kemialliset tuotteet ja niihin liittyvät tuotteet). Lisenssinhaltija voi (aiemman viennin mukaan määräytyvään tiettyyn enimmäisarvoon saakka) tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita käytetään minkä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvan tuotteen valmistukseen. Se voi viedä mitä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvaa valmista tuotetta, jonka valmistukseen on käytetty kyseisiä tullitta tuotuja aineksia.
iii) Välituotetoimitukset: Tämä alajärjestelmä kattaa tapaukset, joissa kaksi valmistajaa aikoo tuottaa yhtä vientituotetta jakamalla tuotantoprosessin keskenään. Valmistajaviejä, joka tuottaa välituotetta, voi tuoda tuotantopanoksia tullitta ja saada tähän tarkoitukseen välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Lopullinen viejä saattaa valmistuksen loppuun, ja sillä on velvollisuus viedä valmis tuote.
iv) Vientiin rinnastettava toiminta: Tässä alajärjestelmässä pääurakoitsija voi tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita tarvitaan sellaisten tuotteiden valmistukseen, joita myydään vientitavaroihin rinnastettavina tuotteina EXIM policy 04-09 -asiakirjan kohdan 8.2 alakohdissa b-f, g, i ja j mainituille asiakasryhmille. Intian viranomaisten mukaan vientiin rinnastettavalla toiminnalla tarkoitetaan sellaisia liiketoimia, joissa toimitetut tavarat eivät poistu maasta. Eräitä toimituksia pidetään vientiin rinnastettavina edellyttäen, että tavarat on valmistettu Intiassa, esimerkiksi tavaratoimituksia vientiin suuntautuneille yksiköille tai erityistalousalueille (SEZ) sijoittautuneille yrityksille.
v) Ennakkoluovutusasiakirjat (Advance Release Orders, ARO): Ennakkoluvan haltija, joka aikoo suoran tuonnin sijasta hankkia tuotantopanokset kotimarkkinoilta, voi halutessaan käyttää niiden hankkimiseen ARO-asiakirjoja. Tällöin ennakkoluvat vahvistetaan ARO-asiakirjoiksi ja siirretään kotimaiselle toimittajalle niissä eriteltyjen tuotantopanosten toimituksen yhteydessä. ARO-asiakirjat oikeuttavat kotimaisen toimittajan tiettyihin vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviin etuihin, joita selostetaan EXIM-policy 04-09 -asiakirjan 8.3 kohdassa (välitoimituksia / vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus). ARO-järjestelmässä verot ja tullit palautetaan tuotteen toimittajalle eikä lopulliselle viejälle tullinpalautusjärjestelmässä. Verot/tullit voidaan palauttaa sekä kotimarkkinoilta hankittuja että tuotuja tuotantopanoksia käytettäessä.
vi) Kotimaiset remburssit ja vastaremburssit: Myös tämä alajärjestelmä koskee kotimarkkinatoimituksia ennakkoluvan haltijalle. Ennakkoluvan haltija voi pyytää pankilta kotimaisen remburssin avaamista kotimaisen toimittajan hyväksi. Pankki kirjaa lupaan suorassa tuonnissa ainoastaan sellaisten tavaroiden arvon ja määrän, jotka on hankittu kotimarkkinoilta tuonnin sijaan. Kotimainen toimittaja voi saada tiettyjä vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviä etuja, joita selostetaan EXIM-policy 04-09 -asiakirjan 8.3 kohdassa (välitoimituksia / vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltaminen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyt ja lopullisen valmisteveron palautus).
(26)
Pyynnön esittäjä sai tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla AAS-järjestelmästä etuja, jotka liittyivät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Se hyötyi kahdesta alajärjestelmästä eli i) tosiasiallisen maastaviennin AAS-järjestelmästä ja ii) vientiin rinnastettavan toiminnan AAS-järjestelmästä. Näin ollen ei ole tarpeen määrittää tasoitustoimenpiteiden soveltamisen mahdollisuutta muiden, käyttämättömien alajärjestelmien suhteen.
(27)
Intian viranomaisten suorittamien tarkastusten helpottamiseksi ennakkoluvan haltija on laissa velvoitettu tekemään määrämuotoinen totuudenmukainen ja asianmukainen selvitys tullitta tuotujen / kotimarkkinoilta hankittujen tuotteiden kulutuksesta ja käytöstä (HOP I 04-09 -käsikirjan luvut 4.26 ja 4.30 ja lisäys 23) eli pitämään rekisteriä todellisesta kulutuksesta. Ulkopuolisen laillistetun tilintarkastajan / kustannusten ja töiden tarkastajan on varmennettava tämä rekisteri ja annettava todistus, jossa vahvistetaan, että määrätyt rekisterit ja niihin liittyvät tallenteet on tarkastettu ja että lisäyksen 23 mukaisesti toimitetut tiedot ovat kaikilta osin totuudenmukaiset ja asianmukaiset. Näitä määräyksiä sovelletaan kuitenkin vain aikaisintaan 13 päivänä toukokuuta 2005 myönnettyihin ennakkolupiin. Ennen kyseistä päivämäärää myönnettyjen ennakkolupien tai ennakkolisenssien haltijoiden on noudatettava aiemmin sovellettuja varmennusvaatimuksia, eli niiden on tehtävä lisäyksen 18 (HOP I 02-07 -käsikirjan 4.30 kohdan ja lisäyksen 18) mukainen määrämuotoinen, totuudenmukainen ja asianmukainen selvitys tuotujen tuotteiden kulutuksesta ja käytöstä lisenssikohtaisesti.
(28)
Niiden alajärjestelmien osalta, joista pyynnön esittäjä hyötyi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, eli tosiasiallinen maastavienti ja vientiin rinnastettava toiminta, Intian viranomaiset määräävät sekä tuonnin tullihelpotusten että vientivelvoitteiden määrästä ja arvosta, ja ne on kirjattu lupaan. Lisäksi vienti- ja tuontihetkellä viranomaiset kirjaavat vastaavat tapahtumat lupaan. Intian viranomaiset päättävät tämän järjestelmän mukaisesti tapahtuvan tuonnin määrän niin sanottujen SION-vakionormien perusteella. Useimmille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle, on olemassa SION-vakionormit, jotka on julkaistu HOP II 04-09 -käsikirjassa. PET-kalvoa ja välituotteena olevia PET-granulaatteja koskevia SION-vakionormeja tarkistettiin viimeksi syyskuussa 2005.
(29)
Tuodut tuotantopanokset eivät ole siirrettävissä, ja ne on käytettävä tietyn vientituotteen valmistamiseen. Vientivelvoite on täytettävä lisenssin antamisen jälkeen ennalta määrätyssä määräajassa (24 kuukauden määräaika, jota voidaan pidentää kahdesti kuudella kuukaudella).
(30)
Edellä kuvattu järjestelmä ei ole muuttunut pyynnön esittäjän saamien tukien osalta edellisen, tammikuussa 2009 valmistuneen osittaisen välivaiheen tarkastelun jälkeen. Pyynnön esittäjän tästä järjestelmästä saama tuki on kuitenkin pienentynyt huomattavasti, kuten johdanto-osan 39 kappaleessa esitetään.
(31)
Tässä välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa vahvistettiin, että Intian viranomaisten määräämiä tarkastusvaatimuksia ei noudatettu eikä testattu käytännössä. Pyynnön esittäjällä ei ollut käytössä järjestelmää, jolla voitaisiin todentaa, mitä tuotantopanoksia vientituotteen valmistukseen käytettiin ja missä määrin, kuten FTP 2004-2009:ssä (lisäys 23) ja perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 kohdassa edellytetään. Intian viranomaiset eivät koskaan tarkastaneet kulutusrekisteriä.
(32)
Syksyllä 2005 voimaantulleita muutoksia FTP 2004-2009:n hallinnossa (kulutusrekisteri on lähetettävä Intian viranomaisille lunastusmenettelyn yhteydessä) ei ole vielä sovellettu pyynnön esittäjän tapauksessa. Näin ollen kyseisen määräyksen todellista täytäntöönpanoa ei voitu tässä vaiheessa todentaa.
d) Päätelmät
(33)
Vapautus tuontitulleista on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaista tukea eli Intian viranomaisten taloudellista tukea, josta on koitunut etua tutkituille viejille.
(34)
Lisäksi tosiasiallisen maastaviennin AAS-järjestelmä ja vientiin rinnastettavaa toimintaa koskeva AAS-järjestelmä ovat selkeästi oikeudellisesti vientituloksesta riippuvia, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti ne ovat erityisiä ja tasoitustoimenpiteiden alaisia. Yritys ei voi saada tukia näistä järjestelmistä ilman vientisitoumusta.
(35)
Tässä tapauksessa sovellettua kahta alajärjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Kyseiset alajärjestelmät eivät ole perusasetuksen liitteessä I olevan i kohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) sääntöjen mukaisia. Intian viranomaiset eivät soveltaneet tehokkaasti uutta tai vanhaa tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä varmistaakseen, käytettiinkö tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä siinä käytettiin (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 kohta ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta perusasetuksen liitteessä III olevan II kohdan 2 kohta). Tarkasteltavana olevan tuotteen SION-vakionormit eivät olleet riittävän tarkkoja. SION-vakionormeja ei voida itsessään pitää todellisen kulutuksen arviointiin soveltuvana tarkistusjärjestelmänä, koska Intian viranomaiset eivät voi kyseisten vakionormien perusteella arvioida riittävän tarkkaan sitä, millaisia tuotantopanosmääriä vientituotannossa on kulutettu. Intian viranomaiset eivät myöskään tehneet tosiasiallisesti käytettyihin tuotantopanoksiin perustuvaa lisätutkimusta, vaikka sellaista olisi tavallisesti vaadittava, kun käytössä ei ole tehokasta tarkastusjärjestelmää (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 5 kohta ja liitteessä III olevan II kohdan 3 kohta).
(36)
Kyseiset kaksi alajärjestelmää mahdollistavat siis tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton.
e) Tuen määrän laskeminen
(37)
Koska sallittua tullinpalautusjärjestelmää tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmää ei sovelleta, tasoitustoimenpiteiden alainen etu on tuotantopanosten tuonnista yleensä kannettavien tuontitullien koko palautettu määrä. Tässä yhteydessä on syytä tuoda esiin, että perusasetuksessa ei säädetä ainoastaan liiallisesta tuontitullien palauttamisesta johtuvasta tasoitustoimenpiteiden käyttöönotosta. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja liitteessä I olevan i alakohdan mukaan liiallinen tullinpalautus voi oikeuttaa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton ainoastaan, jos perusasetuksen liitteen II ja III edellytykset täyttyvät. Kyseiset edellytykset eivät kuitenkaan täyttyneet tässä tapauksessa. Jos asianmukaista valvontamenettelyä ei näin ollen näytetä toteen, edellä mainittua tullinpalautusjärjestelmiin sovellettavaa poikkeusta ei voida soveltaa, vaan sen sijaan sovelletaan tavanomaista sääntöä, jonka mukaan tasoitustullit määräytyvät maksamattomien tullien määrän (saamatta jääneen tulon) mukaan eikä oletetun liiallisen tullinpalautuksen mukaan. Kuten perusasetuksen liitteessä II olevassa II kohdassa ja liitteessä III olevassa II kohdassa säädetään, kyseisenlaisen liiallisen palautuksen laskeminen ei ole tutkijaviranomaisen tehtävä. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaan päinvastoin riittää, että tutkijaviranomainen toteaa, että on olemassa riittävä näyttö siitä, että tietty tarkastusjärjestelmä ei ole asianmukainen.
(38)
AAS-järjestelmää käyttäneen pyynnön esittäjän tuen määrä laskettiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kahden alajärjestelmän nojalla tuotujen raaka-aineiden kantamatta jääneiden tuontitullien (perustulli ja erityinen lisätulli) perusteella (osoittaja). Tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tuen määrästä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, jos sitä koskeva pyyntö oli perusteltu. Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(39)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,7 prosenttia.
3. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
a) Oikeusperusta
(40)
DEPBS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on EXIM-policy 04-09 -asiakirjan kohdassa 4.3 ja HOP I 04-09 -käsikirjan luvussa 4.
b) Tukikelpoisuus
(41)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) DEPBS-järjestelmän käytännön toteutus
(42)
Tukikelpoinen viejä voi hakea DEPBS-hyvityksiä, jotka lasketaan prosenttiosuutena järjestelmän mukaisesti vietyjen tuotteiden arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet tällaiset DEPBS-prosenttiosuudet useimmille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Osuudet on määritetty SION-vakionormien perusteella, ja niissä otetaan huomioon tuonnin oletettu osuus vientituotteeseen käytetyistä tuotantopanoksista ja kyseisestä oletetusta tuonnista kannettu tulli riippumatta siitä, onko tuontitullit tosiasiallisesti maksettu vai ei.
(43)
Yrityksen on tämän järjestelmän eduista hyötyäkseen harjoitettava vientiä. Vientihetkellä viejän on ilmoitettava Intian viranomaisille, että vienti tapahtuu DEPBS-järjestelmän mukaisesti. Tavaroiden vientiä varten Intian tulliviranomaiset antavat lähetysmenettelyn aikana viennin lähetysasiakirjan. Asiakirjasta käy ilmi muun muassa kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Tässä vaiheessa viejä tietää, kuinka suuren edun se saa. Sen jälkeen kun tulliviranomaiset ovat antaneet kyseisen asiakirjan, Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa DEPBS-hyvityksen myöntämiseen. DEPBS-prosenteista sovelletaan etua laskettaessa sitä, joka on voimassa vienti-ilmoituksen tekohetkellä.
(44)
DEPBS-hyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä ja voimassa 12 kuukauden ajan niiden myöntämisestä. Näitä hyvityksiä voidaan käyttää minkä tahansa tuontirajoitusten alaan kuulumattomien tavaroiden, tuotantohyödykkeitä lukuun ottamatta, myöhemmin tapahtuvan tuonnin tullien maksamiseen. Hyvityksiä käyttäen tuodut tavarat voidaan myydä kotimarkkinoilla (jolloin niihin sovelletaan liikevaihtoveroa) tai käyttää muutoin.
(45)
DEPB-hyvitysten hakemukset tehdään sähköisesti, ja ne voivat kattaa rajoittamattoman määrän vientitapahtumia. Tiukkoja määräaikoja ei tosiasiallisesti sovelleta. DEPBS:in hallinnointiin käytettävä sähköinen järjestelmä ei automaattisesti sulje pois vientitapahtumia, joissa ei noudateta HOP I 04-09 -käsikirjan luvussa 4.47 mainittuja hakumääräaikoja. Lisäksi HOP I 04-09 -käsikirjan 9.3 kohdassa esitetään selvästi, että määräajan jälkeen jätetyt hakemukset voidaan aina hyväksyä pienellä virhemaksulla (10 prosenttia hyvityksestä).
(46)
Pyynnön esittäjän todettiin käyttäneen järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) DEPBS-järjestelmää koskevat päätelmät
(47)
DEPBS-järjestelmästä annetaan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. DEPBS-hyvityksissä on kyse Intian viranomaisten taloudellisesta tuesta, sillä hyvitystä käytetään aikanaan tuontitullien maksamiseen, mikä vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. DEPBS-hyvityksestä koituu etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(48)
Lisäksi DEPBS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista.
(49)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i kohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) tarkkojen edellytysten mukainen. Viejää ei velvoiteta tosiasiallisesti käyttämään tullitta tuotuja tavaroita tuotantoprosessissa, eikä hyvityksen määrää lasketa tosiasiallisesti käytettyjen tuotantopanosten perusteella. Käytössä ei myöskään ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i kohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada DEPBS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että kyseinen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada DEPBS-järjestelmän etuuksia.
e) Tuen määrän laskeminen
(50)
Perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan sekä tätä järjestelmää varten asetuksessa (EY) N:o 367/2006 vahvistetun laskentamenetelmän mukaisesti tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä laskettiin sen edun mukaan, joka vastaanottajalle todettiin koituneen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tässä yhteydessä katsottiin, että etu koituu vastaanottajalle sillä hetkellä, kun vientitapahtuma suoritetaan järjestelmän mukaisesti. Kyseisellä hetkellä Intian viranomaisten on siis luovuttava tulleista, ja tämä luopuminen on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea. Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa tuen myöntämiseen sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet viennin lähetysasiakirjan, josta käy ilmi muun muassa kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Lisäksi yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja kirjasi DEPBS-hyvitykset suoritusperusteella tulona tileihin.
(51)
Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin näin määritellyistä hyvityksistä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö, ja näin saatiin tuen määrä (osoittaja). Perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tuen määrä on suhteutettu tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(52)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 5,1 prosenttia.
4. Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Oikeusperusta
(53)
EPCGS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on EXIM-policy 04-09 -asiakirjan luvussa 5 ja HOP I 04-09 -käsikirjan luvussa 5.
b) Tukikelpoisuus
(54)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin ja palveluntarjoajiin.
c) Käytännön toteutus
(55)
Tiettyihin vientivelvoitteisiin sitoutunut yritys voi tuoda tuotantohyödykkeitä (uusia ja huhtikuusta 2003 myös käytettyjä, enintään kymmenen vuotta vanhoja) alennetulla tullilla. Intian viranomaiset antavat tätä varten pyynnöstä maksullisen EPCGS-lisenssin. Huhtikuusta 2000 lähtien järjestelmässä on sovellettu alennettua 5 prosentin tuontitullia kaikkiin sen mukaisesti tuotuihin tuotantohyödykkeisiin. 31 päivään maaliskuuta 2000 saakka sovellettiin tosiasiallista 11 prosentin tullia (johon sisältyy 10 prosentin lisämaksu) ja erityisen arvokkaassa tuonnissa nollatullia. Vientivelvoitteen täyttämiseksi maahantuotuja tuotantohyödykkeitä on käytettävä tietyn vientituotteiden määrän tuottamiseen tiettynä aikana.
(56)
EPCGS-lisenssin haltija voi hankkia tuotantohyödykkeet myös kotimarkkinoilta. Tällöin tuotantohyödykkeiden kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi tuoda tullitta maahan kyseisten tuotantohyödykkeiden valmistuksessa tarvittavia aineksia. Vaihtoehtoisesti kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi saada vientiin rinnastettavassa toiminnassa saatavat edut toimittaessaan tuotantohyödykkeitä EPCGS-lisenssin haltijalle.
(57)
Pyynnön esittäjän todettiin käyttäneen tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) EPCG-järjestelmää koskevat päätelmät
(58)
EPCGS-järjestelmästä annetaan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tullinalennus on Intian viranomaisten taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Tullinalennuksesta koituu etua viejälle, koska tullien kantamatta jättäminen tuonnin yhteydessä lisää tämän maksuvalmiutta.
(59)
Lisäksi EPCGS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, koska lisenssejä ei voi saada ilman sitoumusta viedä tuotteita. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
(60)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i kohdassa säädetään, tuotantohyödykkeet eivät kuulu tällaisten sallittujen järjestelmien piiriin, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa.
e) Tuen määrän laskeminen
(61)
Tuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotantohyödykkeiden tuonnissa kantamattomien tullien perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa näiden tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa kyseisellä teollisuudenalalla. Vakiintuneen käytännön mukaisesti näin laskettua tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle kohdennettua määrää on oikaistu lisäämällä siihen kyseisen ajanjakson korko, jotta se paremmin ilmentäisi ajan myötä saavutetun edun arvoa. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Intiassa voimassa ollutta kaupallista korkoa pidettiin soveltuvana korkona tähän tarkoitukseen. Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tästä määrästä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö.
(62)
Pyynnön esittäjä väitti, että EPCG-järjestelmän mukaisesti Khanvelissa sijaitsevassa yksikössä käytettäväksi tullitta tuodut tuotantohyödykkeet eivät ole enää käytössä ja että kyseisiin hyödykkeisiin liittyvää etua ei pitäisi sisällyttää osoittajaan. Tähän on todettava, että pyynnön esittäjä on jo saanut kyseisiin hyödykkeisiin liittyvää etua. Koska ei ole mitään todisteita siitä, ettei pyynnön esittäjällä enää ole kyseisiä hyödykkeitä ja ettei se tule niitä enää käyttämään, väite on hylättävä.
(63)
Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(64)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 2,3 prosenttia.
5. Vientiluottojärjestelmä (Export Credit Scheme, ECS)
a) Oikeusperusta
(65)
Järjestelmää kuvataan yksityiskohtaisesti Intian keskuspankin (Reserve Bank of India, RBI) Master Circular DBOD -yleiskirjeessä nro DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (rupia-/valuuttamääräiset vientiluotot) ja Master Circular DBOD -yleiskirjeessä nro DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (rupia-/valuuttamääräiset vientiluotot), jotka on osoitettu kaikille Intian kaupallisille pankeille.
b) Tukikelpoisuus
(66)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) Käytännön toteutus
(67)
RBI asettaa tässä järjestelmässä sitovat enimmäistasot sekä Intian rupia- että ulkomaanvaluuttamääräisten vientiluottojen koroille, joita liikepankit voivat veloittaa viejiltä. ECS-järjestelmässä on kaksi alajärjestelmää: ennen vientiä sovellettava vientiluottojärjestelmä (Pre-Shipment Export Credit Scheme), joka kattaa viejälle tuotteiden oston, käsittelyn, valmistuksen, pakkaamisen ja/tai kuljetuksen rahoittamista varten ennen vientiä annetut luotot, ja viennin jälkeen sovellettava vientiluottojärjestelmä (Post-Shipment Export Credit Scheme), josta voi saada käyttöpääomalainoja vientisaamisten rahoittamiseen. RBI myös velvoittaa pankit osoittamaan tietyn määrän nettopankkiluotoistaan vientirahoitukseen.
(68)
Mainittujen RBI:n yleiskirjeiden ansiosta viejät voivat saada vientiluottoja puhtaasti markkinaehtojen mukaan annettavien tavanomaisten kaupallisten luottojen (käteisluottojen) korkoa edullisemmalla korolla. Korkotasojen ero voi olla pienempi erityisen luottokelpoisilla yrityksillä. Erityisen luottokelpoiset yritykset voivat saada vientiluottoja ja käteisluottoja samoin edellytyksin.
(69)
Pyynnön esittäjän todettiin käyttäneen tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) ECS-järjestelmää koskevat päätelmät
(70)
Johdanto-osan 65 kappaleessa mainituissa Intian keskuspankin yleiskirjeissä vahvistetut ECS-luottojen edulliset korot voivat vaikuttaa alentavasti viejän korkokustannuksiin verrattuna puhtaasti markkinaolosuhteiden mukaan määräytyviin korkokustannuksiin ja tässä tapauksessa antaa tällaiselle viejälle perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua etua. Vientirahoitus ei sinänsä ole kotimarkkinoille suuntautuvaa rahoitusta varmempaa. Sen riskejä pidetään itse asiassa yleensä suurempina, ja tiettyyn luottoon edellytettävistä vakuuksista päättäminen on rahoituskohteesta riippumatta kunkin kaupallisen pankin puhtaasti kaupallisessa harkinnassa. Eri pankkien korkotasojen erot johtuvat RBI:n politiikasta, jonka mukaan lainojen enimmäiskorot vahvistetaan yksilöllisesti kunkin kaupallisen pankin osalta.
(71)
Huolimatta siitä, että ECS-järjestelmässä näiden edullisten luottojen myöntäjinä ovat kaupalliset pankit, kyseessä on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettu viranomaisten taloudellinen tuki. Tässä yhteydessä huomattakoon, ettei perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdassa eikä WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevassa sopimuksessa edellytetä, että tuen antamisesta koituisi julkisia menoja eli että Intian viranomaiset maksaisivat kaupallisille pankeille korvauksen, vaan riittää, että valtio ohjaa perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i, ii tai iii alakohdassa tarkoitettuja toimintoja. RBI on julkinen elin ja kuuluu siis perusasetuksen 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettuihin ”viranomaisiin”. Se on täysin valtion omistuksessa, se toteuttaa poliittisia tavoitteita kuten rahapolitiikkaa, ja sen johdon nimittää Intian valtio. RBI ohjaa yksityisiä elimiä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla siten, että kaupallisia pankkeja sitovat muun muassa RBI:n yleiskirjeissä vahvistetut vientiluottojen enimmäiskorot sekä RBI:n määräykset siitä, että kaupallisten pankkien on osoitettava tietty määrä nettopankkiluotoistaan vientirahoitukseen. Määräys velvoittaa kaupalliset pankit toteuttamaan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettuja toimia eli tässä tapauksessa antamaan edullisia vientiluottoja. Tällainen varojen suora siirto tiettyjen ehtojen mukaisten lainojen muodossa on yleensä valtiolle itselleen kuuluva tehtävä, eikä käytäntö tosiasiassa eroa valtioiden yleensä harjoittamasta toiminnasta (perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohta). Tukea pidetään erityisenä ja tasoitustoimenpiteiden alaisena, sillä edullisia korkoja myönnetään ainoastaan vientirahoitukseen, joten ne ovat oikeudellisesti vientituloksesta riippuvia perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti.
e) Tuen määrän laskeminen
(72)
Tuen määrä on laskettu tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla käytettyjen vientiluottojen korkojen ja sellaisten korkojen määrien erotuksen perusteella, jotka pyynnön esittäjän olisi pitänyt maksaa tavanomaisista kaupallisista luotoista. Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(73)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,2 prosenttia.
6. Kannustinjärjestelmä (PSI)
a) Oikeusperusta
(74)
Aiemmissa PET-kalvoa koskeneissa tutkimuksissa, myös siinä tarkastelua koskeneessa tutkimuksessa, jonka seurauksena asetuksella (EY) N:o 367/2006 otettiin käyttöön tällä hetkellä voimassa oleva lopullinen tasoitustulli, on tutkittu erilaisia Intian valtakunnallisia järjestelmiä, joissa on myönnetty kannustimia paikallisille yrityksille. Valtakunnallisista järjestelmistä käytetään yhteisesti nimitystä kannustinjärjestelmä (PSI), koska niihin voi liittyä erilaisia kannustimia. Tutkimuksessa vahvistettiin, että yrityksen oikeus järjestelmän mukaisiin etuihin on esitetty tukikelpoisuutta koskevassa todistuksessa.
(75)
Maharashtran osavaltion kannustinjärjestelmää on muutettu useita kertoja sen käyttöön ottamisen jälkeen. Pyynnön esittäjä pystyy hyödyntämään vuoden 1993 kannustinjärjestelmää, ei sitä seuraavia järjestelmiä. Sen vuoksi tämän tapauksen yhteydessä on arvioitu ainoastaan vuoden 1993 kannustinjärjestelmä.
(76)
Länsi-Bengalin osavaltion liikevaihtoveron vapautusjärjestelmässä (Sales Tax Remission Scheme) voidaan myöntää vapautus valtakunnallisesta liikevaihtoverosta. Tutkimuksessa kävi ilmi, että pyynnön esittäjän hankinnat oli vapautettu (valtakunnallisesta) liikevaihtoverosta Länsi-Bengalin osavaltion kannustinjärjestelmän mukaisesti. Kyseisellä verosäännöksellä vapautetaan yhtiön kotimaan myynti liikevaihtoverosta (sekä paikallisesta että valtakunnallisesta liikevaihtoverosta).
b) Tukikelpoisuus
(77)
Jotta yritys olisi tukikelpoinen, sen on investoitava osavaltion vähemmän kehittyneille alueille joko perustamalla sinne uusi tuotantolaitos tai tekemällä suuria pääomainvestointeja olemassa olevan tuotantolaitoksen laajentamiseksi tai sen toiminnan monipuolistamiseksi. Tärkein peruste kannustimen määrää vahvistettaessa on sen alueen luokitus, jolla yritys sijaitsee tai jolle se aikoo sijoittautua, sekä investointien suuruus.
c) Käytännön toteutus
(78)
Liikevaihtoveron vapautusjärjestelmän mukaan määrättyjen yksikköjen ei tarvitse maksaa liikevaihtoveroa myynnistään. Määrätyt yksiköt on vastaavasti vapautettu liikevaihtoverosta saman järjestelmän mukaisesti tukikelpoiselta toimittajalta tehtyjen tavarahankintojen osalta. Myyntiin liittyvän vapautuksen ei katsota tuottavan mitään etua määrätyille myyntiyksiköille, mutta hankintoihin liittyvä vapautus tuottaa etua määrätyille hankintayksiköille.
(79)
Maharashtran osavaltiossa ei enää ole mahdollista saada hankintoihin liittyvää liikevaihtoveron vapautusta (joka myönnettiin aiemmin Maharashtran osavaltion liikevaihtoveron vapautusta koskevan kannustinjärjestelmän mukaisesti). Huhtikuussa 2005 Maharashtran osavaltion sisäistä myyntiä koskeva liikevaihtoverolainsäädäntö korvattiin arvonlisäverojärjestelmällä. Koska pyynnön esittäjää ei ole vapautettu verosta, sen on pitänyt huhtikuusta 2005 alkaen maksaa raaka-aineista arvonlisävero.
d) Päätelmät
(80)
Maharashtran osavaltion vuoden 1993 kannustinjärjestelmässä pyynnön esittäjä sai vapautuksen valmiiden tuotteiden myynnistä perittävästä liikevaihtoverosta vasta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, minkä vuoksi järjestelmän ei katsottu aiemmin tuoneen etua saajalle (asetuksen (EY) N:o 367/2006 johdanto-osan 114 kappale). Sen vuoksi todettiin, että pyynnön esittäjä ei saanut tasoitustoimenpiteiden alaista etua Maharashtran osavaltion vuoden 1993 kannustinjärjestelmästä.
(81)
Kannustinjärjestelmästä annetaan kuitenkin perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia niiden raaka-aineiden osalta, jotka pyynnön esittäjä osti Maharashtran osavaltion ulkopuolella sijaitsevilta yrityksiltä maksamatta niistä valtakunnallista liikevaihtoveroa. Vapautus liikevaihtoveron maksamisesta hankinnoista on taloudellista tukea, koska se vähentää valtion tuloja, jotka se muutoin saisi. Lisäksi vapautuksesta koituu etua yrityksille, koska se lisää niiden maksuvalmiutta.
(82)
PSI-järjestelmää voivat käyttää ainoastaan yritykset, jotka ovat investoineet jonkin Intian osavaltion lainkäyttövaltaan kuuluville tietyille määritetyille maantieteellisille alueille. Järjestelmää eivät voi hyödyntää näiden alueiden ulkopuolella sijaitsevat yritykset. Edun suuruus vaihtelee alueittain. Järjestelmä on sen vuoksi perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan ja 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti erityinen ja siksi tasoitustoimenpiteet mahdollistava.
e) Tuen määrän laskeminen
(83)
Liikevaihtoveron vapautuksen osalta tuen määrä laskettiin sellaisen liikevaihtoveron määrän perusteella, joka tavanomaisesti olisi kertynyt tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla mutta joka jäi kantamatta.
(84)
Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin ja kotimaanmyynnin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(85)
Tämän järjestelmän osalta pyynnön esittäjälle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,1 prosenttia.
7. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(86)
Pyynnön esittäjän osalta asetuksessa (EY) N:o 1124/2007, jolla muutettiin asetusta (EY) N:o 367/2006, tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määräksi arvo-osuutena ilmaistuna vahvistettiin 17,1 prosenttia.
(87)
Nyt tehdyssä osittaisessa välivaiheen tarkastelussa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvo-osuutena ilmaistuna oli pyynnön esittäjän osalta 8,4 prosenttia seuraavassa esitetyn mukaisesti:
JÄRJESTELMÄ→
AAS (9)
DEPBS (9)
EPCGS (9)
ECS (9)
PSI
Yhteensä
YRITYS ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
Edellä esitetty huomioon ottaen päätellään, että asianomaisen vientiä harjoittavan tuottajan saaman tuen taso on alentunut.
8. Tasoitustoimenpiteet
(89)
Tutkimuksessa tutkittiin myös, voitiinko olosuhteiden muutosta tutkittujen järjestelmien osalta pitää pysyvänä. Useiden tekijöiden perusteella sen voitiin olettaa olevan pysyvä.
(90)
Ensinnäkin on huomattava, että tämän osittaisen välivaiheen tarkastelun havainnot ovat yhdenmukaisia niiden tuen määrien kanssa, jotka määritettiin viidelle intialaiselle PET-kalvon tuottajalle tammikuussa 2009 julkaistussa osittaisessa välivaiheen tarkastelussa, jossa tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määräksi vahvistettiin arvo-osuutena ilmaistuna 5,4-8,6 prosenttia. Tämä osoittaa tiettyä vakautta tälle tuotteelle Intiassa myönnettävän tuen tasossa.
(91)
Toiseksi, vaikka aiemmassa tutkimuksessa etua myönnettiin eniten AAS-järjestelmästä, kyseisestä järjestelmästä saatava etu on vähentynyt merkittävästi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ja on olemassa näyttöä siitä, että suuntaus on jatkunut tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen.
(92)
Edellä esitetyn perusteella vaikuttaa siltä, että pyynnön esittäjä saa jatkossakin tukia, joiden määrä on kuitenkin vähäisempi kuin aiemmassa osittaista välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa määritetty tukien määrä.
(93)
Koska on osoitettu, että pyynnön esittäjä saa huomattavasti vähemmän tukea kuin aikaisemmin ja tuen määrä todennäköisesti pysyy aiemmassa osittaista välivaiheen tarkastelua koskevassa tutkimuksessa määritettyä alhaisempana, toimenpiteen tasoa olisi muutettava vastaamaan uusia havaintoja.
(94)
Edellä esitetyn perusteella tasoitustulli olisi muutettava tässä osittaisessa välivaiheen tarkastelussa todetun uuden tukitason mukaiseksi, koska alkuperäisessä tukien vastaisessa tutkimuksessa määritetty vahinkomarginaali on edelleen suurempi.
(95)
Perusasetuksen 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (10) 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuvan saman tilanteen korjaamiseksi. Koska pyynnön esittäjään kuitenkin sovelletaan, kuten edellä johdanto-osan 6 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana olevan tuotteen osalta 0 prosentin polkumyyntitullia, kyseisiä säännöksiä ei sovelleta tässä tapauksessa.
(96)
On huomattava, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa niihin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joita ei mainita erikseen asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohdassa, eli ”kaikkiin muihin yrityksiin” Intiassa tällä hetkellä sovellettavan tullin osalta tutkittuja järjestelmiä koskevat säännöt ja järjestelmien tasoitustoimenpiteiden alaisuus eivät ole muuttuneet suhteessa aiempaan tutkimukseen. Kyseisten yritysten tuki- ja tullitasoja ei siis ole syytä laskea uudelleen. Tämän vuoksi kaikkiin muihin yrityksiin kuin pyynnön esittäjään sovellettava tulli säilyy muuttumattomana,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 367/2006 1 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Jäljempänä lueteltujen yritysten valmistamien tuotteiden vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tasoitustulli on seuraava:
Yritys
Lopullinen tulli (%)
Taric-lisäkoodi
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Intia
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Intia
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Intia
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Intia
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Intia
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, Intia
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Intia
6,4
A027
Kaikki muut yritykset
19,1
A999”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 29 päivänä kesäkuuta 2010.