РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 18 февруари 2011 година
за уравняването на сметките на разплащателна агенция в Италия за разходите, финансирани от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) за финансовата 2006 година
(нотифицирано под номер C(2011) 911)
(само текстът на италиански език е автентичен)
(2011/113/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1258/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. за финансиране на Общата селскостопанска политика (1), и по-специално член 7, параграф 3 от него,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета от 21 юни 2005 г. относно финансирането на Общата селскостопанска политика (2), и по-специално член 30 и член 32, параграф 8 от него,
след консултация с Комитета по земеделските фондове,
като има предвид, че:
(1)
С решения 2007/327/ЕО (3), 2008/394/ЕО (4) и 2010/61/ЕС (5) на Комисията бяха уравнени за финансовата 2006 година сметките на всички разплащателни агенции, с изключение на италианската разплащателна агенция „ARBEA“.
(2)
След като получи нова информация и извърши допълнителни проверки, Комисията вече може да вземе решение относно пълнотата, точността и достоверността на сметките, предадени от италианската разплащателна агенция „ARBEA“.
(3)
Съгласно член 7, параграф 1, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1663/95 на Комисията от 7 юли 1995 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕИО) № 729/70 на Съвета относно процедурата за уравняване на сметките на секция „Гарантиране“ на ФЕОГА (6) сумите, които следва да бъдат възстановени от съответните държави-членки или да им бъдат изплатени в съответствие с решението за уравняване на сметките, посочено в първата алинея, се определят чрез приспадане на авансовите плащания, извършени през съответната финансова година, т.е. 2006 година, от признатите разходи за същата година съгласно първата алинея. Тези суми се приспадат или прибавят към авансовите плащания за разходите от втория месец след месеца, през който е взето решението за уравняване на сметките.
(4)
По силата на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 50 % от финансовите последствия от невръщането на нередовно извършени плащания се понасят от въпросната държава-членка, а останалите 50 % - от бюджета на ЕС, ако неправомерно изплатената сума не е върната в рамките на четири години от произнасянето на първоначалното административно или съдебно заключение, или в рамките на осем години, ако за сумата е предявен иск пред съд в държавата-членка. По силата на член 32, параграф 3 от посочения регламент държавите-членки са длъжни да предоставят на Комисията, заедно с годишните отчети, обобщен доклад за процедурите по възстановяване на средствата, предприети в отговор на нередностите. Подробни правила за приложението на задължението за докладване на сумите за възстановяване са изложени в Регламент (ЕО) № 885/2006 на Комисията от 21 юни 2006 г. относно реда и начина на прилагане на Регламент (ЕО) № 1290/2005 на Съвета по отношение на акредитирането на агенциите платци и други стопански субекти, както и по отношение на клиринга на счетоводните сметки на ЕФГЗ и ЕЗФРСР (7). В приложение III към същия регламент са дадени образци на таблици 1 и 2, които трябваше да бъдат предоставени през 2007 г. от държавите-членки. Въз основа на попълнените от държавите-членки таблици Комисията следва да вземе решение относно финансовите последици от невъзстановяване на неправомерно изплатени суми, които са по-стари съответно от четири или осем години. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1290/2005.
(5)
По силата на член 32, параграф 6 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 държавите-членки могат да вземат решение да не изискват възстановяване на сумите. Такова решение може да бъде взето, единствено ако вече направените и евентуалните разходи по възстановяването на сумата надхвърлят размера на подлежащата на възстановяване сума или ако връщането се окаже невъзможно поради неплатежоспособност, отчетена и призната съгласно националното законодателство, на длъжника или на лицата, носещи юридическа отговорност за нередностите. Ако такова решение е взето в срок от четири години от датата на първоначалното административно или съдебно решение или в срок от осем години, ако искът за връщане е отнесен до националните съдилища, 100 % от финансовите последствия от невръщането се поемат от бюджета на ЕС. В обобщения доклад, посочен в член 32, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1290/2005, са посочени сумите, за които държавата-членка е решила да не изисква възстановяване, както и основанията за това решение. Тези средства не се поемат от засегнатите държави-членки и следователно се поемат от бюджета на ЕС. Настоящото решение не засяга бъдещи решения за съответствие съгласно член 32, параграф 8 от посочения регламент.
(6)
При уравняването на сметките на съответните разплащателни агенции Комисията трябва да вземе предвид вече удържаните суми от съответните държави-членки въз основа на решения 2007/327/ЕО, 2008/394/ЕО и 2010/61/ЕС.
(7)
Съгласно член 7, параграф 3, втора алинея от Регламент (ЕО) № 1258/1999 и член 7, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1663/95 настоящото решение не засяга решенията, които ще бъдат приети впоследствие от Комисията за изключване от финансиране от страна на ЕС на разходи, които не са извършени в съответствие с правилата на ЕС,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Уравняват се сметките на италианската разплащателна агенция „ARBEA“ относно разходите, финансирани от секция „Гарантиране“ на Европейския фонд за ориентиране и гарантиране на земеделието (ФЕОГА) през финансовата 2006 година.
Сумите, които следва да бъдат върнати от съответните държави-членки или да им бъдат изплатени съгласно настоящото решение, включително произтичащите от прилагането на член 32, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1290/2005 суми, са посочени в приложението.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Италия.
Съставено в Брюксел на 18 февруари 2011 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 18 päivänä helmikuuta 2011,
Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettuihin menoihin liittyvien Italian maksajaviraston tilien tarkastamisesta ja hyväksymisestä varainhoitovuoden 2006 osalta
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 911)
(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2011/113/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (2) ja erityisesti sen 30 artiklan ja 32 artiklan 8 kohdan,
on kuullut maatalousrahastojen komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission päätöksillä 2007/327/EY (3), 2008/394/EY (4) ja 2010/61/EU (5) hyväksytään varainhoitovuoden 2006 osalta kaikkien maksajavirastojen menot, lukuun ottamatta Italian maksajavirastoa ”ARBEA”.
(2)
Uusien tietojen ja lisätarkastusten perusteella komissio voi nyt antaa päätöksen Italian maksajaviraston ”ARBEA” toimittamien tilien täydellisyydestä, tarkkuudesta ja todenperäisyydestä.
(3)
Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 729/70 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä EMOTR:n tukiosaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 7 päivänä heinäkuuta 1995 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1663/95 (6) 7 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että ensimmäisessä alakohdassa mainitun tilien tarkastus- ja hyväksymispäätöksen mukaisesti kultakin jäsenvaltiolta perittävät määrät tai sille maksettavat määrät määritellään vähentämällä kyseisenä varainhoitovuonna eli varainhoitovuonna 2006 maksetut ennakkomaksut samalle vuodelle ensimmäisen alakohdan mukaisesti hyväksytyistä menoista. Nämä summat vähennetään tilien tarkastus- ja hyväksymispäätöstä seuraavan toisen kuukauden menojen perusteella maksettavista ennakkomaksuista tai lisätään niihin.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohdan mukaan siinä tapauksessa, että takaisinperintää ei toteuteta neljän vuoden kuluessa ensimmäisen asteen hallinnollisen tai oikeudellisen päätöksen tekemisestä, tai kahdeksan vuoden kuluessa, jos takaisinperintää käsitellään kansallisessa tuomioistuimessa, takaisinperinnän toteuttamatta jättämisestä aiheutuvista rahoituksellisista seurauksista vastaa 50-prosenttisesti kyseinen jäsenvaltio ja 50-prosenttisesti ne katetaan EU:n talousarviosta. Mainitun asetuksen 32 artiklan 3 kohdassa jäsenvaltiot velvoitetaan toimittamaan komissiolle tilinpäätöksen yhteydessä yhteenveto väärinkäytösten vuoksi aloitetuista takaisinperintämenettelyistä. Jäsenvaltioiden takaisin perittävien määrien ilmoitusvelvollisuuden soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maksajavirastojen ja muiden elinten hyväksymisen sekä maataloustukirahaston ja maaseuturahaston tilien tarkastamisen ja hyväksymisen osalta 21 päivänä kesäkuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 885/2006 (7). Mainitun asetuksen liitteessä III esitetään taulukot 1 ja 2, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava vuonna 2007. Komissio päättää jäsenvaltioiden toimittamien taulukoiden perusteella rahoituksellisista seurauksista, joita sovelletaan, kun takaisinperintää ei ole toteutettu neljän tai vastaavasti kahdeksan vuoden kuluessa. Tämä päätös ei rajoita sääntöjenmukaisuutta koskevien myöhempien päätösten hyväksymistä asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(5)
Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 6 kohdan nojalla jäsenvaltiot voivat päättää jättää takaisinperinnän suorittamatta. Tällainen päätös voidaan antaa vain, jos takaisinperinnästä aiheutuneet ja ennakoitavat kustannukset ovat yhteensä suuremmat kuin takaisin perittävä määrä tai jos takaisinperintä osoittautuu mahdottomaksi velallisen tai väärinkäytöksestä oikeudellisesti vastuussa olevien henkilöiden maksukyvyttömyyden vuoksi ja tämä on todettu ja hyväksytty asianomaisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Jos tällainen päätös on annettu neljän vuoden kuluessa ensimmäisen asteen hallinnollisen tai oikeudellisen päätöksen tekemisestä tai kahdeksan vuoden kuluessa, jos takaisinperintää käsitellään kansallisessa tuomioistuimessa, takaisinperinnän toteuttamatta jättämisestä aiheutuvat taloudelliset seuraukset olisi katettava 100-prosenttisesti EU:n talousarviosta. Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 3 kohdassa tarkoitetussa yhteenvedossa ilmoitetaan määrät, joiden osalta jäsenvaltio on päättänyt olla toteuttamatta takaisinperintää, sekä päätöksen perustelut. Nämä määrät eivät jää asianomaisten jäsenvaltioiden vastattaviksi, vaan ne katetaan EU:n talousarviosta. Tämä päätös ei rajoita sääntöjenmukaisuutta koskevien myöhempien päätösten hyväksymistä mainitun asetuksen 32 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
(6)
Kyseisten maksajavirastojen tilejä tarkastaessaan ja hyväksyessään komissio ottaa huomioon kyseisiltä jäsenvaltioilta jo päätösten 2007/327/EY, 2008/394/EY ja 2010/61/EU perusteella pidätetyt määrät.
(7)
Asetuksen (EY) N:o 1258/1999 7 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 1663/95 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti tämä päätös ei rajoita sellaisten myöhempien komission päätösten tekemistä, joilla jätetään yhteisörahoituksen ulkopuolelle sellaiset menot, joita ei ole suoritettu yhteisön säännösten mukaisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään Italian maksajaviraston ”ARBEA” tilit Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta rahoitettavien varainhoitovuoden 2006 menojen osalta.
Asianomaisilta jäsenvaltioilta tämän päätöksen nojalla perittävät tai niille maksettavat määrät, asetuksen (EY) N:o 1290/2005 32 artiklan 5 kohdan soveltamisesta johtuvat määrät mukaan luettuina, vahvistetaan liitteessä.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 2011.