РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1255/2011 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 30 ноември 2011 година
за установяване на програма за подпомагане на по-нататъшното развитие на интегрираната морска политика
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2, член 91, параграф 1, член 100, параграф 2, член 173, параграф 3, членове 175 и 188, член 192, параграф 1, член 194, параграф 2 и член 195, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
след като предадоха проекта на законодателния акт на националните парламенти,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
като взеха предвид становището на Комитета на регионите (2),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (3),
като имат предвид, че:
(1)
В съответствие със Съобщението на Комисията до Европейския парламент, Съвета, Европейския икономически и социален комитет и Комитета на регионите от 10 октомври 2007 г. относно Интегрирана морска политика за Европейския съюз („съобщението на Комисията“) главната цел на интегрираната морска политика на Съюза („ИМП“) е да развива и осъществява интегрирано, координирано, съгласувано, прозрачно и устойчиво вземане на решения във връзка с океаните, моретата, крайбрежните, островните и най-отдалечените региони, както и в морските сектори.
(2)
В плана за действие, придружаващ съобщението на Комисията, се излагат редица действия, които Комисията предлага да се предприемат като първа стъпка в прилагането на нова ИМП на Съюза.
(3)
Докладът на Комисията за напредъка на Интегрираната морска политика на ЕС от 15 октомври 2009 г. обобщава основните постижения на ИМП досега и набелязва плана за следващия етап на прилагането ѝ.
(4)
В своите заключения от 16 ноември 2009 г. относно интегрираната морска политика Съветът подчерта значението на финансирането за по-нататъшното развитие и прилагане на ИМП, като прикани Комисията да представи необходимите предложения за финансиране на действията по линия на интегрираната морска политика в рамките на съществуващата финансова рамка с оглед на влизането им в сила до 2011 г.
(5)
В резолюцията си от 21 октомври 2010 г. относно интегрираната морска политика (ИМП) - Оценка на постигнатия напредък и нови предизвикателства, Европейският парламент изрично подкрепи „заявеното от Комисията намерение да финансира ИМП с 50 милиона евро през следващите две години с цел надграждане на основата на предишни проекти в областта на политиката, управлението, устойчивостта и наблюдението“.
(6)
Финансовият пакет за ИМП, установен в настоящия регламент, отчита както съществуващия икономически спад, така и факта, че това е първата оперативна програма, посветена специално на прилагането на ИМП.
(7)
Необходимо е постоянно финансиране от Съюза, за да се даде възможност на Съюза да прилага и да доразвива ИМП съгласно резолюцията на Европейския парламент от 20 май 2008 г. относно интегрираната морска политика за Европейския съюз (4) и да преследва общите цели, както е предвидено в съобщението на Комисията, потвърдено в доклада за напредъка от октомври 2009 г. и одобрено в заключенията на Съвета от 16 ноември 2009 г.
(8)
Тъй като не всички приоритети и цели на ИМП се покриват от съществуващи инструменти на Съюза, като например Кохезионния фонд, Европейския фонд за регионално развитие, Европейския фонд за рибарство, Седмата рамкова програма за научни изследвания, технологично развитие и демонстрационни дейности, Инструментът за предприсъединителна помощ и Европейския инструмент за съседство и партньорство, следователно е необходимо да се установи програма за подпомагане на по-нататъшното развитие на ИМП (наричана по-долу „програмата“).
(9)
Без да се засягат предстоящите преговори за многогодишната финансова рамка за периода след 2013 г., ще е необходимо да се осигурят достатъчно ресурси, които да гарантират развитието и постигането на целите на ИМП, без това да бъде за сметка на определените за други политики средства, като се стимулира устойчивото развитие на морските региони на Европейския съюз, включително на островите и най-отдалечените региони. За тази цел се счита, че е от съществено значение ИМП да бъде включена в многогодишната финансова рамка за периода след 2013 г. Освен това, ако е необходимо, следва да бъде изготвено предложение за продължаване на програмата след 2013 г., заедно с предложение за подходящ финансов пакет.
(10)
Развитието на морското дело посредством финансова подкрепа за мерки, свързани с ИМП, ще има значително въздействие по отношение на икономическото, социалното и териториалното сближаване.
(11)
Финансирането от Съюза следва да е разработено така, че да подпомага проучвателната работа за дейности, целящи насърчаването на стратегическите цели на ИМП, като се отдава дължимото внимание на техните кумулативни въздействия съобразно екосистемния подход, на устойчивия „син“ икономически растеж, заетостта, иновациите и конкурентоспособността в крайбрежните, островните и най-отдалечените региони и на насърчаването на международното измерение на ИМП.
(12)
Стратегическите цели на ИМП включват интегрираното морско управление на всички нива, по-нататъшното развитие и прилагане на интегрираните стратегии за морските басейни, пригодени към специфичните нужди на различните морски региони на Европа, по-нататъшното развитие на междусекторните инструменти за интегрирано разработване на политики с цел подобряване на положителните взаимодействия и съгласуване между съществуващите политики и инструменти, в т.ч. посредством обмен на данни и познания в морската област, по-нататъшното ангажиране на заинтересованите страни в схемите за интегрирано морско управление, опазването и устойчивото използване на морските и крайбрежните ресурси, определянето на границите на устойчивостта на човешките дейности и защитата на морската и крайбрежната околна среда и биологичното многообразие в контекста на Рамковата директива за морската стратегия (5), която съставлява екологичния стълб на ИМП, както и на Рамковата директива за водите (6).
(13)
Важно е програмата да бъде добре съгласувана с останалите политики на Съюза, които биха могли да имат морско измерение, по-специално със структурните фондове, трансевропейската транспортна мрежа, общата политика в областта на рибарството, туризма, околната среда и изменението на климата, рамковата програма за научноизследователска и развойна дейност и енергийната политика.
(14)
За да се постигне съгласуваност между различните аспекти на програмата, следва да се определят общи цели. За всяка обща цел следва да се установят по-подробни оперативни цели. Разпределението на средствата за общите цели за периода 2011-2013 г. е посочено в приложението. Това разпределение позволява гъвкавост за увеличаване/намаляване на общото финансово разпределение за всяка цел, без да се надхвърля общият финансов пакет.
(15)
Финансирането от Съюза следва да даде възможност да се подкрепи развитието на интеграцията на морското наблюдение в съответствие с резолюцията на Европейския парламент от 21 октомври 2010 г. и със заключенията на Съвета от 17 ноември 2009 г. относно Интегрираното морско наблюдение, като се вземе предвид пътната карта за създаването на обща среда за обмен на информация за морската област на ЕС. Ето защо това специално финансиране следва да бъде ограничено до разработването на децентрализирана система за обмен на информация, по-специално мерки, включително софтуер, за подобряване на интерфейса между системите за наблюдение. Програмата следва да отчита резултатите от други проекти по отношение на децентрализираната система за морско наблюдение.
(16)
Прилагането на програмата в трети държави следва да допринесе за целите за развитие на държавата бенефициер и да е съвместимо с други инструменти за сътрудничество на Съюза, включително целите и приоритетите на имащите отношение политики на Съюза и достиженията на правото на Съюза и приложимите международни конвенции.
(17)
Програмата следва да допълва и да е съгласувана със съществуващи и бъдещи финансови инструменти, предоставени от Съюза и държавите-членки, на национално и поднационално равнище за насърчаване на опазването и устойчивото използване на океаните, моретата и бреговете, като допринася за насърчаването на по-ефективно сътрудничество между държавите-членки и техните крайбрежни, островни и най-отдалечени региони и отчита степенуването по значение и напредъка на националните и местните проекти.
(18)
Действията, предвидени в програмата, следва да допълват други действия на Съюза, за да се осигури съгласувано прилагане на правните актове на Съюза за съответните секторни политики, като се избегне дублиране.
(19)
Необходимо е също така да се определят правила за управление на планирането на мерките, допустимостта на разходите, размерът на финансовата помощ на Съюза, основните условия, на базата на които ще бъде предоставяна, и цялостният бюджет за програмата.
(20)
Програмата следва да бъде прилагана в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (7) („Финансовият регламент“), и с Регламент (ЕО, Евратом) № 2342/2002 на Комисията от 23 декември 2002 г. относно определянето на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 1605/2002 на Съвета относно Финансовия регламент, приложим към общия бюджет на Европейските общности (8).
(21)
С настоящия регламент се установява финансовият пакет за многогодишната програма, който представлява основна отправна точка за бюджетния орган по време на годишната бюджетна процедура по смисъла на точка 37 от Междуинституционалното споразумение от 17 май 2006 г. между Европейския парламент, Съвета и Комисията относно бюджетната дисциплина и доброто финансово управление (9).
(22)
С цел да се помогне на Комисията да следи за прилагането на настоящия регламент, следва да бъде възможно финансирането на разходи, свързани с мониторинг, проверки и оценяване.
(23)
Годишните работни програми, установени за прилагането на програмата, следва да бъдат приети от Комисията в съответствие с Регламент (ЕС) № 182/2011 на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 2011 г. за установяване на общите правила и принципи относно реда и условията за контрол от страна на държавите-членки върху упражняването на изпълнителните правомощия от страна на Комисията (10).
(24)
Във връзка с действията, финансирани съгласно настоящия регламент, е необходимо да се гарантира защитата на финансовите интереси на Съюза чрез прилагането на Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г. относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (11), Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г. относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (12) и с Регламент (ЕО) № 1073/1999 на Европейския парламент и на Съвета от 25 май 1999 г. относно разследванията, провеждани от Европейската служба за борба с измамите (OLAF) (13).
(25)
С цел да се гарантира ефективността на финансирането от Съюза, дейностите, финансирани по настоящия регламент, следва да се оценяват редовно.
(26)
Подразбира се, че нито едно от действията, предвидени в контекста на програмата, няма да изисква прибягване до допълнително правно основание.
(27)
Тъй като целите на настоящия регламент не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен при самостоятелно действие на държавите-членки и следователно, поради мащаба и последиците на дейностите, подлежащи на финансиране по линия на програмата, могат да бъдат постигнати по-добре на равнището на Съюза, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, установен в член 5 от Договора за Европейския съюз. В съответствие с принципа за пропорционалност, посочен в същия член, настоящият регламент не надхвърля необходимото за постигането на тези цели,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява програма за подпомагане на мерките, целящи по-нататъшно насърчаване на развитието и прилагането на интегрираната морска политика на Съюза („програмата“).
Интегрираната морска политика на Съюза (ИМП) насърчава съгласувано и последователно вземане на решения за постигане на най-добри резултати по отношение на устойчивото развитие, икономическия растеж и социалното сближаване на държавите-членки, и по-специално по отношение на крайбрежните, островните и най-отдалечените региони в Съюза, както и на морските сектори чрез съгласувани политики и международно сътрудничество в морската област.
Програмата подпомага устойчивото използване на моретата и океаните и разширяването на научните знания.
Член 2
Общи цели
Програмата ще има следните общи цели:
а)
да насърчава развитието и прилагането на интегрирано управление на морското дело и въпросите, свързани с крайбрежните региони;
б)
да допринася за разработването на междусекторни инструменти, като морското пространствено планиране, общата среда за обмен на информация (CISE) и познанията за морската среда по отношение на океаните, моретата и крайбрежните региони, в рамките на и граничещи със Съюза, за да се постигат полезни взаимодействия и да се подкрепят политиките, свързани с морето или крайбрежните региони, особено в областта на икономическото развитие, заетостта, опазването на околната среда, научните изследвания, морската безопасност и енергетиката, както и за разработването на екологосъобразни морски технологии, като се вземат предвид и се доразвиват съществуващите инструменти и инициативи;
в)
да насърчава опазването на морската среда, по-конкретно на нейното биологично разнообразие, и устойчивото използване на морските и крайбрежните ресурси и да определя по-нататък границите на устойчивостта на човешките дейности, които имат отражение върху морската среда, по-специално в контекста на Директива 2008/56/ЕО (Рамковата директива за морската стратегия);
г)
да подкрепя развитието и прилагането на стратегии за морските басейни;
д)
да подобрява и насърчава външното сътрудничество и координация във връзка с целите на ИМП въз основа на развитието на дебатите в тази област в рамките на международните форуми; във връзка с това следва да се настоява третите държави да ратифицират и прилагат Конвенцията на ООН по морско право (UNCLOS);
е)
да подкрепя устойчивия икономически растеж, заетостта, иновациите и новите технологии в морските сектори и в крайбрежните, островните и най-отдалечените региони на Съюза.
Член 3
Оперативни цели
1. В рамките на целта, определена в член 2, буква а) (интегрирано морско управление), програмата:
а)
насърчава действия, които поощряват държавите-членки и регионите на ЕС да развиват, въвеждат или осъществяват интегрирано морско управление;
б)
насърчава платформи и мрежи за междусекторно сътрудничество, включващи представители на публичните органи, на регионалните и местните органи, на промишления сектор, на заинтересованите страни в сферата на изследователската дейност, на гражданите, на организациите на гражданското общество и на социалните партньори;
в)
повишава видимостта на интегрирания подход към морското дело и осведомеността на публичните органи, частния сектор и широката общественост по въпроса.
2. В рамките на целта, определена в член 2, буква б) (междусекторни инструменти), програмата насърчава развитието на:
а)
обща среда за обмен на информация за морската област на Съюза, която насърчава обмен на информация за междусекторното и трансграничното наблюдение, като свързва всички потребителски общности, в съответствие с принципите на интегрираното морско наблюдение, за да утвърди безопасното, сигурно и устойчиво използване на морското пространство, отчита съответното развитие на секторните политики по отношение на наблюдението и допринася по подобаващ начин за необходимото им развитие;
б)
морско пространствено планиране и интегрирано управление на крайбрежните зони, които са важни инструменти за устойчивото развитие на морските зони и крайбрежните региони и допринасят за целите на управлението, основано на екосистемите, и за развитието на връзките между сушата и морето, например що се отнася до разработването на експериментални и други мерки, съчетаващи генерирането на възобновяема енергия и аквакултурата;
в)
пълна и общественодостъпна база данни за информация и знания с високо качество, която улеснява обмена, повторното използване и разпространение на тези данни и знания сред различни групи ползватели, като се използват съществуващите данни и по този начин се избягва дублирането на базите данни; за тази цел трябва по най-добър начин да се използват вече съществуващите програми на Съюза и на държавите-членки, включително INSPIRE (14) и ГМОСС (15).
3. В рамките на целта, определена в член 2, буква в) (опазване на морската среда), програмата:
а)
подкрепя защитата и опазването на морската и крайбрежната среда, както и предотвратява и намалява изхвърлянията в морската среда, в т.ч. отпадъците в морето, с цел постепенно да се прекрати замърсяването;
б)
допринася за здрави, биологично разнообразни и устойчиви морски и крайбрежни екосистеми;
в)
улеснява координацията между държавите-членки и другите участници при прилагането на подхода към управлението на човешките дейности, основан на екосистемите, и на принципа на предохранителните мерки;
г)
улеснява разработването на методи и норми;
д)
насърчава дейности, имащи за цел смекчаването на последствията от изменението на климата върху морската, крайбрежната и островната среда и адаптирането към тях, като се отделя специално внимание на най-уязвимите в това отношение райони;
е)
подкрепя разработването на стратегически подходи към научните изследвания за оценяването на актуалното състояние на екосистемите, като по този начин се предоставя основата за управление и планиране, основано на екосистемите, на регионално и национално равнище.
4. В рамките на целта, определена в член 2, буква г) (стратегии за морските басейни), програмата:
а)
подкрепя разработването и прилагането на интегрирани стратегии за морските басейни, като се отчитат балансираният подход във всички морски басейни и особеностите на морските басейни и морските подбасейни, както и съответните макрорегионални стратегии, когато има такива, и особено онези, в които вече е установен обмен на информация и опит между различните държави и съществуват работещи многонационални структури;
б)
насърчава и улеснява полезните взаимодействия между националното и регионалното равнище и равнището на Съюза, обмена на информация, в т.ч. относно методите и нормите, и обмена на най-добри практики относно морската политика, включително управлението ѝ и секторните политики, които имат отражение върху регионалните морета и крайбрежните региони.
5. В рамките на целта, определена в член 2, буква д) (международно измерение), програмата:
а)
насърчава продължаването на работата, в тясно сътрудничество с държавите-членки, по интегриран подход с трети държави и заинтересовани страни от трети държави, които имат общ морски басейн с държави-членки на Съюза, включително по ратифицирането и прилагането на UNCLOS;
б)
насърчава диалога с трети държави, като взема предвид UNCLOS и приложимите действащи международни конвенции на базата на UNCLOS;
в)
насърчава обмена на най-добри практики, допълващи съществуващите инициативи, като взема предвид разработването на регионални стратегии на подрегионално равнище.
Тази оперативна цел се преследва съгласувано с инструментите на Съюза за сътрудничество, като се вземат предвид целите на националните и регионалните стратегии за развитие.
6. В рамките на целта, определена в член 2, буква е) (растеж, заетост и иновации), програмата:
а)
насърчава инициативи за растеж и заетост в морските сектори и в крайбрежните и островните региони;
б)
насърчава обучението, образованието и възможностите за кариера в морските професии;
в)
насърчава разработването на зелени технологии, морски възобновяеми източници на енергия, екологосъобразен превоз и морски превоз на къси разстояния;
г)
насърчава развитието на крайбрежния, морския и островния туризъм.
Член 4
Допустими действия
Програмата може да предвиди финансово подпомагане за следните видове действия в съответствие с целите, определени в членове 2 и 3:
а)
проекти, в т.ч. пробни проекти; проучвания; изследователски и оперативни програми за сътрудничество, включително образователни програми, програми за професионално обучение и преквалификация;
б)
обмен на обществена информация и най-добри практики, повишаване на информираността и свързани дейности по информиране и разпространение на информацията, включително кампании и прояви за популяризиране, както и развитие и поддръжка на интернет сайтове и съответните социални мрежи и бази данни;
в)
конференции, семинари, работни групи и форуми на заинтересованите страни;
г)
обединяване, мониторинг, визуализиране и предоставяне на публичен достъп до значително количество данни, най-добри практики и бази данни на финансирани от Съюза регионални проекти, включително, когато е приемливо, чрез секретариат, назначен за една или няколко от тези цели, което ще улесни приемането на общи уеднаквени стандарти за събирането и обработката на данни;
д)
действия, свързани с междусекторни инструменти, включително пробни проекти.
Член 5
Вид финансова интервенция
1. Финансовата помощ на Съюза може да приеме следните законови форми:
а)
субсидии, за които максималният процент на съфинансиране от Съюза е 80 % за действие;
б)
договори за възлагане на обществена поръчка;
в)
административни договорености със Съвместния изследователски център.
2. По линия на програмата могат да се предоставят както субсидии за действия, така и оперативни безвъзмездни средства. Освен ако не е предвидено друго във Финансовия регламент, бенефициерите на субсидиите или на договорите за обществени поръчки се избират след покана за подаване на предложения или покана за участие в търг.
Член 6
Бенефициери
1. Финансовата помощ по програмата може да се предоставя като приоритет на физически или юридически лица, регулирани от частното или публичното право на държава-членка или на Съюза.
2. От програмата може да се възползват и трети държави и заинтересовани страни в трети държави, които имат общ морски басейн с държави-членки на Съюза, както и международни организации или органи, преследващи една или повече от общите и оперативните цели, определени в членове 2 и 3. Мерките трябва винаги да включват участници от Съюза.
3. Критериите за допускане до участие в процедурата се определят в съответната покана за подаване на предложения или покана за участие в търг.
Член 7
Принципи за прилагане
1. Не се допуска проектите, финансирани по програмата, да получават помощ от други финансови инструменти на Съюза. Търси се полезно взаимодействие и допълване с други инструменти на Съюза. Действията в рамките на програмата допълват осъществяването на съответните секторни политики.
2. Комисията си осигурява от заявилите финансова помощ по програмата и от бенефициерите на тази помощ изчерпателна информация за финансирането на действията. Финансова помощ по програмата ще бъде предоставяна единствено дотолкова, доколкото няма налично друго финансиране на Съюза.
3. Подкрепяните от програмата действия съответстват на целите и политиките на Съюза за 2020 г. и 2050 г. Всички държави-членки, морски сектори и крайбрежни, островни и най-отдалечени региони могат да се възползват от програмата и да бъде създадена действителна европейска добавена стойност. По отношение на финансирането на действията в различните морски басейни се търси съответно регионално равновесие.
4. Подкрепяните от програмата действия стимулират и засилват диалога, сътрудничеството и координацията със и между държавите-членки, регионите на ЕС, заинтересованите страни, гражданите, организациите на гражданското общество и социалните партньори, като едновременно гарантират пълна прозрачност.
5. Подкрепяните от програмата действия улесняват използването на полезни взаимодействия, споделянето на информация и обмена на методи, норми и най-добри практики.
6. При осъществяването на програмата се прилагат принципите на добро управление и на прозрачност на процесите на вземане на решения, а целта на настоящата програма е да допринася за прозрачността и доброто управление във всички съответни секторни политики на европейско, национално и регионално равнище.
Член 8
Процедури за изпълнение
1. Комисията изпълнява програмата в съответствие с Финансовия регламент.
2. За изпълнение на програмата в съответствие с целите, определени в членове 2 и 3, Комисията приема годишни работни програми в съответствие с процедурата, посочена в член 14, параграф 2.
Член 9
Бюджетни ресурси
1. Финансовият пакет за изпълнение на програмата се определя на 40 000 000 EUR за периода от 1 януари 2011 г. до 31 декември 2013 г.
2. Бюджетните ресурси, отпуснати за програмата, се вписват в годишните бюджетни кредити на общия бюджет на Съюза. Годишните бюджетни кредити за програмата се одобряват от бюджетния орган в границите на финансовата рамка.
3. Разпределението на средствата за общите цели, определени в член 2, е посочено в приложението.
Член 10
Техническа помощ
1. До 1 % от финансовия пакет, установен съгласно член 9, може да покрива и необходимите разходи, свързани с подготвителни действия, мониторинг, контрол, одит или оценка, непосредствено необходими за ефективното и ефикасното изпълнение на допустимите действия съгласно настоящия регламент и за постигането на неговите цели.
2. Дейностите, посочени в параграф 1, може да включват в частност проучвания, срещи на експерти, разходи за свързани с информационните технологии инструменти, системи и мрежи и всякаква друга техническа, научна и административна помощ и експертни знания според изискването на Комисията за прилагането на настоящия регламент.
Член 11
Мониторинг
1. Всеки бенефициер на финансова помощ предоставя на Комисията технически и финансови доклади за прогреса на работата, финансирана по програмата. До три месеца след завършването на всеки проект се внася и окончателен доклад.
2. Независимо от одитите, извършени от Сметната палата в сътрудничество с компетентните национални органи или отдели за одит съгласно член 287 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), или всяка проверка, извършена съгласно член 322, параграф 1, буква б) от ДФЕС, длъжностните лица или други служители на Комисията провеждат проверки на място, включително проверки на образци на проекти и други мерки, финансирани по линия на програмата, по-специално за да проверят съвместимостта с целите на програмата и допустимостта на действията, както е определено в членове 2, 3 и 4 от настоящия регламент.
3. В договорите и споразуменията, произтичащи от прилагането на настоящия регламент, се предвижда по-специално осъществяване на наблюдение и финансов контрол от страна на Комисията или на всеки представител, упълномощен от Комисията, и на одити от страна на Сметната палата, ако е необходимо на място.
4. Всеки бенефициер на финансова помощ пази на разположение на Комисията всички придружаващи документи, свързани с разходите по всеки проект, за период от пет години след последното плащане по съответния проект.
5. На базата на резултатите от докладите и проверките на образци, посочени в параграфи 1 и 2, Комисията коригира, ако е необходимо, размера или условията на отпускане на първоначално одобрената финансова помощ, както и графика на плащанията.
6. Комисията проверява дали финансираните по програмата действия са били осъществени както подобава, дали са съгласувани с мерките по други секторни политики и инструменти и дали са в съответствие с настоящия регламент и с Финансовия регламент.
Член 12
Защита на финансовите интереси на Съюза
1. Комисията гарантира, че при изпълнението на действия, финансирани по програмата, финансовите интереси на Съюза са защитени чрез:
а)
прилагане на превантивни мерки срещу измама, корупция и всяка друга форма на незаконна дейност;
б)
ефективни проверки;
в)
възстановяване на неправомерно изплатените суми; и
г)
прилагане на ефективни, съразмерни и възпиращи санкции, ако бъдат отчетени нередности.
2. За целите на параграф 1 Комисията предприема действия в съответствие с Регламент (ЕО, Евратом) № 2988/95, Регламент (Евратом, ЕО) № 2185/96 и Регламент (ЕО) № 1073/1999.
3. Комисията намалява, преустановява или си възстановява сумата на финансовата помощ, предоставена за дадено действие, ако открие нередности, включително липса на съответствие с настоящия регламент или индивидуалното решение, или договора, или споразумението, по което се отпуска финансовата подкрепа, или ако открие, че без да е търсено одобрение от Комисията, дадено действие е било подложено на промяна, която противоречи на същността или условията на изпълнение.
4. Ако времевите ограничения не са спазени или само част от предназначената финансова помощ е оправдана от напредъка, постигнат с прилагането на действие, Комисията следва да изиска от бенефициера да предостави наблюдения в рамките на конкретен срок. Ако бенефициерът не предостави задоволителен отговор, Комисията може да преустанови оставащата финансова помощ и да поиска възстановяване на вече платените суми.
5. Всяко неправомерно плащане се възстановява на Комисията. Начисляват се лихви върху всички суми, които не са възстановени навреме съгласно условията, определени чрез Финансовия регламент.
6. За целите на настоящия член „нередност“ означава всяко нарушение на разпоредба на правото на Съюза или всяко нарушение на договорно задължение, произтичащо от действие или бездействие от страна на стопански субект, което има или би имало като последица нанасянето на вреда на общия бюджет на Съюза или на бюджетите, управлявани от Съюза, чрез извършването на неоправдан разход.
Член 13
Докладване, оценка и удължаване
1. Комисията редовно и навременно информира Европейския парламент и Съвета относно работата си.
2. Комисията представя пред Европейския парламент и пред Съвета:
а)
доклад за напредъка не по-късно от 31 декември 2012 г.; докладът за напредъка включва оценка на въздействието на програмата върху други политики на Съюза;
б)
доклад за последваща оценка, не по-късно от 31 декември 2014 г.
3. Ако е необходимо, Комисията представя законодателно предложение за удължаване на срока на действие на програмата за периода след 2013 г. заедно с подходящ финансов пакет.
Член 14
Процедура на комитет
1. Комисията се подпомага от комитет. Това е комитет по смисъла на Регламент (ЕС) № 182/2011.
2. При позоваване на настоящия параграф се прилага член 5 от Регламент (ЕС) № 182/2011.
Член 15
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 30 ноември 2011 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1255/2011,
annettu 30 päivänä marraskuuta 2011,
yhdennetyn meripolitiikan edelleenkehittämistä koskevasta tukiohjelmasta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan, 91 artiklan 1 kohdan, 100 artiklan 2 kohdan, 173 artiklan 3 kohdan, 175 ja 188 artiklan, 192 artiklan 1 kohdan, 194 artiklan 2 kohdan ja 195 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin yhdennetystä meripolitiikasta Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle 10 päivänä lokakuuta 2007 annetun komission tiedonannon, jäljempänä ’komission tiedonanto’, mukaan unionin yhdennetyn meripolitiikan, jäljempänä ’yhdennetty meripolitiikka’, pääasiallinen tavoite on kehittää ja ottaa käyttöön yhdennetty, koordinoitu, johdonmukainen, avoin ja kestävä lähestymistapa meriin, valtameriin, rannikko- ja saarialueisiin sekä syrjäisimpiin alueisiin ja merialoihin.
(2)
Komission tiedonantoon liittyvässä toimintasuunnitelmassa esitetään toimia, joiden toteuttamista komissio ehdottaa unionin uuden yhdennetyn meripolitiikan täytäntöönpanon ensimmäisenä vaiheena.
(3)
EU:n yhdennetyn meripolitiikan edistymisestä 15 päivänä lokakuuta 2009 annetussa komission kertomuksessa esitetään yhteenveto yhdennetyn meripolitiikan tärkeimmistä siihenastisista saavutuksista sekä kartoitetaan reitti sen täytäntöönpanon seuraavaa vaihetta varten.
(4)
Neuvosto korosti yhdennetystä meripolitiikasta 16 päivänä marraskuuta 2009 antamissaan päätelmissä yhdennetyn meripolitiikan edelleenkehittämiseen ja täytäntöönpanoon myönnettävän rahoituksen merkitystä kehottamalla komissiota esittämään tarvittavat ehdotukset yhdennettyä meripolitiikkaa koskevien toimien rahoituksesta nykyisen rahoituskehyksen mukaisesti, jotta ne voitaisiin toteuttaa viimeistään vuonna 2011.
(5)
Euroopan parlamentti totesi 21 päivänä lokakuuta 2010 antamassaan päätöslauselmassa ”Yhdennetty meripolitiikka - edistyksen arviointi ja uudet haasteet”, että se ”tukee komission ilmoittamaa aikomusta käyttää 50 miljoonaa euroa yhdennetyn meripolitiikan rahoittamiseen kahden seuraavan vuoden aikana eri toimia, hallintaa, kestävyyttä ja valvontaa koskevien aikaisempien hankkeiden edelleen kehittämiseen”.
(6)
Tässä asetuksessa vahvistetussa yhdennetyn meripolitiikan rahoituskehyksessä otetaan huomioon sekä tämänhetkinen talouden taantuma että se seikka, että tämä on ensimmäinen yhdennetyn meripolitiikan täytäntöönpanoon erityisesti tarkoitettu toimintaohjelma.
(7)
Unionin rahoitus on edelleenkin tarpeen, jotta unionin on mahdollista panna yhdennetty meripolitiikka täytäntöön ja jatkaa sen kehittämistä yhdennetystä meripolitiikasta 20 päivänä toukokuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman (4) mukaisesti sekä saavuttaa yleiset tavoitteensa, jotka asetettiin komission tiedonannossa ja jotka vahvistettiin lokakuun 2009 edistymiskertomuksessa sekä 16 päivänä marraskuuta 2009 annetuissa neuvoston päätelmissä.
(8)
Kun kaikkia yhdennetyn meripolitiikan tavoitteita ja painopistealoja ei rahoiteta olemassa olevista unionin välineistä, joita ovat esimerkiksi koheesiorahasto, Euroopan aluekehitysrahasto, Euroopan kalatalousrahasto, seitsemäs tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin puiteohjelma, liittymistä valmisteleva tukiväline ja eurooppalainen naapuruuden ja kumppanuuden väline, on sen vuoksi tarpeen ottaa käyttöön ohjelma yhdennetyn meripolitiikan edelleenkehittämisen tukemiseksi, jäljempänä ’ohjelma’.
(9)
Tarvitaan riittävästi rahoitusta sen varmistamiseksi, että voidaan kehittää yhdennetyn meripolitiikan tavoitteita ja saavuttaa ne vähentämättä muihin politiikan aloihin osoitettuja varoja edistämällä samalla merialueiden kestävää kehitystä unionissa, myös saarilla ja syrjäisimmillä alueilla, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta tuleviin neuvotteluihin vuoden 2013 jälkeisestä monivuotisesta rahoituskehyksestä. Tämän vuoksi on olennaista sisällyttää yhdennetty meripolitiikka vuoden 2013 jälkeiseen monivuotiseen rahoituskehykseen. Lisäksi olisi tarvittaessa laadittava asianmukaisen rahoituksen sisältävä ehdotus ohjelman jatkamisesta vuoden 2013 jälkeen.
(10)
Meriasioiden edistäminen tukemalla yhdennettyyn meripolitiikkaan liittyviä toimia taloudellisesti vaikuttaa huomattavasti taloudelliseen, sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen.
(11)
Unionin rahoituksella olisi tuettava sellaisia toimia koskevaa tutkimustoimintaa, joiden tarkoituksena on edistää yhdennetyn meripolitiikan strategisia tavoitteita ottaen asianmukaisesti huomioon ekosysteemiin perustuvan lähestymistavan ja tavoitteiden yhteisvaikutukset kestävään ”siniseen” talouskasvuun, työllisyyteen, innovointiin ja kilpailukykyyn rannikko- ja saarialueilla ja syrjäisimmillä alueilla sekä yhdennetyn meripolitiikan kansainvälisen ulottuvuuden kehittämiseen.
(12)
Yhdennetyn meripolitiikan strategisiin tavoitteisiin kuuluvat meriasioiden yhdennetty hallinnointi kaikilla tasoilla, Euroopan eri merialueiden erityistarpeiden mukaan räätälöityjen yhdennettyjen merialuestrategioiden edelleenkehittäminen ja täytäntöönpano, yhdennetyn meripolitiikan monialaisten välineiden edelleenkehittäminen, jonka tavoitteena on lisätä nykyisten politiikkojen ja välineiden yhteisvaikutusta ja niiden keskinäistä yhteensovittamista myös merialaan liittyvien tietojen ja osaamisen jakamisen kautta, sidosryhmien tiiviimpi osallistuminen meriasioiden yhdennetyn hallinnoinnin järjestelmiin, merien ja rannikkojen luonnonvarojen suojeleminen ja kestävä käyttö ja ihmisen toiminnan kestävän kehityksen rajojen määritteleminen sekä meri- ja rannikkoympäristön ja biologisen monimuotoisuuden suojelu yhdennetyn meripolitiikan ympäristöpilarin muodostavan meristrategiadirektiivin (5) sekä vesipuitedirektiivin (6) mukaisesti.
(13)
On tärkeää, että ohjelma nivoutuu hyvin yhteen muiden merialaan mahdollisesti liittyvien unionin toimintalinjojen kanssa ja erityisesti rakennerahastojen, Euroopan laajuisten liikenneverkkojen, yhteisen kalastuspolitiikan, matkailun, ympäristö- ja ilmastonmuutosnäkökohtien, tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman sekä energiapolitiikan kanssa.
(14)
Ohjelman eri näkökohtien johdonmukaisuuden varmistamiseksi olisi laadittava sen yleistavoitteet. Kunkin yleistavoitteen osalta olisi laadittava yksityiskohtaisemmat toiminnalliset tavoitteet. Varojen jakautuminen yleistavoitteiden osalta vuosina 2011-2013 esitetään liitteessä. Tämä jako tuo joustoa siihen, että yleisen rahoituksen kohdentamista tavoitekohtaisesti voidaan lisätä/vähentää ylittämättä kokonaisrahoituskehystä.
(15)
Unionin rahoituksen olisi mahdollistettava merivalvonnan yhdentämisen kehittäminen 21 päivänä lokakuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin päätöslauselman ja merivalvonnan yhdentämisestä 17 päivänä marraskuuta 2009 annettujen neuvoston päätelmien mukaisesti ja ottaen huomioon etenemissuunnitelma EU:n merialan yhteisen tietojenvaihtojärjestelmän perustamiseksi. Tämä erityisrahoitus olisi sen vuoksi rajoitettava hajautetun tietojenvaihtojärjestelmän kehittämiseen eli toimenpiteisiin ja ohjelmistoihin, joilla tehostetaan valvontajärjestelmien liittymäkohtia. Ohjelmassa olisi otettava huomioon hajautettua merivalvontajärjestelmää koskevien muiden hankkeiden tulokset.
(16)
Ohjelman täytäntöönpanon kolmansissa maissa olisi edistettävä edunsaajamaan kehitystavoitteiden saavuttamista ja oltava johdonmukaista suhteessa unionin muihin yhteistyövälineisiin, asiaankuuluvien unionin politiikkojen tavoitteet ja painopisteet, unionin säännöstö ja asiaankuuluvat kansainväliset yleissopimukset mukaan luettuina.
(17)
Ohjelman olisi täydennettävä nykyisiä ja tulevia rahoitusvälineitä, joita unioni ja jäsenvaltiot ovat asettaneet käytettäväksi kansallisella ja sitä alemmalla tasolla merten, valtamerten ja rannikoiden suojelun ja kestävän käytön edistämiseen, jäsenvaltioiden ja niiden rannikko- ja saarialueiden sekä syrjäisimpien alueiden välisen yhteistyön tehostamiseen sekä kansallisten ja paikallisten hankkeiden priorisoinnin ja edistymisen huomioon ottamiseen, ja oltava johdonmukainen niiden kanssa.
(18)
Tämän ohjelman mukaisilla toimilla olisi täydennettävä unionin muita toimia niin, että varmistetaan asiaankuuluviin alakohtaisiin politiikkoihin kuuluvien unionin säädösten johdonmukainen täytäntöönpano välttäen samalla päällekkäisyyttä.
(19)
On myös tarpeen vahvistaa säännöt, jotka koskevat toimenpiteiden suunnittelua, menojen tukikelpoisuutta, unionin rahoitustuen tasoa, tärkeimpiä edellytyksiä sen myöntämiseksi sekä ohjelman kokonaismäärärahoja.
(20)
Ohjelma olisi toteutettava Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (7), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, ja Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltamissäännöistä 23 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY, Euratom) N:o 2342/2002 (8) mukaisesti.
(21)
Tässä asetuksessa vahvistetaan monivuotisen ohjelman rahoituskehys, jota budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (9) 37 kohdassa tarkoitettuna ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(22)
Jotta komission olisi helpompi valvoa tämän asetuksen täytäntöönpanoa, olisi voitava rahoittaa valvontaan, tarkastuksiin ja arviointiin liittyviä menoja.
(23)
Ohjelman täytäntöönpanoa varten vahvistettavista vuotuisista työohjelmista olisi päätettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (10) mukaisesti.
(24)
Tämän asetuksen nojalla rahoitettaviin toimiin liittyen on tarpeen varmistaa unionin taloudellisten etujen suojaaminen soveltamalla Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annettua neuvoston asetusta (EY, Euratom) N:o 2988/95 (11), komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annettua neuvoston asetusta (Euratom, EY) N:o 2185/96 (12) ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1073/1999 (13).
(25)
Unionin rahoituksen tehokkuuden varmistamiseksi tämän asetuksen nojalla rahoitettuja toimia olisi arvioitava säännöllisesti.
(26)
Minkään ohjelmaan kuuluvista toimista ei katsota edellyttävän muun oikeusperustan käyttämistä.
(27)
Jäsenvaltiot eivät voi yksin toimiessaan riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan ohjelmasta rahoitettavien toimien laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tällä asetuksella otetaan käyttöön ohjelma, josta tuetaan toimenpiteitä unionin yhdennetyn meripolitiikan edelleenkehittämisen ja täytäntöönpanon edistämiseksi, jäljempänä ’ohjelma’.
Unionin yhdennetyllä meripolitiikalla, jäljempänä ’yhdennetty meripolitiikka’, edistetään yhteensovitettua ja johdonmukaista päätöksentekoa, jonka tavoitteena on maksimoida jäsenvaltioiden, erityisesti unionin rannikko- ja saarialueiden ja syrjäisimpien alueiden osalta, ja merialojen kestävä kehitys, talouskasvu ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus johdonmukaisella meriasioihin liittyvällä politiikalla ja asiaankuuluvalla kansainvälisellä yhteistyöllä.
Ohjelmalla tuetaan merten ja valtamerten kestävää hyödyntämistä ja tieteellisen tiedon levittämistä.
2 artikla
Yleiset tavoitteet
Ohjelmalla on seuraavat yleiset tavoitteet:
a)
edistää mereen ja rannikkoon liittyvien kysymysten yhdennetyn hallinnoinnin kehittämistä ja täytäntöönpanoa;
b)
auttaa kehittämään monialaisia välineitä, erityisesti merten aluesuunnittelua, yhteistä tietojenvaihtoympäristöä ja meriosaamista unioniin rajoittuvilla valtamerillä, merillä ja rannikkoalueilla yhteisvaikutusten kehittämiseksi sekä meriä ja rannikkoalueita koskevien politiikkojen tukemiseksi erityisesti aloilla, jotka liittyvät talouskehitykseen, työllisyyteen, ympäristönsuojeluun, tutkimukseen, meriturvallisuuteen, energiaan ja ympäristöä säästävien meriteknologioiden kehittämiseen ottaen huomioon olemassa olevat välineet ja aloitteet ja käyttäen niitä lähtökohtina;
c)
edistää meriympäristön suojelua, erityisesti sen biologista monimuotoisuutta, ja meri- ja rannikkoalueiden varojen kestävää käyttöä sekä määritellä tarkemmin meriympäristöön vaikuttavan ihmisen toiminnan kestävän kehityksen rajat erityisesti direktiivin 2008/56/EY (meristrategiadirektiivi) mukaisesti;
d)
tukea merialuestrategioiden kehittämistä ja täytäntöönpanoa;
e)
parantaa ja tehostaa ulkoista yhteistyötä ja koordinointia yhdennetyn meripolitiikan tavoitteisiin nähden syventämällä tästä aiheesta kansainvälisillä foorumeilla käytävää keskustelua; kolmansia maita kehotetaan tältä osin ratifioimaan ja panemaan täytäntöön Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimus;
f)
tukea kestävää talouskasvua, työllisyyttä, innovointia ja uusia teknologioita merialoilla ja unionin rannikko- ja saarialueilla sekä syrjäisimmillä alueilla.
3 artikla
Toiminnalliset tavoitteet
1. Edellä 2 artiklan a alakohdassa (meriasioiden yhdennetty hallinnointi) vahvistetun tavoitteen mukaisesti ohjelmalla
a)
edistetään toimia, joilla kannustetaan jäsenvaltioita ja EU:n alueita kehittämään meriasioiden yhdennettyä hallinnointia, ottamaan se käyttöön tai panemaan se täytäntöön;
b)
edistetään monialaisia yhteistyöfoorumeja ja -verkostoja, joihin osallistuvat julkisten viranomaisten ja paikallis- ja alueviranomaisten, teollisuuden, tutkimusorganisaatioiden, kansalaisten, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen ja työmarkkinaosapuolten edustajat;
c)
lisätään meriasioita koskevan yhdennetyn lähestymistavan näkyvyyttä ja lisätään viranomaisten, yksityisen sektorin ja yleisön tietoa siitä.
2. Edellä 2 artiklan b alakohdassa (monialaiset välineet) vahvistetun tavoitteen mukaisesti ohjelmalla kehitetään seuraavia:
a)
unionin merialan yhteinen tietojenvaihtojärjestelmä, jolla edistetään monialaista ja rajat ylittävää valvontatoimintaa koskevaa tietojenvaihtoa ja yhdistetään kaikki käyttäjäyhteisöt yhdennetyn merivalvonnan periaatteiden mukaisesti, jotta vahvistetaan merialueen suojattua, turvallista ja kestävää käyttöä ottaen huomioon alakohtaisissa politiikoissa valvonnan suhteen saavutettu edistyminen ja edistetään tapauksen mukaan niiden tarpeellista kehittämistä;
b)
merten aluesuunnittelu ja rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito, jotka ovat kumpikin tärkeitä välineitä merialueiden ja rannikkoalueiden kestävässä kehittämisessä ja edistävät ekosysteemipohjaisen hallinnoinnin tavoitteiden saavuttamista, sekä meri- ja maayhteyksien kehittäminen ja jäsenvaltioiden yhteistyön helpottaminen esimerkiksi kehittämällä kokeellisia ja muita toimia, joissa yhdistyvät uusiutuvan energian tuotanto ja kalanviljely;
c)
kattava, julkisesti saatavilla oleva ja korkealaatuinen merialan tietokanta, joka helpottaa kyseisten tietojen jakamista, uudelleenkäyttöä ja levittämistä eri käyttäjäryhmien kesken olemassa olevia tietoja käyttäen ja tietokantojen päällekkäisyyttä välttäen; tätä varten hyödynnetään mahdollisimman hyvin olemassa olevia unionin ja jäsenvaltioiden ohjelmia, kuten INSPIRE (14) ja GMES (15);
3. Edellä 2 artiklan c alakohdassa (meriympäristön suojelu) vahvistetun tavoitteen mukaisesti ohjelmalla
a)
tuetaan meri- ja rannikkoympäristön suojelua ja säilyttämistä sekä ehkäistään ja vähennetään päästöjä meriympäristöön, mukaan luettuna merien roskaantuminen, saastumisen asteittaiseksi vähentämiseksi;
b)
edistetään meri- ja rannikkoalueiden ekosysteemien terveyttä, biologista monimuotoisuutta ja sietokykyä;
c)
helpotetaan jäsenvaltioiden ja muiden toimijoiden koordinointia ihmisen toiminnan hallintaa koskevan ekosysteemipohjaisen lähestymistavan ja ennalta varautumisen periaatteen täytäntöönpanossa;
d)
helpotetaan menetelmien ja normien kehittämistä;
e)
edistetään toimia, joilla lievennetään ilmastonmuutoksen vaikutuksia meri-, rannikko- ja saariympäristöön ja sopeutumista siihen siten, että kiinnitetään erityistä huomiota ilmastonmuutokselle altteimpiin alueisiin;
f)
tuetaan strategisten lähestymistapojen kehittämistä tutkimukseen, jolla pyritään arvioimaan ekosysteemien nykytilaa, jolloin tarjotaan perusta ekosysteemipohjaiselle hallinnoinnille sekä alueellisen ja kansallisen tason suunnittelulle.
4. Edellä 2 artiklan d alakohdassa (merialuestrategiat) vahvistetun tavoitteen mukaisesti ohjelmalla
a)
tuetaan yhdennettyjen merialuestrategioiden kehittämistä ja täytäntöönpanoa ottaen huomioon kaikilla merialueilla tasapainoinen lähestymistapa sekä merialueiden ja niiden osa-alueiden erityispiirteet, ja tarpeen mukaan asiaankuuluvat makroaluestrategiat ja erityisesti sellaiset, joiden yhteydessä tietojen ja kokemusten vaihto eri maiden välillä on jo vakiintunut ja joilla on monikansallisia toimintarakenteita;
b)
edistetään ja helpotetaan yhteisvaikutusten hyödyntämistä kansallisen, alueellisen ja unionin tasojen välillä, tiedon jakamista, myös menetelmistä ja normeista, ja parhaiden käytänteiden vaihtoa meripolitiikasta, mukaan luettuna meripolitiikan hallinnointi sekä aluemeriin ja rannikkoalueisiin vaikuttavat alakohtaiset politiikat.
5. Edellä 2 artiklan e alakohdassa (kansainvälinen ulottuvuus) vahvistetun tavoitteen mukaisesti ohjelmalla
a)
kannustetaan tiiviin yhteistyön jatkamista jäsenvaltioiden kanssa yhdennetyn lähestymistavan aikaansaamiseksi sellaisten kolmansien maiden ja kolmansissa maissa olevien toimijoiden kanssa, jotka jakavat merialueen unionin jäsenvaltioiden kanssa, muun muassa Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen ratifioimiseksi ja panemiseksi täytäntöön;
b)
kannustetaan vuoropuhelua kolmansien maiden kanssa, merioikeusyleissopimus ja siihen perustuvat asiaankuuluvat voimassa olevat kansainväliset yleissopimukset huomioon ottaen;
c)
kannustetaan nykyisiä aloitteita täydentävien parhaiden käytänteiden vaihtoa, ottaen huomioon alueellisten strategioiden kehittäminen osa-alueiden tasolla.
Tähän toiminnalliseen tavoitteeseen pyritään tavalla, joka on sopusoinnussa unionin yhteistyövälineiden kanssa, ottaen huomioon kansallisten ja alueellisten kehittämisstrategioiden tavoitteet.
6. Edellä 2 artiklan f alakohdassa (kasvu, työllisyys ja innovaatio) vahvistetun tavoitteen mukaisesti ohjelmalla
a)
edistetään kasvuun ja työllisyyteen liittyviä aloitteita merialoilla sekä rannikko- ja saarialueilla;
b)
edistetään merialan ammatteihin liittyvää koulutusta ja uramahdollisuuksia;
c)
edistetään ympäristöä säästävän teknologian, meren uusiutuvien energialähteiden, ympäristöä säästävän merenkulun ja lähimerenkulun kehittämistä;
d)
edistetään rannikko-, meri- ja saarimatkailun kehittämistä.
4 artikla
Tukikelpoiset toimet
Ohjelmasta voidaan myöntää rahoitustukea 2 ja 3 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti seuraavanlaisiin toimiin:
a)
hankkeet, myös testihankkeet, selvitykset, tutkimukseen ja toimintaan liittyvät yhteistyöohjelmat, myös koulutusta, ammatillista koulutusta ja uudelleenkoulutusta koskevat ohjelmat;
b)
tiedottaminen ja parhaiden käytänteiden jakaminen, tietoisuuden lisääminen ja siihen liittyvä viestintä, mukaan luettuina mainoskampanjat ja tapahtumat, sekä verkkosivujen ja asiaankuuluvien sosiaalisten verkostojen ja tietokantojen kehittäminen ja ylläpito;
c)
konferenssit, seminaarit, työpajat ja sidosryhmäfoorumit;
d)
merkittävän tietomäärän, parhaiden käytänteiden ja unionin rahoittamia alueellisia hankkeita koskevien tietokantojen kokoaminen, valvonta ja havainnollistaminen, joka helpottaa yhtenäisten, yhteisten standardien hyväksymistä tiedon keruuta ja käsittelyä varten, sekä näiden tietojen julkisen saatavuuden varmistaminen tarvittaessa myös yhteen tai useampaan näistä tarkoituksista perustetun sihteeristön avulla;
e)
monialaisiin välineisiin liittyvät toimet, testihankkeet mukaan luettuina.
5 artikla
Rahoitustuen muoto
1. Unionin myöntämä rahoitustuki voi olla oikeudelliselta muodoltaan
a)
avustus, jonka osalta unionin yhteisrahoitusosuuden enimmäismäärä toimea kohden on 80 prosenttia;
b)
julkisia hankintoja koskeva sopimus;
c)
hallinnollinen sopimus Yhteisen tutkimuskeskuksen kanssa.
2. Ohjelmasta voidaan myöntää avustuksia sekä yksittäisiin toimiin että toimintaan. Ellei varainhoitoasetuksessa toisin säädetä, avustusten tai julkisia hankintoja koskevien sopimusten saajat on valittava ehdotus- tai tarjouspyynnön perusteella.
6 artikla
Tuensaajat
1. Ohjelman nojalla voidaan myöntää rahoitustukea ensisijaisesti luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille, joihin sovelletaan jonkin jäsenvaltion yksityisoikeutta tai julkisoikeutta taikka unionin oikeutta.
2. Ohjelmasta voidaan myös tukea kolmansia maita ja sidosryhmiä kolmansissa maissa, jotka jakavat merialueen unionin jäsenvaltioiden kanssa, sekä kansainvälisiä järjestöjä tai elimiä, jotka edistävät yhtä tai useampaa 2 ja 3 artiklassa vahvistetuista yleisistä ja toiminnallisista tavoitteista. Toimissa on aina oltava osallistujia unionista.
3. Menettelyyn osallistumista koskeva kelpoisuus on täsmennettävä asiaa koskevassa ehdotus- tai tarjouspyynnössä.
7 artikla
Täytäntöönpanoperiaatteet
1. Ohjelman nojalla rahoitettaville toimille ei voida myöntää tukea muista unionin rahoitusvälineistä. Muiden unionin välineiden kanssa pyritään yhteisvaikutukseen ja täydentävyyteen. Ohjelman mukaiset toimet ovat asiaankuuluvia alakohtaisia politiikkoja täydentäviä.
2. Komissio varmistaa, että ohjelman mukaisen rahoitustuen hakijat ja saajat toimittavat sille kattavat tiedot toimien rahoittamisesta. Ohjelmasta annetaan rahoitustukea vain, jos muuta unionin rahoitusta ei ole saatavilla.
3. Ohjelmasta tuettavien toimien on vastattava vuosille 2020 ja 2050 asetettuja unionin tavoitteita ja toimintalinjoja. Kaikkien jäsenvaltioiden, merialojen ja rannikko- ja saarialueiden sekä syrjäisimpien alueiden on voitava saada tukea ohjelmasta, ja sen on tuotettava aitoa eurooppalaista lisäarvoa. Eri merialueilla toteuttavien toimien rahoituksessa on pyrittävä asianmukaiseen alueelliseen tasapainoon.
4. Ohjelmalla tuettavilla toimilla vauhditetaan ja vahvistetaan vuoropuhelua, yhteistyötä ja yhteensovittamista jäsenvaltioiden, EU:n alueiden, sidosryhmien, kansalaisten, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen ja työmarkkinaosapuolten kanssa ja niiden kesken siten, että varmistetaan täysi avoimuus.
5. Ohjelmalla tuettavien toimien on helpotettava yhteisvaikutusten hyödyntämistä, tiedon jakamista ja menetelmien, normien ja parhaiden käytänteiden vaihtoa.
6. Ohjelman täytäntöönpanossa sovelletaan hyvän hallintotavan ja päätöksentekomenettelyjen avoimuuden periaatteita ja ohjelmalla pyritään tukemaan avoimuutta ja hyvää hallintotapaa kaikissa siihen liittyvissä alakohtaisissa toimintalinjoissa unionin, kansallisella ja alueellisella tasolla.
8 artikla
Täytäntöönpanomenettelyt
1. Komissio noudattaa ohjelman täytäntöönpanossa varainhoitoasetusta.
2. Ohjelman täytäntöönpanoa varten sen 2 ja 3 artiklassa määritettyjen tavoitteiden mukaisesti komissio hyväksyy vuotuiset työohjelmat 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
9 artikla
Talousarviovarat
1. Rahoituskehykseksi ohjelman täytäntöönpanoa varten vahvistetaan 40 000 000 euroa 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi kaudeksi.
2. Ohjelmaan osoitetut budjettivarat sisällytetään unionin yleisen talousarvion vuosittaisiin määrärahoihin. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoituskehyksen puitteissa.
3. Liitteessä esitetään varojen jakautuminen 2 artiklassa esitettyjen yleisten tavoitteiden osalta.
10 artikla
Tekninen apu
1. Enintään 1 prosentilla 9 artiklan nojalla vahvistetusta rahoituskehyksestä voidaan kattaa myös tämän asetuksen nojalla tukikelpoisten toimien tosiasiallisen ja tehokkaan täytäntöönpanon ja sen tavoitteiden saavuttamisen kannalta tarpeellisiin valmistelutoimiin, seurantaan, valvontaan, tarkastukseen tai arviointiin liittyviä välttämättömiä menoja.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja toimia voivat olla etenkin selvitykset, asiantuntijoiden kokoukset ja menot, jotka aiheutuvat tietoteknisistä välineistä, järjestelmistä ja verkoista sekä muusta teknisestä, tieteellisestä ja hallinnollisesta avusta ja asiantuntemuksesta, johon komissio voi joutua turvautumaan tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi.
11 artikla
Seuranta
1. Rahoitustuen saajan on toimitettava komissiolle kertomuksia ohjelmasta rahoitetun toiminnan teknisestä ja taloudellisesta etenemisestä. Lisäksi on toimitettava loppukertomus kolmen kuukauden kuluessa kunkin hankkeen päättymisestä.
2. Komission virkamiesten ja muun henkilöstön on tehtävä ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden ja muiden toimenpiteiden tarkastuksia paikalla, myös otantatarkastuksina, erityisesti varmistaakseen ohjelman tavoitteiden ja tämän asetuksen 2, 3 ja 4 artiklassa vahvistettujen toimia koskevien tukikelpoisuusvaatimusten noudattamisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tilintarkastustuomioistuimen yhdessä kansallisten toimivaltaisten tilintarkastusviranomaisten kanssa suorittamia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 287 artiklan mukaisia tarkastuksia tai mainitun sopimuksen 322 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista valvontaa.
3. Tämän asetuksen täytäntöönpanon johdosta tehtäviin sopimuksiin on erityisesti sisällytettävä määräykset komission tai sen mahdollisesti valtuuttaman edustajan suorittamasta yleisestä ja varainhoitoon liittyvästä valvonnasta sekä tilintarkastustuomioistuimen suorittamista tarkastuksista, jotka voidaan tarvittaessa tehdä paikalla.
4. Kunkin tuensaajan on säilytettävä komission saatavilla kaikki hankkeeseen liittyviä menoja koskevat asiakirjat viiden vuoden ajan viimeisen kyseistä hanketta koskevan maksun suorittamisesta.
5. Tarvittaessa komissio mukauttaa 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen kertomusten ja otantatarkastusten perusteella alun perin myönnetyn rahoitustuen määrää tai ehtoja sekä maksuaikataulua.
6. Komissio varmistaa, että rahoitetut toimet toteutetaan asianmukaisesti ja että ne ovat johdonmukaisia muiden alakohtaisten politiikkojen toimien ja välineiden kanssa ja tämän asetuksen sekä varainhoitoasetuksen kanssa.
12 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Ohjelmasta rahoitettuja toimia toteutettaessa komissio varmistaa, että unionin taloudellisia etuja suojataan
a)
soveltamalla petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäiseviä toimenpiteitä;
b)
tehokkailla tarkastuksilla;
c)
perimällä aiheettomasti maksetut varat takaisin, ja
d)
soveltamalla tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia, jos väärinkäytöksiä havaitaan.
2. Edellä olevan 1 kohdan soveltamiseksi komissio toimii asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95, asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 ja asetuksen (EY) N:o 1073/1999 mukaisesti.
3. Komissio voi lykätä toimea varten myönnetyn rahoitustuen antamista, vähentää tuen määrää tai periä sen takaisin, jos se havaitsee väärinkäytöksiä, mukaan luettuna tämän asetuksen tai rahoitustuen myöntämistä koskevan päätöksen tai sopimuksen noudattamatta jättäminen, tai jos ilmenee, että toimea on komission hyväksyntää pyytämättä muutettu tavalla, joka on ristiriidassa sen luonteen tai toteutusta koskevien ehtojen kanssa.
4. Jos määräaikoja ei ole noudatettu tai jos toimen toteutuksen edistyminen antaa perusteet vain osaan myönnetystä rahoitustuesta, komissio kehottaa tuensaajaa esittämään selvityksen asiasta tietyssä määräajassa. Jos tämä ei pysty esittämään hyväksyttävää perustelua, komissio voi peruuttaa taloudellisen avustuksen loppuosan ja vaatia jo maksettujen erien palauttamista.
5. Kaikki perusteettomasti maksetut erät on palautettava komissiolle. Niihin määriin, joita ei makseta takaisin ajoissa, lisätään korko varainhoitoasetuksessa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
6. Tämän artiklan soveltamiseksi ’väärinkäytöksellä’ tarkoitetaan jokaista unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen taikka sopimusvelvoitteen rikkomista, joka johtuu taloudellisen toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voisi olla perusteettomasta menosta aiheutuva vahinko unionin yleiselle talousarviolle tai unionin hallinnoimille talousarvioille.
13 artikla
Raportointi, arviointi ja jatkaminen
1. Komissio tiedottaa säännöllisesti ja viipymättä Euroopan parlamentille ja neuvostolle työstään.
2. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle
a)
kertomuksen edistymisestä viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2012; edistymiskertomukseen sisältyy arviointi ohjelman vaikutuksesta unionin muihin politiikkoihin;
b)
jälkiarviointikertomuksen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014.
3. Komissio antaa tarvittaessa asianmukaiset rahoituspuitteet sisältävän lainsäädäntöehdotuksen ohjelman jatkamisesta vuoden 2013 jälkeen.
14 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
15 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä marraskuuta 2011.