РЕШЕНИЕ 2011/411/ОВППС НА СЪВЕТА
от 12 юли 2011 година
за определяне на статута, седалището и реда и условията за дейността на Европейската агенция по отбраната, и за отмяна на Съвместно действие 2004/551/ОВППС
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално членове 42 и 45 от него,
като има предвид, че:
(1)
Европейската агенция по отбраната (по-нататък „Агенцията“) беше създадена със Съвместно действие 2004/551/ОВППС на Съвета (1) от 12 юли 2004 г. (по-нататък „Съвместно действие 2004/551/ОВППС“) с цел да подкрепя Съвета и държавите-членки в усилията им да усъвършенстват отбранителните способности на Съюза в областта на управлението на кризи и да утвърждава европейската политика за сигурност и отбрана.
(2)
В одобрената от Европейския съвет на 12 декември 2003 г. Европейска стратегия за сигурност се посочва, че създаването на агенция по отбраната е важен елемент в развитието на по-гъвкави и ефикасни европейски военни ресурси.
(3)
В доклада относно изпълнението на Европейската стратегия за сигурност от 11 декември 2008 г. се потвърждава водещата роля на Агенцията в процеса на развитие на ключови отбранителни способности за общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО).
(4)
Съвместно действие 2004/551/ОВППС следва да бъде отменено и заменено, за да се вземат предвид измененията в Договора за Европейския съюз (ДЕС), направени с Договора от Лисабон.
(5)
Член 45 от ДЕС предвижда Съветът да приеме решение, което определя статута, седалището и реда и условията за дейността на Агенцията и което следва да отчита степента на ефективно участие на държавите-членки в действията на Агенцията.
(6)
Агенцията следва да допринесе за осъществяването на общата външна политика и политика на сигурност (ОВППС), и по-конкретно на ОПСО.
(7)
Структурата на Агенцията следва да осигури възможности за реагиране на оперативните нужди на Съюза и държавите-членки във връзка с ОПСО и при необходимост да изпълнява функциите ѝ за сътрудничество с трети страни, организации и образувания.
(8)
Агенцията следва да развие тесни работни отношения със съществуващите договорености, групи и организации като например рамковото споразумение „Писмо за намеренията“, Организацията за сътрудничество в областта на въоръженията (OCCAR) и Европейската космическа агенция (ЕКА).
(9)
Съгласно член 18, параграф 2 от ДЕС върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) следва да има водеща роля в структурата на Агенцията и да осигурява основната връзка между Агенцията и Съвета.
(10)
При изпълнението на ролята си в политическия надзор и определянето на политиката Съветът следва да дава насоки на Агенцията.
(11)
Поради характерът им, приемането на финансовата рамка на Агенцията, както е посочено в член 4, параграф 4 и сключването на административни договорености между Агенцията и трети страни, организации и структури трябва да бъде одобрено от Съвета с единодушие.
(12)
Когато приема насоки и решения във връзка с работата на Агенцията, Съветът следва да заседава в състав министри на отбраната.
(13)
Всички приети от Съвета насоки или решения във връзка с работата на Агенцията следва да се изготвят в съответствие с член 240 от ДФЕС.
(14)
Компетентността на подготвителните и консултативните органи на Съвета, особено на Комитета на постоянните представители по член 240 от ДФЕС, Комитета по политика и сигурност (КПС) по член 38 ДЕС и Военния комитет на ЕС (EUMC), следва да остане непроменена.
(15)
Националните директори по въоръженията, директорите на военни способности, директорите за научни изследвания и технологии и директорите по отбранителната политика следва да получават доклади и да дават принос по въпроси от своята компетентност при подготовката на решенията на Съвета във връзка с Агенцията.
(16)
Агенцията следва да има необходимата правосубектност за изпълнение на функциите си и постигане на целите си, като същевременно поддържа тясна връзка със Съвета и напълно зачита отговорностите на Европейския съюз и неговите институции.
(17)
Следва да се предвиди управляваните от Агенцията бюджети да имат възможност във всеки отделен случай да получават вноски за неадминистративните разходи от общия бюджет на Европейския съюз при пълно зачитане на правилата, процедурите и процесите на вземане на решения, които се прилагат към него, включително член 41, параграф 2 от ДЕС.
(18)
Като остава отворена за участието на всички държави-членки, Агенцията следва също така да предвиди възможността отделни групи държави-членки да създават ad hoc проекти или програми.
(19)
При решение на Съвета за установяване на постоянно структурирано сътрудничество в съответствие с член 42, параграф 6 и член 46 от ДЕС и с Протокол (№ 10) относно постоянното структурирано сътрудничество, установено с член 42 от ДЕС, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Агенцията следва да подпомага осъществяването на постоянното структурирано сътрудничество.
(20)
Агенцията следва да има процедури за вземане на решения, които ѝ дават възможност да изпълнява ефективно задачите си, като същевременно зачита националната сигурност и отбранителните политики на участващите държави-членки.
(21)
Агенцията следва да изпълнява мисията си при пълно зачитане на член 40 от ДЕС.
(22)
Агенцията следва да работи, като се съобразява изцяло със стандартите и правилата за сигурност на Съвета.
(23)
В съответствие с член 5 от Протокол (№ 22) относно позицията на Дания, приложен към ДЕС и към ДФЕС, Дания не участва в изготвянето и изпълнението на решения и действия на Съюза, свързани с въпросите на отбраната. Следователно Дания няма да бъде обвързана от настоящото решение,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
ГЛАВА 1
СЪЗДАВАНЕ, МИСИЯ И ЗАДАЧИ НА АГЕНЦИЯТА
Член 1
Създаване
1. Със Съвместно действие 2004/551/ОВППС първоначално беше създадена агенция в областта на развитието на отбранителните способности, научните изследвания, придобиването на военна техника и въоръжаване (по-нататък „Европейска агенция по отбраната“ или „Агенцията“), която продължава да съществува в съответствие със следващите разпоредби.
2. Агенцията действа под ръководството на Съвета в подкрепа на ОВППС и ОПСО в единната институционална рамка на Европейския съюз и без да засяга отговорностите на институциите на ЕС и органите на Съвета. Мисията на Агенцията не засяга останалите области на компетентност на Европейския съюз при пълно зачитане на член 40 от ДЕС.
3. Агенцията е отворена за всички държави-членки, които желаят да участват в нея. Държавите-членки, които вече участват в Агенцията към момента на приемане на настоящото решение, продължават да са участващи държави-членки.
4. Всяка държава-членка, която пожелае да участва в Агенцията след влизането в сила на настоящото решение или да се оттегли от Агенцията, нотифицира Съвета за намерението си и информира ВП. Всички необходими технически и финансови договорености за това участие или оттегляне се определят от Управителния съвет, посочен в член 8.
5. Седалището на Агенцията е в Брюксел.
Член 2
Мисия
1. Мисията на Агенцията е да подкрепя Съвета и държавите-членки в усилията им да усъвършенстват отбранителните способности на ЕС в областта на управлението на кризи и да утвърждава ОПСО в сегашната ѝ форма и в бъдещото ѝ развитие.
2. Агенцията определя оперативните нужди, насърчава мерки за удовлетворяването им, допринася за определянето и при необходимост за изпълнението на всички необходими мерки за засилване на производствената и технологична база в сектора на отбраната, участва в определянето на европейска политика в областта на способностите и въоръжаването и подпомага Съвета при оценката на подобряването на военните способности.
3. Мисията на Агенцията не засяга компетентността на държавите-членки по въпросите на отбраната.
Член 3
Определения
За целите на настоящото решение се използват следните определения:
а)
„участващи държави-членки“ означава държавите-членки на Европейския съюз, които участват в Агенцията;
б)
„допринасящи държави-членки“ означава участващите държави-членки на Европейския съюз, които допринасят за конкретен проект или програма на Агенцията.
Член 4
Политически надзор и договорености за представяне на доклади на Съвета
1. Агенцията действа под ръководството и политическия надзор на Съвета, на който редовно представя доклади и от който редовно получава насоки.
2. Агенцията редовно представя на Съвета доклади за своята дейност, и по-конкретно:
а)
представя на Съвета през ноември всяка година доклад за дейността на Агенцията през текущата година и информация за работната програма и бюджетите на Агенцията за следващата година;
б)
при решение на Съвета за установяване на постоянно структурирано сътрудничество, поне веднъж годишно представя на Съвета информация за приноса на Агенцията в дейностите по оценяване в контекста на постоянното структурно сътрудничество, посочено в член 5, параграф 3, буква е), подточка ii).
Агенцията предоставя своевременно на Съвета информация по важни въпроси, които се представят пред Управителния съвет за вземане на решение.
3. Съветът с единодушие и по препоръка на КПС или други компетентни органи на Съвета, в зависимост от случая, всяка година приема насоки във връзка с работата на Агенцията, особено по отношение на нейната работна програма. Работната програма на Агенцията се разработва в рамките на тези насоки.
4. Всяка година Съветът одобрява с единодушие финансова рамка за Агенцията за следващите три години. Финансовата рамка съдържа договорените приоритети, свързани с тригодишния работен план на Агенцията, и представлява правно обвързващ таван за първата година и планирани стойности за втората и третата година. Не по-късно от 31 март всяка година Агенцията представя проект за финансова рамка и свързан с него работен план за разглеждане от Управителния съвет.
5. Агенцията може да отправя препоръки до Съвета и на Комисията, според необходимото за изпълнението на мисията ѝ.
Член 5
Функции и задачи
1. При изпълнението на своите функции и задачи Агенцията зачита останалите области на компетентност на Европейския съюз и на институциите на ЕС.
2. Изпълнението на функциите и задачите на Агенцията не засяга компетентността на държавите-членки по въпросите на отбраната.
3. Агенцията, под ръководството на Съвета, има следните задачи:
а)
Да допринася за определяне целите на военните способности на държавите-членки и да оценява спазването на поетите от държавите-членки ангажименти относно тези способности, по-специално като:
i)
определя съвместно с компетентните органи на Съвета, включително EUMC, бъдещите нужди на ЕС от отбранителни способности и използва наред с другото механизма за развитие на способностите и евентуален последващ механизъм;
ii)
координира изпълнението на плана за развитие на способностите и евентуален последващ план;
iii)
оценява според критерии, които предстои да бъдат договорени от държавите-членки, ангажиментите спрямо способностите, които държавите-членки поемат, наред с другото в процеса по плана за развитие на способностите и в рамките на механизма за развитие на способностите и евентуални последващи инструменти.
б)
Да насърчава хармонизирането на оперативните нужди и възприемането на ефективни и съвместими методи на снабдяване, по-специално като:
i)
насърчава и съгласува хармонизацията на военните нужди;
ii)
насърчава икономически целесъобразни и ефикасни доставки чрез откриване и разпространяване на най-добрите практики;
iii)
разработва оценки на финансовите приоритети за развитие на способностите и придобиване на военна техника.
в)
Да предлага многостранни проекти за изпълнение на целите в областта на военните способности, да осигурява координирането на програмите, изпълнявани от държавите-членки, както и управлението на специфични програми за сътрудничество, по-специално като:
i)
насърчава и предлага нови проекти за многостранно сътрудничество;
ii)
определя и предлага дейности за оперативно сътрудничество;
iii)
работи за съгласуване на действащите програми, които се изпълняват от държавите-членки;
iv)
по искане на държавите-членки поема отговорност за управлението на конкретни програми;
v)
по искане на държавите-членки изготвя програми за управление от OCCAR или чрез други договорености, в зависимост от случая.
г)
Да подкрепя научните изследвания в областта на отбранителните технологии, да координира и планира съвместни научноизследователски дейности и разработки на технически решения, съответстващи на бъдещите оперативни нужди, по-специално като:
i)
насърчава, когато е подходящо в сътрудничество с научноизследователските дейности на Съюза, научни изследвания, насочени към удовлетворяване на бъдещите нужди от способности в областта на отбраната и сигурността, като по този начин укрепва европейския производствен и технологичен потенциал в тази област;
ii)
насърчава по-ефективно целенасочени съвместни научни изследвания в областта на отбранителните технологии;
iii)
ускорява научните изследвания в областта на отбранителните технологии чрез проучвания и проекти;
iv)
управлява договори за научни изследвания в областта на отбранителните технологии;
v)
работи съвместно с Комисията за максимално взаимно допълване и синергия между отбранителните и гражданските или научноизследователски програми по въпросите на сигурността.
д)
Да допринася за определянето и при необходимост да прилага всяка полезна мярка за укрепване на производствената и технологичната база в сектора на отбраната и с оглед подобряването на ефективността на военните разходи, по-специално като:
i)
допринася за създаването на конкурентен в международен план европейски пазар за отбранителна техника без да се засягат правилата на вътрешния пазар и компетентността на Комисията в тази област;
ii)
разработва съответни политики и стратегии в консултации с Комисията и в подходящи случаи с производителите;
iii)
в консултации с Комисията и в рамките на задачите на Агенцията се стреми към разработване и хармонизация на равнището на ЕС на съответните процедури.
д)
При решение на Съвета за установяване на постоянно структурирано сътрудничество да подпомага това сътрудничество, по-специално като:
i)
улеснява мащабни съвместни или европейски инициативи за развитие на способностите;
ii)
подпомага редовното оценяване на приноса на участващите държави-членки в областта на оперативните способности, по-специално на приноса им според критериите, които ще се определят, inter alia, въз основа на член 2 от Протокол (№ 10) относно постоянното структурирано сътрудничество, приложен към ДЕС и към ДФЕС, като най-малко веднъж годишно изготвя доклад за това.
Член 6
Правосубектност
Агенцията има правосубектност за изпълнение на функциите си и постигане на целите си. Държавите-членки гарантират, че Агенцията има най-широката правоспособност, предоставяна на юридическите лица съгласно националното им законодателство. Агенцията има право по-конкретно да придобива и да се разпорежда с движимо и недвижимо имущество и да бъде страна в съдебни производства. Агенцията е правоспособна да сключва договори с частни лица, публични органи или организации.
ГЛАВА II
ОРГАНИ И ПЕРСОНАЛ НА АГЕНЦИЯТА
Член 7
Ръководител на Агенцията
1. Върховният представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност (ВП) е ръководител на Агенцията.
2. Ръководителят на Агенцията отговаря за цялостната организация и функционирането на Агенцията и гарантира, че дадените от Съвета насоки и решенията на Управителния съвет се изпълняват от изпълнителния директор, който докладва на ръководителя на Агенцията.
3. Ръководителят на Агенцията представя пред Съвета докладите на Агенцията, посочени в член 4, параграф 2.
4. Ръководителят на Агенцията отговаря за постигането на административни договорености с трети страни и други организации, групи или образувания в съответствие с дадените от Управителния съвет указания. В рамките на тези договорености, одобрени от Управителния съвет, ръководителят на Агенцията отговаря за установяването на подходящи работни отношения с тях.
Член 8
Управителен съвет
1. Органът на Агенцията за вземане на решения е Управителният съвет, съставен от по един представител на всяка участваща държава-членка с правомощия да обвързва своето правителство и представител на Комисията. Управителният съвет действа в рамките на дадените от Съвета насоки.
2. Управителният съвет заседава на равнище министри на отбраната на участващите държави-членки или техни представители. По принцип Управителният съвет провежда поне две заседания годишно на равнище министри на отбраната.
3. Ръководителят на Агенцията свиква и председателства заседанията на Управителния съвет. По искане на дадена участваща държава-членка ръководителят на Агенцията свиква заседание в едномесечен срок.
4. Ръководителят на Агенцията може да делегира правомощието да председателства заседанията на Управителния съвет на равнище представители на министрите на отбраната.
5. Управителният съвет може да провежда заседания в специфичен състав (като национални директори по въоръженията, директори на военни способности, директори за научни изследвания и технологии или директори по отбранителната политика).
6. На заседанията на Управителния съвет присъстват:
а)
изпълнителният директор на Агенцията, посочен в член 10 или негов представител,
б)
председателят на EUMC или негов представител,
в)
представители на Европейската служба за външна дейност (ЕСВД).
7. Управителният съвет може да реши да покани по въпроси от общ интерес:
а)
генералния секретар на НАТО или негов представител,
б)
ръководителите/председателите на други договорености, групи или организации, чиято работа има отношение към работата на Агенцията (като например рамковото споразумение „Писмо за намеренията“, OCCAR и ЕКА),
в)
според случая - представители на други трети страни.
Член 9
Задачи и правомощия на Управителния съвет
1. В рамките на дадените от Съвета насоки, посочени в член 4, параграф 1, Управителният съвет:
а)
одобрява докладите, които се представят на Съвета;
б)
на основата на проект, внесен от ръководителя на Агенцията и не по-късно от 31 декември всяка година, одобрява годишната работна програма на Агенцията за следващата година;
в)
приема общия бюджет на Агенцията не по-късно от 31 декември всяка година предвид стойностите в утвърдената от Съвета финансова рамка за Агенцията;
г)
одобрява създаването в рамките на Агенцията на ad hoc проекти или програми съгласно член 19;
д)
назначава изпълнителния директор и до двама негови заместници;
е)
взема решение на Агенцията да бъде възложено от една или повече държави-членки административното и финансовото управление на някои дейности в рамките на нейната компетентност съгласно член 17;
ж)
одобрява всяка препоръка до Съвета или Комисията;
з)
приема процедурен правилник на Агенцията;
и)
може да изменя финансовите разпоредби за изпълнението на общия бюджет на Агенцията;
й)
може да изменя правилата и разпоредбите, приложими към договорно наетия персонал и командированите национални експерти;
к)
определя техническите и финансовите договорености по отношение на участието или оттеглянето на държави-членки, посочено в член 1, параграф 4;
л)
приема указания относно постигането на административни договорености от ръководителя на Агенцията;
м)
одобрява ad hoc договорености, посочени в член 22, параграф 1;
н)
сключва административните договорености между Агенцията и трети страни, посочени в член 24, параграф 1;
о)
одобрява годишните отчети и счетоводния баланс;
п)
взема всички други необходими решения във връзка с изпълнението на мисията на Агенцията.
2. Освен когато е предвидено друго в настоящото решение, Управителният съвет взема решения с квалифицирано мнозинство. Гласовете на участващите държави-членки се претеглят съгласно член 16, параграфи 4 и 5 от ДЕС. В гласуването вземат участие само представителите на участващите държави-членки.
3. Ако представител на участваща държава-членка заяви в Управителния съвет, че поради важни причини, които излага, свързани с националната политика, възнамерява да се противопостави на приемането на решение, за което се изисква квалифицирано мнозинство, не се пристъпва към гласуване. Представителят може да отнесе въпроса чрез ръководителя на Агенцията до Съвета с оглед даване на насоки на Управителния съвет според случая. Алтернативният подход е Управителният съвет с квалифицирано мнозинство да вземе решение да отнесе въпроса до Съвета за решение. Съветът действа с единодушие.
4. По предложение на изпълнителния директор или на участваща държава-членка Управителният съвет може да вземе решение да създаде:
а)
комитети за подготовка на административни и бюджетни решения на Управителния съвет в състав от делегати на участващите държави-членки и представител на Комисията;
б)
специализирани комитети по конкретни въпроси в рамките на компетентността на Агенцията. Тези комитети са съставени от делегати на участващите държави-членки и освен ако Управителният съвет не реши друго - представител на Комисията.
В решението за създаване на такива комитети се посочват техният мандат и срок.
Член 10
Изпълнителен директор
1. Изпълнителният директор и неговият(те) заместник(ци) се назначават от Управителния съвет по предложение на ръководителя на Агенцията за тригодишен срок. Управителният съвет може да удължи този срок с две години. Изпълнителният директор и до двама негови заместници работят под ръководството на ръководителя на Агенцията и в съответствие с решенията на Управителния съвет.
2. Изпълнителният директор, подпомаган от своя(ите) заместник(ци), предприема всички необходими мерки, за да гарантира ефективността и ефикасността на работата на Агенцията. Изпълнителният директор отговаря за надзора и координацията на функционалните звена, за да осигури последователност в цялостната им работа. Изпълнителният директор ръководи персонала на Агенцията.
3. Изпълнителният директор отговаря за:
а)
осигуряване на изпълнението на годишната работна програма на Агенцията;
б)
подготовката на работата на Управителния съвет, особено проекта за годишна работна програма на Агенцията;
в)
изготвянето на проекта за годишен общ бюджет, който се представя на Управителния съвет;
г)
изготвянето на тригодишния работен план, който се представя на Управителния съвет;
д)
изготвянето на тригодишната финансова рамка, която се представя на Съвета;
е)
осигуряване на тясно сътрудничество с подготвителните органи на Съвета, особено КПС и EUMC, и предоставянето на информация;
ж)
изготвянето на докладите, посочени в член 4, параграф 2;
з)
изготвянето на отчета за приходите и разходите и изпълнението на общия бюджет на Агенцията и на бюджетите на ad hoc проекти или програми, поверени на Агенцията;
и)
текущото административно ръководство на Агенцията;
й)
всички аспекти на сигурността;
к)
всички въпроси във връзка с персонала.
4. В рамките на работната програма и общия бюджет на Агенцията изпълнителният директор има правомощия да сключва договори и да наема персонал. Изпълнителният директор е разпоредител с бюджетни кредити, който отговаря за изпълнението на управляваните от Агенцията бюджети.
5. Изпълнителният директор се отчита пред Управителния съвет.
6. Изпълнителният директор е законният представител на Агенцията.
Член 11
Персонал
1. Персоналът на Агенцията, включващ изпълнителния директор, се състои от договорно наети и постоянни служители, подбрани сред кандидати от всички участващи държави-членки на възможно най-широка географска основа и от институциите на ЕС. Персоналът на Агенцията се подбира от изпълнителния директор в зависимост от съответните компетенции и експертни познания и чрез провеждане на справедливи и прозрачни конкурсни процедури. Изпълнителният директор предварително публикува данни за всички свободни длъжности и критериите за подбор. Във всички случаи набирането на персонал има за цел да осигури на Агенцията услугите на персонал с най-високо ниво на компетентност и ефикасност.
2. По предложение на изпълнителния директор и след консултация с Управителния съвет ръководителят на Агенцията назначава и подновява договорите на персонала на Агенцията на висше управленско ниво.
3. Персоналът на Агенцията се състои от:
а)
персонал, нает пряко от Агенцията на срочни договори, подбран сред граждани на участващите държави-членки. Съветът с единодушие е одобрил правилника, приложим за тази категория персонал (2). Управителният съвет, при необходимост, преразглежда и изменя правилника, когато последният предвижда това.
б)
национални експерти, командировани от участващите държави-членки на длъжности в организационната структура на Агенцията или за конкретни задачи и проекти. Съветът с единодушие е одобрил правилника, приложим за тази категория персонал (3). Управителният съвет, при необходимост, преразглежда и изменя правилника, когато последният предвижда това.
в)
длъжностни лица на Съюза, командировани в Агенцията за определен срок и/или за конкретни задачи или проекти според нуждите.
4. Съдът на Европейския съюз е компетентен при спорове между Агенцията и всяко лице, спрямо което се прилага правилникът за персонала на Агенцията.
ГЛАВА III
БЮДЖЕТНИ И ФИНАНСОВИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Бюджетни принципи
1. Бюджетите, изготвени в евро, са актовете, които за всяка бюджетна година определят и разрешават всички приходи и разходи, управлявани от Агенцията.
2. Въведените в бюджета бюджетни кредити се разрешават за бюджетната година, която започва на 1 януари и завършва на 31 декември същата година.
3. За всеки бюджет приходната и разходната част трябва да бъдат балансирани. Всички приходи и разходи се въвеждат напълно в съответната бюджетна част без всякакви насрещни корекции.
4. Бюджетът съдържа диференцирани бюджетни кредити, които се състоят от бюджетни кредити за поети задължения и бюджетни кредити за плащания, и недиференцирани бюджетни кредити.
5. Бюджетните кредити за поети задължения покриват пълната стойност на правните задължения, поети през текущата бюджетна година. Задълженията, обаче, могат да бъдат поемани общо или на годишни вноски. Задълженията се записват по сметките въз основа на поетите до 31 декември правни задължения.
6. Бюджетните кредити за плащания обхващат плащанията, извършени в изпълнение на правните задължения, поети през текущата бюджетна година и/или през предходни бюджетни години. Плащанията се записват по сметките въз основа на поетите до 31 декември бюджетни задължения.
7. Приходите за една бюджетна година се записват в сметките за бюджетната година въз основа на събраните суми през бюджетната година.
8. Приходите и разходите не могат да бъдат изпълнени по друг начин, освен чрез разпределяне в съответния бюджетен ред и в рамките на бюджетните кредити, определени в него.
9. Бюджетните кредити се използват при спазване на принципа на добро финансово управление, и по-специално при спазване на принципите на икономичност, ефикасност и ефективност.
Член 13
Общ бюджет
1. До 31 март всяка година ръководителят на Агенцията представя на Управителния съвет цялостна прогноза на проекта за общ бюджет за следващата година, като зачита определените във финансовата рамка граници.
2. До 30 септември всяка година ръководителят на Агенцията предлага на Управителния съвет проекта за общ бюджет. Проектът включва:
а)
считаните за необходими бюджетни кредити:
i)
за покриване на текущите разходи на Агенцията, разходите за персонал и разходите за провеждане на срещи;
ii)
за осигуряване на външни консултации, главно за оперативен анализ, които имат съществено значение за изпълнението на задачите на Агенцията и за конкретни научни и технологични дейности в обща полза на всички участващи държави-членки, по-конкретно технически казуси и предварителни проучвания за осъществимост;
б)
прогноза за приходите, необходими за покриване на разходите.
3. Управителният съвет се стреми да гарантира, че бюджетните кредити, посочени в параграф 2, буква а), подточка ii), представляват значителен дял от общия размер на бюджетните кредити, посочени в параграф 2. Тези бюджетни кредити отразяват действителните потребности и осигуряват изпълнението на оперативната роля на Агенцията.
4. Проектът за общ бюджет се придружава от подробно щатно разписание на персонала и подробна обосновка.
5. Управителният съвет с единодушие може да вземе решение проектът за общ бюджет да включи и конкретен проект или програма, когато това очевидно е от обща полза за всички участващи държави-членки.
6. Бюджетните кредити се класифицират в дялове и глави, като разходите се обединяват по вид или цел и, според необходимостта, се подразделят в статии.
7. Всеки дял може да включва глава, озаглавена „Временни бюджетни кредити“. Тези бюджетни кредити се вписват в тази глава при наличието на несигурност, основана на сериозни съображения, относно размера на необходимите бюджетни кредити или възможността за изпълнение на вписаните кредити.
8. Приходите се състоят от:
а)
вноски, платими от участващите в Агенцията държави-членки въз основа на размера на брутния национален доход (БНД);
б)
други приходи.
Проектът за общ бюджет съдържа редове за целеви приходи и по възможност посочва предвидените по тях суми.
9. Управителният съвет приема проекта за общ бюджет до 31 декември всяка година в границите на финансовата рамка на Агенцията. При приемането, Управителният съвет се председателства от ръководителя на Агенцията или от посочен от ръководителя на Агенцията представител, или от поканен от ръководителя на Агенцията член на Управителния съвет. Изпълнителният директор обявява, че бюджетът е приет и нотифицира участващите държави-членки.
10. Ако в началото на дадена бюджетна година проектът за общ бюджет не е бил приет, то сума, равна на не повече от една дванадесета от бюджетните кредити за предходната бюджетна година, може да бъде изразходвана всеки месец по отношение на всяка глава или друго подразделение на бюджета. Тази разпоредба обаче не води до предоставяне на разположение на Агенцията на бюджетни кредити, които превишават една дванадесета от кредитите, предвидени в при изготвянето на проекта за общ бюджет. По предложение на изпълнителния директор Управителният съвет може с квалифицирано мнозинство да разреши да бъдат извършени разходи, надвишаващи тази една дванадесета, при условие че всички бюджетни кредити за текущата бюджетна година не надвишават тези за предходната бюджетна година. Изпълнителният директор може да отправи искане за вноските, необходими за покриване на разрешените по тази разпоредба бюджетни кредити, които са платими в рамките на 30 дни след отправяне на искането.
Член 14
Коригиращи бюджети
1. В случай на неизбежни, изключителни или непредвидени обстоятелства, изпълнителният директор може да предложи проект за коригиращ бюджет в границите, определени във финансовата рамка.
2. Проектът за коригиращ бюджет се изготвя, предлага и приема и се нотифицира в съответствие със същата процедура както за общия бюджет в границите, определени във финансовата рамка. Управителният съвет действа съобразно неотложността.
3. В случаите, когато определените във финансовата рамка граници се считат за недостатъчни поради изключителни и непредвидени обстоятелства и като се вземат предвид правилата, определени в член 13, параграфи 2 и 3, Управителният съвет представя коригиращ бюджет за приемане от Съвета, като взема решение с единодушие.
Член 15
Целеви приходи
1. Агенцията може да получава в общия си бюджет финансови вноски под формата на целеви приходи за специални цели, предназначени за покриване на разходи, различни от посочените в член 13, параграф 2, буква а), подточка i):
а)
от общия бюджет на Европейския съюз, като се решава поотделно за всеки случай, при пълно спазване на приложимите за него правила, процедури и процеси на вземане на решения;
б)
от държавите-членки, трети държави или други трети страни.
2. Целевите приходи могат да се използват само за конкретната цел, за която са предназначени.
Член 16
Вноски и възстановяване на суми
1. Определяне на вноските, когато е приложим размерът на БНД:
а)
Когато е приложим размерът на БНД, разбивката на вноските между държавите-членки, от които се изисква участие под формата на вноски, се определя в съответствие с размера на брутния национален продукт, както е посочено в член 41, параграф 2 от Договора за ЕС, и в съответствие с Решение 2007/436/ЕО, Евратом на Съвета от 7 юни 2007 г. относно системата на собствените ресурси на Европейските общности (4), или в съответствие с всяко друго решение на Съвета, което може да го замени.
б)
Данните за изчисляването на всяка вноска са данните от колоната „Собствен ресурс на база БНД“ от таблицата „Обобщение на финансирането на общия бюджет по видове собствени ресурси и по държави-членки“, приложена към последния бюджет на Европейския съюз. Дължимата от всяка държава-членка вноска е пропорционална на дела на БНД на съответната държава-членка в общия съвкупен БНД на държавите-членки, които дължат вноски.
2. Схема за плащане на вноските
а)
Вноските, предназначени за финансиране на общия бюджет на Агенцията, се заплащат от участващите държави-членки на три равни дяла - до 15 февруари, 15 юни и 15 октомври на съответната бюджетна година.
б)
Когато е приет коригиращ бюджет, необходимите вноски се заплащат от съответните държави-членки в рамките на 60 дни от отправяне на искането за вноски.
в)
Всяка държава-членка поема банковите такси във връзка с плащането на собствените си вноски.
г)
Ако годишният бюджет не е одобрен да края на ноември, по искане на държава-членка, Агенцията може да отправи отделно предварително искане за вноски от тази държава-членка.
Член 17
Управление на разходи от Агенцията от името на държави-членки
1. Управителният съвет, по предложение на изпълнителния директор или на държава-членка, може да реши, че Агенцията може да бъде натоварена от държавите-членки с административното и финансово управление на някои дейности в рамките на нейната компетентност.
2. В своето решение Управителният съвет може да упълномощи Агенцията да сключва договори от името на определени държави-членки. Той може да упълномощи Агенцията да събира необходимите средства от тези държави-членки предварително, за да изпълнява сключените договори.
Член 18
Изпълнение на бюджета
1. Финансовите разпоредби, приложими към общия бюджет на Агенцията, се приемат от Съвета с единодушие (5). Управителният съвет, с единодушие, преразглежда и изменя при необходимост тези разпоредби.
2. По предложение на изпълнителния директор при необходимост Управителният съвет приема правила за приложение във връзка с изпълнението и контрола на общия бюджет, по-специално по отношение на обществените поръчки, без да се нарушават съответните правила на ЕС. Управителният съвет гарантира по-конкретно, че изискванията за сигурност на доставките и защита на отбранителната тайна и правата върху интелектуалната собственост са надлежно взети предвид.
3. Предвидените в настоящия член финансови разпоредби и правила не се прилагат за ad hoc проекти и програми, посочени в членове 19 и 20.
ГЛАВА IV
AD HOC ПРОЕКТИ ИЛИ ПРОГРАМИ И СВЪРЗАНИТЕ С ТЯХ БЮДЖЕТИ
Член 19
Одобряване на ad hoc проекти или програми категория А (клауза за отказ) и свързаните с тях ad hoc бюджети
1. Една или повече участващи държави-членки или изпълнителният директор могат да представят пред Управителния съвет ad hoc проект или програма в рамките на компетентност на Агенцията, който предполага общо участие на участващите държави-членки. Управителният съвет се уведомява относно ad hoc бюджета във връзка с предложения проект или програма, ако има такъв, и относно потенциалния финансов принос на трети страни.
2. Всички участващи държави-членки по принцип имат принос. Те уведомяват изпълнителния директор относно своите намерения във връзка с това.
3. Управителният съвет одобрява създаването на ad hoc проект или програма.
4. Управителният съвет, по предложение на изпълнителния директор или на участваща държава-членка, може да вземе решение да сформира комитет за надзор на управлението и изпълнението на ad hoc проект или програма. Комитетът е съставен от делегати от всяка допринасяща държава-членка и от представител на Комисията, ако Съюзът има финансов принос за проекта или програмата. Решението на Управителния съвет уточнява мандата на комитета и срока, за който ще действа.
5. За всеки ad hoc проект или програма допринасящите държави-членки, заседаващи в рамките на Управителния съвет, одобряват:
а)
правилата, регулиращи управлението на проекта или програмата;
б)
при необходимост свързания с проекта или програмата ad hoc бюджет, формулата за разпределение на вноските и необходимите правила за изпълнение;
в)
участието на трети страни в комитета по параграф 4. Тяхното участие не засяга независимостта на Съюза при вземане на решения.
6. Когато Съюзът има финансов принос за ad hoc проект или програма, Комисията участва във вземането на решенията по параграф 5 при пълно спазване на процедурите за вземане на решения, приложими за общия бюджет на Европейския съюз.
Член 20
Одобряване на ad hoc проекти или програми категория Б (клауза за участие) и свързаните с тях ad hoc бюджети
1. Една или повече участващи държави-членки могат да уведомят Управителния съвет, че възнамеряват да създадат ad hoc проект или програма в рамките на компетентност на Агенцията и при необходимост свързан с тях ad hoc бюджет. Управителният съвет се уведомява относно ad hoc бюджета във връзка с предложения проект или програма, ако има такъв, относно необходимите човешки ресурси за проекта или програмата, ако е приложимо, и относно потенциалния финансов принос на трети страни.
2. С оглед на осигуряването на максимални възможности за сътрудничество, всички участващи държави-членки получават своевременно информация за ad hoc проекта или програмата, включително за основанието, на което участието може евентуално да се разшири, за да може всяка участваща държава да заяви интерес за присъединяване. Освен това инициаторът (инициаторите) на проекта или програмата полагат усилия да разширят членството си колкото е възможно. Участието се определя от инициаторите за всеки конкретен случай.
3. Впоследствие ad hoc проектът или програмата се разглежда като проект или програма на Агенцията, освен ако Управителният съвет не реши друго в едномесечен срок от получаването на посочената в параграф 1 информация.
4. Всяка участваща държава-членка, която на по-късен етап изяви желание за участие в ad hoc проект или програма, уведомява допринасящите държави-членки за своите намерения. В двумесечен срок от получаването на уведомлението допринасящите държави-членки вземат решение за участието на съответната държава-членка, като имат предвид основанието, посочено при информирането на държавите-членки за проекта или програмата.
5. Допринасящите държави-членки вземат решенията, необходими за създаването и изпълнението на ad hoc проект или програма и за свързания с тях бюджет, когато е необходимо. Когато Съюзът има финансов принос в такъв проект или програма, Комисията участва във вземането на решенията по настоящия параграф при пълно спазване на процедурите за вземане на решения, приложими за общия бюджет на Европейския съюз. Допринасящите държави-членки информират Управителния съвет по целесъобразност за развитието във връзка с такъв проект или програма.
Член 21
Вноски от общия бюджет на Европейския съюз в ad hoc бюджети
В ad hoc бюджети, предвидени за ad hoc проекти или програми по членове 19 и 20, могат да се правят вноски от общия бюджет на Европейския съюз.
Член 22
Участие на трети страни
1. Трети страни могат да имат финансово участие в конкретни ad hoc проекти или програми, създадени в съответствие с член 19 или 20, и в свързаните с тях бюджети. Управителният съвет, с квалифицирано мнозинство, одобрява при необходимост ad hoc договорености между Агенцията и третите страни за всеки конкретен проект или програма.
2. За проектите по член 19 допринасящите държави-членки, заседаващи в рамките на Управителния съвет, одобряват необходимите ред и условия във връзка с финансовия принос на съответните трети страни.
3. За проектите по член 20 допринасящите държави-членки вземат решения за всички необходими условия във връзка с финансовия принос на съответните трети страни.
4. Когато Съюзът има финансов принос в ad hoc проект или програма, Комисията участва във вземането на решенията по параграфи 2 и 3.
ГЛАВА V
ОТНОШЕНИЯ С КОМИСИЯТА
Член 23
Включване в дейността на Агенцията
1. Комисията е член на Управителния съвет без право на глас и е изцяло включена в дейността на Агенцията.
2. Комисията може също да участва в проекти и програми на Агенцията.
3. Агенцията установява необходимите административни договорености и работни отношения с Комисията, по-конкретно по отношение на обмена на експертен опит и консултации в областите, където дейностите на Съюза имат отношение към мисиите на Агенцията и дейностите на Агенцията са свързани с тези на Съюза.
4. Между Агенцията и Комисията или между допринасящите държави-членки и Комисията по взаимно съгласие се договарят за всеки конкретен случай необходимите условия за покриване на вноски от общия бюджет на Европейския съюз съгласно членове 15 и 21.
ГЛАВА VI
ОТНОШЕНИЯ С ТРЕТИ ДЪРЖАВИ, ОРГАНИЗАЦИИ И ОБРАЗУВАНИЯ
Член 24
Административни договорености и други въпроси
1. За целите на изпълнението на мисията си Агенцията може да сключва административни договорености с трети държави, организации и образувания. Договореностите обхващат, по-специално:
а)
принципа на взаимоотношенията между Агенцията и третата страна;
б)
предоставянето на консултации по въпроси, свързани с дейността на Агенцията;
в)
въпроси, свързани със сигурността.
При сключването на тези договорености Агенцията зачита единната институционална рамка и независимостта на ЕС при вземане на решения. Всяка договореност се сключва от Управителния съвет с единодушното одобрение на Съвета.
2. Агенцията развива тесни работни отношения с членовете на OCCAR и страните по рамковото споразумение „Писмо за намеренията“, с оглед на евентуалното им включване в работата или на навременното усвояване на техните принципи и практики, по целесъобразност и взаимно съгласие.
3. Чрез прилагането на процедурите на механизма за развитие на способностите се осигурява реципрочност по отношение на прозрачността и последователно развитие в областта на способностите. Други работни отношения между Агенцията и съответните органи на НАТО се определят чрез административните договорености по параграф 1 при пълно зачитане на установената рамка на сътрудничество и посредством консултации между ЕС и НАТО.
4. В рамките на договореностите по параграф 1, Агенцията има право да установява работни отношения с организации и образувания, различни от посочените в параграфи 2 и 3, за да се улесни евентуалното участие в проектите и програмите.
5. В рамките на договореностите по параграф 1, Агенцията има право да установява работни отношения с трети държави, за да се улесни евентуалното участие в проекти и програми.
6. На бившите членове на Западноевропейската група по въоръженията, които не членуват в ЕС, се осигурява възможно най-голяма прозрачност по отношение на конкретните проекти и програми на Агенцията с оглед на евентуалното им участие, когато е целесъобразно. За тази цел се сформира консултативен комитет, който играе ролята на форум за обмен на мнения и информация по въпроси от общ интерес, попадащи в обхвата на мисията на Агенцията. Той се председателства от изпълнителния директор или негов представител. Консултативният комитет включва по един представител от всяка участваща държава-членка и представител на Комисията, както и представители на бившите членове на Западноевропейската група по въоръженията, които не членуват в ЕС, в съответствие с условията, които бъдат договорени с тях.
7. Други държави-членки на НАТО, които не членуват в ЕС, могат по тяхна молба да участват в консултативния комитет по параграф 6 в съответствие с условията, които бъдат договорени с тях.
8. Консултативният комитет по параграф 6 може да служи и като форум за диалог с трети страни по конкретни въпроси от взаимен интерес в рамките на компетентност на Агенцията и може да осигурява пълната информираност на членовете по развоя на събитията от общ интерес и по възможностите за бъдещо сътрудничество.
ГЛАВА VII
ДРУГИ РАЗПОРЕДБИ
Член 25
Привилегии и имунитети
Привилегиите и имунитетите на изпълнителния директор и на служителите на Агенцията са предвидени в Решението на представителите на правителствата на държавите-членки, заседаващи в рамките на Съвета относно привилегиите и имунитетите, предоставени на Европейската агенция по отбраната и на нейните служители, от 10 ноември 2004 г.
Привилегиите и имунитетите на Агенцията са предвидени в Протокол (№ 7) за привилегиите и имунитетите на Европейския съюз, приложен към Договора за Европейския съюз и към Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 26
Клауза за преразглеждане
Не по-късно от 14 юли 2014 г. ръководителят на Агенцията представя пред Управителния съвет доклад за изпълнението на настоящото решение с оглед евентуалното му преразглеждане от Съвета.
Член 27
Юридическа отговорност
1. Договорната отговорност на Агенцията се регламентира от приложимото за съответния договор законодателство.
2. Съдът на Европейския съюз е компетентен да се произнася по силата на всяка арбитражна клауза, съдържаща се в сключен от Агенцията договор.
3. Личната отговорност на служителите по отношение на Агенцията се определя от съответните правила, приложими за Агенцията.
Член 28
Достъп до документи
Правилата, установени в Регламент (ЕО) № 1049/2001 на Европейския парламент и на Съвета от 30 май 2001 г. относно публичния достъп до документи на Европейския парламент, на Съвета и на Комисията (6) се прилага за документите, съхранявани от Агенцията.
Член 29
Сигурност
1. Агенцията прилага разпоредбите на Съвета относно сигурността, приети с Решение 2001/264/ЕО на Съвета (7).
2. Агенцията гарантира необходимата сигурност във външните комуникации.
Член 30
Езиков режим
Езиковият режим на Агенцията се определя от Съвета с единодушие.
Член 31
Отмяна на Съвместно действие 2004/551/ОВППС
Настоящото решение отменя и заменя Съвместно действие 2004/551/ОВППС за създаването на Европейска агенция по отбрана.
Член 32
Влизане в сила
Настоящото решение влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 12 юли 2011 година.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2011/411/YUTP,
annettu 12 päivänä heinäkuuta 2011,
Euroopan puolustusviraston perussäännöstä, kotipaikasta ja sen toimintaa koskevista säännöistä sekä yhteisen toiminnan 2004/551/YUTP kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 ja 45 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan puolustusvirasto, jäljempänä ’virasto’, perustettiin neuvoston yhteisellä toiminnalla 2004/551/YUTP (1), jäljempänä ’yhteinen toiminta 2004/551/YUTP’, tukemaan neuvostoa ja jäsenvaltioita niiden pyrkimyksissä parantaa unionin puolustusvoimavaroja kriisinhallinnan alalla sekä tukemaan Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa.
(2)
Eurooppa-neuvoston 12 päivänä joulukuuta 2003 hyväksymässä Euroopan turvallisuusstrategiassa todetaan, että puolustusviraston perustaminen on tärkeä vaihe pyrittäessä kehittämään Euroopan sotilaallisista voimavaroista joustavammat ja tehokkaammat.
(3)
Euroopan unionin turvallisuusstrategian täytäntöönpanosta 11 päivänä joulukuuta 2008 annetussa selvityksessä todetaan viraston johtava asema kehitettäessä keskeisiä puolustusvoimavaroja yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa (YTPP) varten.
(4)
Yhteinen toiminta 2004/551/YUTP olisi kumottava ja korvattava, jotta voidaan ottaa huomioon Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, jäljempänä ’SEU-sopimus’, Lissabonin sopimuksella tehdyt muutokset.
(5)
SEU-sopimuksen 45 artiklassa määrätään, että neuvosto tekee päätöksen viraston perussäännöstä, kotipaikasta ja sen toimintaa koskevista säännöistä ja että päätöksessä olisi otettava huomioon se, missä laajuudessa jäsenvaltiot tosiasiassa osallistuvat viraston toimintaan.
(6)
Viraston olisi edistettävä yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) ja erityisesti yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan (YTPP) toteuttamista.
(7)
Viraston rakenteen olisi oltava sellainen, että virasto voi vastata unionin ja sen jäsenvaltioiden operatiivisiin tarpeisiin YTPP:n alalla ja, kun se on tarpeen viraston tehtävien täyttämiseksi, toimia yhteistyössä kolmansien maiden, järjestöjen ja yhteisöjen kanssa.
(8)
Viraston olisi luotava läheiset yhteistyösuhteet olemassa oleviin järjestelyihin, ryhmittymiin ja järjestöihin, joita ovat esimerkiksi ne, jotka on perustettu LoI-puitesopimuksen (Letter of Intent Framework Agreement), puolustusmateriaalialan yhteistyöorganisaation (Organisation Conjointe de Coopération en matière d’Armement, OCCAR), jäljempänä ’OCCAR’, ja Euroopan avaruusjärjestön (European Space Agency, ESA), jäljempänä ’ESA’, puitteissa.
(9)
Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, olisi oltava SEU-sopimuksen 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti johtavassa asemassa viraston organisaatiossa sekä toimittava keskeisenä yhteyshenkilönä viraston ja neuvoston välillä.
(10)
Neuvoston olisi osana harjoittamaansa poliittista valvontaa ja päätöksentekoa annettava virastolle suuntaviivoja.
(11)
Neuvoston on hyväksyttävä 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu viraston rahoituskehys sekä viraston ja kolmansien maiden, järjestöjen ja yhteisöjen välisten hallinnollisten järjestelyjen tekeminen niiden luonne huomioiden yksimielisesti.
(12)
Kun neuvosto hyväksyy viraston toimintaa koskevia suuntaviivoja ja päätöksiä, sen olisi kokoonnuttava puolustusministerien tasolla.
(13)
Viraston toimintaa koskevat neuvoston hyväksymät suuntaviivat tai päätökset olisi valmisteltava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 240 artiklan mukaisesti.
(14)
Neuvoston valmisteluelinten ja neuvoa-antavien elinten toimivalta, etenkin pysyvien edustajien komitean SEUT-sopimuksen 240 artiklan mukainen toimivalta, SEU-sopimuksen 38 artiklan mukainen poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean (PTK) toimivalta ja EU:n sotilaskomitean (EUSK) toimivalta olisi säilytettävä ennallaan.
(15)
Kansallisten puolustusmateriaalialan johtajien, voimavaroista vastaavien johtajien, tutkimuksesta ja teknologiasta vastaavien johtajien sekä puolustuspolitiikan alan johtajien olisi saatava raportteja ja osallistuttava toimivaltaansa kuuluvissa asioissa virastoa koskevien neuvoston päätösten valmisteluun.
(16)
Virastolla olisi oltava tehtäviensä suorittamiseksi ja tavoitteidensa saavuttamiseksi tarpeellinen oikeushenkilöys, ja sen olisi samalla ylläpidettävä tiivistä yhteyttä neuvostoon sekä otettava täysimääräisesti huomioon Euroopan unionin ja sen toimielinten vastuualat.
(17)
Olisi säädettävä, että viraston hallinnoimiin talousarvioihin voidaan tapauskohtaisesti osoittaa muita kuin hallintomenoja varten määrärahoja Euroopan unionin yleisestä talousarviosta noudattaen täysin siihen sovellettavia sääntöjä, menettelyjä ja päätöksentekotapoja, SEU-sopimuksen 41 artiklan 2 kohta mukaan lukien.
(18)
Vaikka kaikki jäsenvaltiot voivat osallistua viraston toimintaan, sen olisi myös tarjottava erityisille jäsenvaltioiden ryhmille mahdollisuus perustaa tilapäisiä hankkeita tai ohjelmia.
(19)
Edellyttäen, että neuvosto hyväksyy SEU-sopimuksen 42 artiklan 6 kohdan ja 46 artiklan sekä SEU-sopimukseen ja SEUT-sopimukseen liitetyn, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 42 artiklaan perustuvasta pysyvästä rakenteellisesta yhteistyöstä tehdyn pöytäkirjan (N:o 10) mukaisesti päätöksen pysyvän rakenteellisen yhteistyön vahvistamisesta, viraston olisi tuettava pysyvän rakenteellisen yhteistyön täytäntöönpanoa.
(20)
Viraston päätöksentekomenettelyjen olisi oltava sellaiset, että se voi täyttää tehtävänsä tehokkaasti ja ottaa samalla huomioon osallistuvien jäsenvaltioiden kansalliset turvallisuus- ja puolustuspolitiikat.
(21)
Viraston olisi suoritettava tehtävänsä noudattaen täysin SEU-sopimuksen 40 artiklaa.
(22)
Viraston olisi noudatettava täysimääräisesti neuvoston turvallisuusstandardeja ja -sääntöjä.
(23)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa (N:o 22) olevan 5 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu niiden Euroopan unionin päätösten ja toimien valmisteluun ja täytäntöönpanoon, joilla on merkitystä puolustuksen alalla. Tämän päätös ei näin ollen sido Tanskaa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I LUKU
VIRASTON PERUSTAMINEN, SEN TOIMINTA JA TEHTÄVÄT
1 artikla
Perustaminen
1. Puolustusvoimavarojen kehittämisestä, tutkimuksesta ja hankinnasta sekä puolustusmateriaaleista vastaava virasto, jäljempänä ’Euroopan puolustusvirasto’ tai ’virasto’, perustettiin alun perin yhteisellä toiminnalla 2004/551/YUTP, ja sen toiminta jatkuu jäljempänä olevien säännösten mukaisesti.
2. Virasto toimii Euroopan unionin yhteisen toimielinjärjestelmän puitteissa neuvoston alaisuudessa tukien yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP) sekä yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa (YTPP), tämän kuitenkaan vaikuttamatta EU:n toimielinten ja neuvoston elinten tehtäviin. Viraston tehtävä ei vaikuta unionin toimivaltaan muilla aloilla, täysin SEU-sopimuksen 40 artiklaa noudattaen.
3. Viraston toimintaan voivat osallistua kaikki siihen halukkaat jäsenvaltiot. Viraston toimintaan tämän päätöksen hyväksymisajankohtana jo osallistuvat jäsenvaltiot ovat edelleen osallistuvia jäsenvaltioita.
4. Jäsenvaltion, joka haluaa osallistua viraston toimintaan tämän päätöksen voimaantulon jälkeen tai haluaa vetäytyä viraston toiminnasta, on ilmoitettava aikomuksensa neuvostolle ja annettava siitä tieto korkealle edustajalle. Jäljempänä 8 artiklassa tarkoitettu johtokunta päättää tällaisen osallistumisen tai vetäytymisen edellyttämistä teknisistä ja rahoitusjärjestelyistä.
5. Viraston kotipaikka on Brysselissä.
2 artikla
Tehtävä
1. Viraston tehtävänä on tukea neuvostoa ja jäsenvaltioita niiden pyrkiessä parantamaan EU:n puolustusvoimavaroja kriisinhallinnan alalla sekä tukea yhteistä turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa, sellaisena kuin se on nyt ja tulevaisuudessa.
2. Virasto määrittää operatiiviset tarpeet, edistää niiden täyttämiseen tähtääviä toimia, myötävaikuttaa puolustusalan teollisen ja teknologisen perustan vahvistamiseksi tarpeellisten toimenpiteiden määrittämiseen ja tarvittaessa toteuttamiseen, osallistuu voimavaroja ja puolustusmateriaalia koskevan eurooppalaisen politiikan määrittelyyn sekä avustaa neuvostoa sotilaallisten voimavarojen parantumisen arvioinnissa.
3. Viraston tehtävä ei rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa puolustuskysymyksissä.
3 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’osallistuvilla jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan Euroopan unionin jäsenvaltioita, jotka osallistuvat viraston toimintaan;
b)
’mukana olevilla jäsenvaltioilla’ tarkoitetaan osallistuvia Euroopan unionin jäsenvaltioita, jotka ovat mukana jossain tietyssä viraston hankkeessa tai ohjelmassa.
4 artikla
Poliittinen valvonta ja neuvostolle raportointia koskevat järjestelyt
1. Virasto toimii neuvoston määräysvallan ja poliittisen valvonnan alaisuudessa sekä toimittaa neuvostolle säännöllisesti raportteja ja saa siltä säännöllisesti suuntaviivoja.
2. Virasto antaa neuvostolle säännöllisesti raportteja toiminnastaan ja erityisesti se
a)
toimittaa neuvostolle kunkin vuoden marraskuussa kertomuksen viraston toiminnasta kyseisenä vuonna ja antaa viraston seuraavan vuoden työohjelmaa ja talousarvioita koskevia tietoja;
b)
toimittaa neuvostolle vähintään kerran vuodessa tietoja 5 artiklan f alakohdan ii alakohdassa tarkoitetusta viraston osallistumisesta toiminnan arviointiin, joka toteutetaan pysyvän rakenteellisen yhteistyön puitteissa, edellyttäen, että neuvosto hyväksyy päätöksen pysyvän rakenteellisen yhteistyön vahvistamisesta.
Virasto toimittaa neuvostolle hyvissä ajoin tiedot tärkeistä kysymyksistä, jotka aiotaan antaa johtokunnan päätettäväksi.
3. Neuvosto antaa yksimielisesti ja tarvittaessa poliittisten ja turvallisuusasioiden komitean, jäljempänä ’PTK’, tai muiden toimivaltaisten neuvoston elinten lausunnot saatuaan vuosittain viraston toimintaa ja erityisesti sen työohjelmaa koskevat suuntaviivat. Viraston työohjelma laaditaan näiden suuntaviivojen mukaisesti.
4. Neuvosto hyväksyy vuosittain yksimielisesti viraston rahoituskehyksen seuraavalle kolmivuotiskaudelle. Rahoituskehyksessä esitetään viraston kolmivuotiselle työsuunnitelmalle sovitut painopisteet sekä määrätään oikeudellisesti sitova enimmäismäärä ensimmäistä vuotta varten ja suunnitellut luvut sen toista ja kolmatta vuotta varten. Virasto antaa kunkin vuoden maaliskuun 31 päivään mennessä ehdotuksen rahoituskehykseksi ja siihen liittyväksi työsuunnitelmaksi johtokunnalle harkittavaksi.
5. Virasto voi tehtävänsä toteuttamiseksi antaa tarvittaessa neuvostolle ja komissiolle suosituksia.
5 artikla
Toiminta ja tehtävät
1. Toiminnassaan ja tehtäviään suorittaessaan virasto ottaa huomioon unionin toimivallan muilla aloilla ja EU:n toimielinten toimivallan.
2. Viraston toiminta ja tehtävien suorittaminen ei rajoita jäsenvaltioiden toimivaltaa puolustuskysymyksissä.
3. Viraston tehtävänä on neuvoston alaisuudessa toimien
a)
osallistua jäsenvaltioiden sotilaallisia voimavaroja koskevien tavoitteiden määrittämiseen ja sen arvioimiseen, miten jäsenvaltiot täyttävät voimavaroja koskevat sitoumuksensa, erityisesti
i)
kartoittamalla EU:n tulevia puolustusalan voimavaravaatimuksia yhteistyössä toimivaltaisten neuvoston elinten kanssa, EU:n sotilaskomitea mukaan lukien, sekä muun muassa voimavarojen kehittämisjärjestelyä (Capability Development Mechanism, CDM) ja sen mahdollisia seuraajia käyttäen,
ii)
sovittamalla yhteen voimavarojen kehittämissuunnitelman (Capability Development Plan, CDP) ja sen mahdollisten seuraajien täytäntöönpanoa,
iii)
arvioimalla jäsenvaltioiden sopimin perustein jäsenvaltioiden antamia voimavarasitoumuksia muun muassa voimavarojen kehittämissuunnitelmaa koskevan prosessin ja voimavarojen kehittämisjärjestelyn ja niiden mahdollisten seuraajien puitteissa;
b)
edistää operatiivisten tarpeiden yhdenmukaistamista sekä tehokkaiden ja yhteensopivien hankintamenetelmien omaksumista erityisesti
i)
edistämällä ja sovittamalla yhteen sotilaallisten vaatimusten yhdenmukaistamista,
ii)
edistämällä taloudellisia ja tehokkaita hankintoja määrittämällä ja jakamalla parhaita käytäntöjä,
iii)
toimittamalla arviointeja voimavarojen kehittämisen ja hankinnan rahoituksen painopisteistä;
c)
ehdottaa monenvälisiä hankkeita sotilaallisia voimavaroja koskevien tavoitteiden täyttämiseksi ja huolehtia jäsenvaltioiden toteuttamien ohjelmien yhteensovittamisesta sekä erityisten yhteistyöohjelmien hallinnoinnista erityisesti
i)
edistämällä ja ehdottamalla uusia monenvälisiä yhteistyöhankkeita,
ii)
määrittämällä ja ehdottamalla operatiivisia yhteistyötoimia,
iii)
edistämällä jäsenvaltioiden toteuttamien nykyisten ohjelmien yhteensovittamista,
iv)
ottamalla jäsenvaltioiden pyynnöstä vastuu tiettyjen ohjelmien hallinnoinnista,
v)
laatimalla jäsenvaltioiden pyynnöstä ohjelmia, joiden hallinnoinnista vastaa tarvittaessa OCCAR tai jokin muu järjestely;
d)
tukea puolustusteknologian tutkimusta sekä sovittaa yhteen ja suunnitella yhteisiä tutkimustoimia ja tutkimuksia, joilla pyritään löytämään teknisiä ratkaisuja tuleviin operatiivisiin tarpeisiin, erityisesti
i)
edistämällä, tarvittaessa yhteistyössä unionin tutkimustoiminnan kanssa, tutkimusta, jonka tarkoituksena on täyttää tulevat turvallisuus- ja puolustusalan voimavaravaatimukset ja siten vahvistaa Euroopan teollisia ja teknologisia valmiuksia tällä alalla,
ii)
edistämällä nykyistä tehokkaammin kohdennettua yhteistä puolustusalan tutkimusta ja teknologian kehittämistä,
iii)
edistämällä tutkimuksin ja hankkein puolustusalan tutkimusta ja teknologian kehittämistä,
iv)
hallinnoimalla puolustusalan tutkimusta ja teknologiaa koskevia sopimuksia,
v)
toimimalla yhdessä komission kanssa siten, että puolustusalan ja siviilialan turvallisuustutkimuksen ohjelmat täydentävät ja vahvistavat toisiaan parhaalla mahdollisella tavalla;
e)
osallistua sellaisten tarpeellisten toimenpiteiden määrittämiseen ja tarvittaessa toteuttamiseen, joilla vahvistetaan puolustusalan teollista ja teknologista perustaa sekä tehostetaan sotilasmenojen käyttöä, erityisesti
i)
edistämällä kansainvälisesti kilpailukykyisten Euroopan puolustusmateriaalimarkkinoiden luomista, tämän kuitenkaan vaikuttamatta sisämarkkinasääntöihin tai komission toimivaltaan tällä alalla,
ii)
kehittämällä asiaankuuluvia toimintapolitiikkoja ja strategioita yhteistyössä komission ja tarvittaessa alan teollisuuden kanssa,
iii)
toteuttamalla yhteistyössä komission kanssa asiaankuuluvien menettelyjen EU:n laajuista kehittämistä ja yhdenmukaistamista viraston tehtävien puitteissa;
f)
edellyttäen, että neuvosto hyväksyy päätöksen pysyvän rakenteellisen yhteistyön vahvistamisesta, tukea tätä yhteistyötä erityisesti
i)
edistämällä merkittäviä yhteisiä tai eurooppalaisia voimavarojen kehittämisaloitteita,
ii)
ottamalla osaa osallistuvien jäsenvaltioiden voimavaratarjousten säännölliseen arviointiin, erityisesti siltä osin kuin on kyse sellaisista tarjouksista, joiden tekemisessä on noudatettu arviointiperusteita, jotka on hyväksytty muun muassa Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, pysyvää rakenteellista yhteistyötä koskevan pöytäkirjan (N:o 10) 2 artiklan perusteella, ja antamalla niitä koskevan kertomuksen vähintään kerran vuodessa.
6 artikla
Oikeushenkilöys
Virasto on oikeushenkilö, jotta se voi suorittaa tehtävänsä ja saavuttaa tavoitteensa. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että virastolla on niiden lainsäädäntöjen mukainen laajin mahdollinen oikeushenkilön oikeuskelpoisuus. Virasto voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä asianosaisena oikeudenkäynneissä. Virasto voi tehdä sopimuksia yksityisten tai julkisten yhteisöjen tai järjestöjen kanssa.
II LUKU
VIRASTON ELIMET JA HENKILÖSTÖ
7 artikla
Viraston johtaja
1. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja toimii viraston johtajana.
2. Viraston johtaja vastaa yleisesti viraston organisaatiosta ja toiminnasta sekä varmistaa, että toimitusjohtaja noudattaa neuvoston antamia suuntaviivoja ja panee täytäntöön johtokunnan tekemät päätökset. Toimitusjohtaja raportoi viraston johtajalle.
3. Viraston johtaja esittelee viraston kertomukset neuvostolle 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
4. Viraston johtaja vastaa hallinnollisten järjestelyjen neuvottelemisesta kolmansien maiden ja muiden järjestöjen, ryhmittymien tai yhteisöjen kanssa johtokunnan antamien ohjeiden mukaisesti. Viraston johtaja vastaa johtokunnan hyväksymien järjestelyjen puitteissa asianmukaisista yhteistyösuhteista kolmansien maiden ja muiden järjestöjen, ryhmittymien tai yhteisöjen kanssa.
8 artikla
Johtokunta
1. Johtokunta muodostuu yhdestä sellaisesta edustajasta kutakin osallistuvaa jäsenvaltiota kohden, jolla on toimivalta tehdä sitoumuksia hallituksensa puolesta, sekä komission edustajasta. Johtokunta on viraston päättävä elin. Johtokunta toimii neuvoston antamien suuntaviivojen mukaisesti.
2. Johtokunta kokoontuu osallistuvien jäsenvaltioiden puolustusministerien tai heidän edustajiensa tasolla. Johtokunta pitää pääsääntöisesti vähintään kaksi kokousta vuodessa puolustusministerien tasolla.
3. Viraston johtaja toimii johtokunnan kokousten koollekutsujana ja puheenjohtajana. Jos osallistuva jäsenvaltio sitä pyytää, viraston johtaja kutsuu kokouksen koolle kuukauden kuluessa.
4. Viraston johtaja voi uskoa johtokunnan puheenjohtajan tehtävän toiselle puolustusministerien edustajien tason kokouksissa.
5. Johtokunta voi kokoontua erityiskokoonpanoissa (esimerkiksi kansalliset puolustusmateriaalialan johtajat, voimavaroista vastaavat johtajat, tutkimuksesta ja teknologiasta vastaavat johtajat sekä puolustuspolitiikan alan johtajat).
6. Johtokunnan kokouksiin osallistuvat seuraavat:
a)
jäljempänä 10 artiklassa tarkoitettu viraston toimitusjohtaja tai hänen edustajansa;
b)
EU:n sotilaskomitean puheenjohtaja tai hänen edustajansa;
c)
Euroopan ulkosuhdehallinnon (EUH) edustajia.
7. Johtokunta voi päättää kutsua yhteistä etua koskevissa asioissa osallistujiksi myös:
a)
Naton pääsihteerin tai hänen nimeämänsä edustajan;
b)
viraston toiminnan kannalta merkittävien muiden järjestelyjen, ryhmittymien tai järjestöjen (esimerkiksi LoI-puitesopimuksen, OCCARn ja ESAn nojalla perustettujen) johtajat tai puheenjohtajat;
c)
tarvittaessa muiden kolmansien osapuolien edustajia.
9 artikla
Johtokunnan tehtävät ja valtuudet
1. Edellä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen neuvoston suuntaviivojen puitteissa johtokunta:
a)
hyväksyy neuvostolle toimitettavat kertomukset;
b)
hyväksyy viimeistään kunkin vuoden joulukuun 31 päivänä viraston johtajan tekemän ehdotuksen perusteella viraston vuosittaisen työohjelman seuraavalle vuodelle;
c)
hyväksyy viimeistään kunkin vuoden joulukuun 31 päivänä viraston yleisen talousarvion niissä rajoissa, jotka neuvosto on viraston rahoituskehyksessä päättänyt;
d)
hyväksyy tilapäisten hankkeiden ja ohjelmien perustamisen osana viraston toimintaa 19 artiklan mukaisesti;
e)
nimittää toimitusjohtajan ja enintään kaksi varatoimitusjohtajaa;
f)
päättää, että virasto voi yhden tai useamman jäsenvaltion pyynnöstä ottaa tehtäväkseen sen toimialaan kuuluvien tiettyjen toimien hallinnoinnin ja varainhoidon 17 artiklan mukaisesti;
g)
hyväksyy neuvostolle tai komissiolle annettavat suositukset;
h)
hyväksyy viraston työjärjestyksen;
i)
voi muuttaa varainhoitoa koskevia säännöksiä viraston yleisen talousarvion toteuttamista varten;
j)
voi muuttaa sopimussuhteiseen henkilöstöön ja palvelukseen määräaikaisesti otettaviin kansallisiin asiantuntijoihin sovellettavia sääntöjä ja säännöksiä;
k)
päättää 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista teknisistä ja rahoitusjärjestelyistä, jotka koskevat jäsenvaltioiden osallistumista viraston toimintaan tai siitä vetäytymistä;
l)
antaa neuvotteluohjeet viraston johtajalle hallinnollisten järjestelyjen neuvottelemista varten;
m)
hyväksyy 22 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tilapäiset järjestelyt;
n)
hyväksyy 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut viraston ja kolmansien osapuolten väliset hallinnolliset järjestelyt;
o)
hyväksyy vuotuiset tilinpäätökset ja taseen;
p)
tekee kaikki muut viraston tehtävien täyttämiseen liittyvät asiaankuuluvat päätökset.
2. Jollei tässä päätöksessä ole toisin säädetty, johtokunta tekee päätökset määräenemmistöllä. Osallistuvien jäsenvaltioiden äänet painotetaan SEU-sopimuksen 16 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti. Ainoastaan osallistuvien jäsenvaltioiden edustajat osallistuvat äänestykseen.
3. Jos osallistuvan jäsenvaltion edustaja ilmoittaa johtokunnassa, että se aikoo esittämistään tärkeistä kansalliseen politiikkaan liittyvistä syistä vastustaa määräenemmistöllä tehtävän päätöksen hyväksymistä, asiasta ei äänestetä. Tämä edustaja voi saattaa viraston johtajan välityksellä asian neuvoston käsiteltäväksi, jotta se antaisi tarvittaessa johtokunnalle suuntaviivoja. Vaihtoehtoisesti johtokunta voi määräenemmistöllä päättää asian saattamisesta neuvoston päätettäväksi. Neuvosto tekee ratkaisunsa yksimielisesti.
4. Johtokunta voi toimitusjohtajan tai osallistuvan jäsenvaltion ehdotuksesta päättää perustaa:
a)
komiteoita valmistelemaan johtokunnan hallinnollisia ja talousarviota koskevia päätöksiä; nämä komiteat koostuvat osallistuvien jäsenvaltioiden edustajista ja komission edustajasta;
b)
komiteoita, jotka erikoistuvat viraston toimialaan kuuluviin erityiskysymyksiin; nämä komiteat koostuvat osallistuvien jäsenvaltioiden edustajista ja, jollei johtokunta päätä toisin, komission edustajasta.
Tällaisten komiteoiden perustamista koskevassa päätöksessä on määriteltävä niiden toimeksianto ja toimikausi.
10 artikla
Toimitusjohtaja
1. Johtokunta nimittää toimitusjohtajan ja varatoimitusjohtajan/varatoimitusjohtajat viraston johtajan ehdotuksesta kolmen vuoden toimikaudeksi. Johtokunta voi jatkaa toimikautta kahdella vuodella. Toimitusjohtaja ja nimitetyt enintään kaksi varatoimitusjohtajaa toimivat viraston johtajan alaisuudessa ja noudattavat johtokunnan päätöksiä.
2. Toimitusjohtaja toteuttaa varatoimitusjohtajan/varatoimitusjohtajien avustamana kaikki tarvittavat toimenpiteet viraston toiminnan tehokkuuden ja vaikuttavuuden varmistamiseksi. Hän vastaa toimintayksikköjen valvonnasta ja yhteensovittamisesta sekä huolehtii niiden työskentelyn yleisestä johdonmukaisuudesta. Toimitusjohtaja toimii viraston henkilöstöpäällikkönä.
3. Toimitusjohtajan vastuualueeseen kuuluu:
a)
varmistaa viraston vuosittaisen työohjelman täytäntöönpano;
b)
valmistella johtokunnan työskentely, erityisesti ehdotus viraston vuosittaiseksi työohjelmaksi;
c)
laatia johtokunnalle annettava vuotuinen esitys yleiseksi talousarvioksi;
d)
laatia johtokunnalle esitettävä kolmivuotinen työsuunnitelma;
e)
laatia neuvostolle esitettävä kolmivuotinen rahoituskehys;
f)
varmistaa tiivis yhteistyö neuvoston valmisteluelinten, erityisesti PTK:n ja EU:n sotilaskomitean kanssa, ja toimittaa tietoja niille;
g)
laatia 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kertomukset;
h)
laatia selvitys tuloista ja menoista sekä toteuttaa viraston yleinen talousarvio ja virastolle tehtäväksi annettujen tilapäisten hankkeiden ja ohjelmien talousarviot;
i)
viraston päivittäisen toiminnan hallinnointi;
j)
kaikki turvallisuusnäkökohdat;
k)
kaikki henkilöstöasiat.
4. Toimitusjohtajalla on valtuudet tehdä viraston työohjelman ja yleisen talousarvion mukaisesti sopimuksia ja ottaa palvelukseen henkilöstöä. Toimitusjohtaja määrää ja vastaa viraston hallinnoimien talousarvioiden täytäntöönpanosta.
5. Toimitusjohtaja on tilivelvollinen johtokunnalle.
6. Toimitusjohtaja on viraston laillinen edustaja.
11 artikla
Henkilöstö
1. Viraston henkilöstö, toimitusjohtaja mukaan luettuna, muodostuu sopimussuhteisesta henkilöstöstä ja henkilöstösääntöjen alaisesta henkilöstöstä, jotka valitaan tehtävään kaikista osallistuvista jäsenvaltioista tulevista hakijoista maantieteellisesti mahdollisimman laajapohjaisesti ja EU:n toimielimistä. Toimitusjohtaja valitsee viraston henkilöstön hakijoiden asiaankuuluvan pätevyyden ja asiantuntemuksen perusteella noudattaen oikeudenmukaisia ja avoimia kilpailumenettelyjä. Toimitusjohtaja julkaisee etukäteen tarkat tiedot kaikista avoinna olevista paikoista ja valintamenettelyn kannalta olennaiset perusteet. Kaikissa tapauksissa palvelukseen ottamisen tavoitteena on taata, että virastolla on palveluksessaan mahdollisimman ammattitaitoinen ja tehokas henkilöstö.
2. Viraston johtaja nimittää toimitusjohtajan ehdotuksesta ja johtokuntaa kuultuaan viraston johtavassa asemassa olevan henkilöstön sekä jatkaa heidän sopimuksiaan.
3. Viraston henkilöstö muodostuu:
a)
viraston suoraan määräaikaisella työsopimuksella palkkaamasta henkilöstöstä, joka valitaan osallistuvien jäsenvaltioiden kansalaisista. Neuvosto on hyväksynyt yksimielisesti tähän henkilöstöön sovellettavat henkilöstösäännöt (2). Johtokunta tarkistaa ja muuttaa tarvittaessa näitä henkilöstösääntöjä, jos sillä on tähän valtuudet;
b)
osallistuvien jäsenvaltioiden joko viraston organisaatiorakenteeseen kuuluviin toimiin tai erityisiin tehtäviin tai hankkeisiin lähettämistä kansallisista asiantuntijoista. Neuvosto on hyväksynyt yksimielisesti tähän henkilöstöön sovellettavat säännöt (3). Johtokunta tarkistaa ja muuttaa tarvittaessa näitä sääntöjä, jos sillä on tähän valtuudet;
c)
unionin virkamiehistä, jotka lähetetään viraston palvelukseen määräajaksi ja/tai erityisiin tehtäviin tai hankkeisiin tarpeen mukaan.
4. Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta ratkaista viraston ja sellaisen henkilön väliset riidat, johon voidaan soveltaa viraston henkilöstöön sovellettavia sääntöjä.
III LUKU
TALOUSARVIO JA VARAINHOITOA KOSKEVAT SÄÄNNÖT
12 artikla
Talousarviota koskevat periaatteet
1. Euromääräisenä laadittavat talousarviot ovat säädökset, joilla ennakoidaan ja hyväksytään kullekin varainhoitovuodelle kaikki viraston hallinnoimat tulot ja menot.
2. Talousarvioon otetut määrärahat hyväksytään varainhoitovuodeksi, joka alkaa tammikuun 1 päivänä ja päättyy joulukuun 31 päivänä samana vuonna.
3. Jokaisen talousarvion tulojen ja menojen on oltava tasapainossa. Tulot ja menot otetaan asianomaiseen talousarvioon kokonaismääräisinä mukauttamatta niitä toisiinsa.
4. Talousarvio koostuu jaksotetuista määrärahoista, jotka ovat maksusitoumusmäärärahoja tai maksumäärärahoja, sekä jaksottamattomista määrärahoista.
5. Maksusitoumusmäärärahat kattavat tietyn varainhoitovuoden aikana tehtyjen oikeudellisten sitoumusten kokonaiskustannukset. Maksusitoumukset voidaan kuitenkin tehdä kerralla tai vuotuisina erinä. Maksusitoumukset otetaan kirjanpitoon joulukuun 31 päivään mennessä tehtyjen oikeudellisten sitoumusten perusteella.
6. Maksumäärärahat kattavat kuluvan varainhoitovuoden ja/tai aiempien varainhoitovuosien aikana tehtyjen oikeudellisten sitoumusten täyttämiseen tarvittavat maksut. Maksut otetaan tileille joulukuun 31 päivään mennessä tehtyjen talousarviositoumusten perusteella.
7. Varainhoitovuoden tulot otetaan kyseisen varainhoitovuoden tileille sen kuluessa toteutuneiden määrien mukaisina.
8. Mitään tuloa tai menoa ei voida toteuttaa muutoin kuin osoittamalla se tiettyyn budjettikohtaan ja siihen otettujen määrärahojen rajoissa.
9. Määrärahat käytetään moitteettoman varainhoidon eli taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteita noudattaen.
13 artikla
Yleinen talousarvio
1. Viraston johtaja toimittaa johtokunnalle kunkin vuoden maaliskuun 31 päivään mennessä kokonaisarvion esityksestä yleiseksi talousarvioksi seuraavalle vuodelle noudattaen rahoituskehyksessä esitettyjä suunniteltuja lukuja.
2. Viraston johtaja antaa johtokunnalle esityksen yleiseksi talousarvioksi kunkin vuoden kesäkuun 30 päivään mennessä. Esityksen on sisällettävä:
a)
arvioidut määrärahat:
i)
viraston toiminta-, henkilöstö- ja kokouskulujen kattamista varten;
ii)
ulkopuolisen neuvonantaja-avun ja etenkin viraston tehtävien suorittamisen kannalta tarpeellisten operatiivisten analyysien hankkimista varten sekä kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden eduksi koituvia erityisiä tutkimus- ja teknologiatoimia, etenkin teknisiä tapausselvityksiä ja alustavia toteutettavuustutkimuksia varten;
b)
arvio menojen kattamiseen tarvittavista tuloista.
3. Johtokunta pyrkii varmistamaan, että 2 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetut määrärahat ovat merkittävä osa 2 kohdassa tarkoitetuista kokonaismäärärahoista. Näiden määrärahojen on vastattava todellisia tarpeita, ja niillä on mahdollistettava viraston operatiivinen toiminta.
4. Esityksessä yleiseksi talousarvioksi on oltava yksityiskohtainen henkilöstötaulukko ja yksityiskohtaiset perustelut.
5. Johtokunta voi yksimielisesti päättää, että myös erityinen hanke tai ohjelma sisällytetään esitykseen yleiseksi talousarvioksi, jos se on selvästi kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden yhteisen edun mukaista.
6. Määrärahat jaetaan osastoihin ja lukuihin ja nämä edelleen tarpeen mukaan momentteihin, ja menot ryhmitellään laatunsa tai käyttötarkoituksensa mukaan.
7. Kussakin osastossa voi olla luku ”alustavat määrärahat”. Nämä määrärahat otetaan talousarvioon, kun vakavien perusteiden nojalla on epävarmuutta tarvittavien määrärahojen määrästä tai talousarvioon otettujen määrärahojen toteuttamismahdollisuudesta.
8. Tulot muodostuvat:
a)
viraston toimintaan osallistuvien jäsenvaltioiden maksamista rahoitusosuuksista, jotka perustuvat bruttokansantulon mukaiseen asteikkoon;
b)
muista tuloista.
Esityksessä yleiseksi talousarvioksi on käyttötarkoitukseensa sidottuja tuloja varten erityisiä budjettikohtia, joissa ilmoitetaan mahdollisuuksien mukaan ennakoitujen tulojen määrä.
9. Johtokunta hyväksyy viraston rahoituskehyksen rajoissa esityksen yleiseksi talousarvioksi kunkin vuoden joulukuun 31 päivään mennessä. Tällöin johtokunnan puheenjohtajana toimii viraston johtaja tai hänen nimeämänsä edustaja taikka johtokunnan jäsen viraston johtajan pyynnöstä. Toimitusjohtaja julistaa talousarvion hyväksytyksi ja antaa sen tiedoksi osallistuville jäsenvaltioille.
10. Jollei esitystä yleiseksi talousarvioksi ole hyväksytty varainhoitovuoden alkuun mennessä, menoihin voidaan käyttää kuukausittain kunkin luvun tai muun jaottelun osalta määrä, joka on enintään yksi kahdestoistaosa edellisen varainhoitovuoden talousarvioon avatuista määrärahoista. Tällä järjestelyllä viraston käyttöön asetetaan kuitenkin vain määrä, joka on enintään yksi kahdestoistaosa valmisteltavana olevaan esitykseen yleiseksi talousarvioksi otetuista määrärahoista. Johtokunta voi määräenemmistöllä toimitusjohtajan ehdotuksesta antaa luvan yhden kahdestoistaosan ylittäviin menoihin edellyttäen, että asianomaisen varainhoitovuoden kokonaismäärärahat eivät ylitä edellisen varainhoitovuoden määrärahoja. Toimitusjohtaja voi pyytää suorittamaan tämän säännöksen mukaisesti luvan saaneiden määrärahojen kattamiseksi tarvittavat rahoitusosuudet, jotka on maksettava 30 päivän kuluessa tällaisen pyynnön esittämisestä.
14 artikla
Lisätalousarviot
1. Väistämättömissä, poikkeuksellisissa tai odottamattomissa olosuhteissa toimitusjohtaja voi ehdottaa rahoituskehyksen rajoissa lisätalousarvioesitystä.
2. Lisätalousarvioesitys laaditaan, esitetään, hyväksytään ja annetaan tiedoksi rahoituskehyksen rajoissa ja samaa menettelyä noudattaen kuin yleinen talousarvio. Johtokunta toimii ottaen asianmukaisesti huomioon asian kiireellisyyden.
3. Jos rahoituskehyksessä määrättyjen rajojen katsotaan olevan poikkeuksellisten ja odottamattomien olosuhteiden vuoksi riittämättömät, ottaen huomioon täysimääräisesti myös 13 artiklan 2 ja 3 kohdassa esitetyt säännöt, johtokunta toimittaa lisätalousarvion neuvostolle sen yksimielistä hyväksyntää varten.
15 artikla
Käyttötarkoitukseensa sidottu tulo
1. Virasto voi ottaa vastaan yleiseen talousarvioonsa määrättyyn käyttötarkoitukseen osoitettuina tuloina rahoitusosuuksia muiden kuin 13 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen kulujen kattamista varten:
a)
Euroopan unionin yleisestä talousarviosta tapauskohtaisesti ja noudattaen täysin siihen sovellettavia sääntöjä, menettelyjä ja päätöksentekotapoja;
b)
jäsenvaltioilta, kolmansilta mailta tai muilta kolmansilta osapuolilta.
2. Käyttötarkoitukseensa sidottu tulo voidaan käyttää vain siihen tarkoitukseen, johon se on osoitettu.
16 artikla
Rahoitusosuudet ja korvaukset
1. Rahoitusosuuksien määrittäminen sovellettaessa bruttokansantuloon perustuvaa asteikkoa
a)
Bruttokansantuloon (BKTL) perustuvaa asteikkoa sovellettaessa rahoitusosuuksien jakautuminen niiden jäsenvaltioiden kesken, joilta rahoitusosuuksia edellytetään, määräytyy SEU-sopimuksen 41 artiklan 2 kohdassa määritellyn bruttokansantulon mukaan määräytyvän asteikon ja Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä 7 päivänä kesäkuuta 2007 tehdyn neuvoston päätöksen 2007/436/EY, Euratom (4) tai muun sen korvaavan neuvoston päätöksen mukaisesti.
b)
Kunkin rahoitusosuuden laskennassa käytetään Euroopan unionin viimeisimpään talousarvioon liitetyssä taulukossa ”Yleisen talousarvion rahoitus omien varojen lajien ja jäsenvaltioiden mukaan” olevassa sarakkeessa ”BKTL-varat” olevia tietoja. Kunkin sellaisen jäsenvaltion rahoitusosuus, jolta rahoitusosuutta edellytetään, on suhteutettu kyseisen jäsenvaltion bruttokansantulon osuuteen niiden jäsenvaltioiden yhteenlasketusta bruttokansantulosta, joilta rahoitusosuuksia edellytetään.
2. Rahoitusosuuksien maksuaikataulu
a)
Osallistuvat jäsenvaltiot maksavat viraston yleisen talousarvion rahoittamiseen tarkoitetut rahoitusosuutensa kolmena tasasuuruisena eränä asianomaisen varainhoitovuoden helmikuun, kesäkuun ja lokakuun 15 päivään mennessä.
b)
Kun vahvistetaan lisätalousarvio, asianomaisten jäsenvaltioiden on maksettava tarvittavat rahoitusosuutensa 60 päivän kuluessa rahoituspyynnön esittämisestä.
c)
Kukin jäsenvaltio maksaa oman rahoitusosuutensa suorittamisesta johtuvat pankkikulut.
d)
Jollei vuotuista talousarviota ole hyväksytty marraskuun loppuun mennessä, virasto voi jäsenvaltion pyynnöstä antaa yksittäisen rahoituspyynnön kyseiselle jäsenvaltiolle.
17 artikla
Viraston suorittama menojen hallinnointi jäsenvaltioiden puolesta
1. Johtokunta voi päättää toimitusjohtajan tai jäsenvaltion ehdotuksesta, että virasto voi ottaa jäsenvaltioiden puolesta tehtäväkseen viraston toimialaan kuuluvien tiettyjen toimien hallinnoinnin ja varainhoidon.
2. Johtokunta voi päätöksessään valtuuttaa viraston tekemään sopimuksia tiettyjen jäsenvaltioiden puolesta. Se voi valtuuttaa viraston keräämään näiltä jäsenvaltioilta etukäteen tarvittavat varat tehtyjen sopimusten noudattamiseksi.
18 artikla
Talousarvion toteuttaminen
1. Neuvosto on hyväksynyt yksimielisesti viraston yleiseen talousarvioon sovellettavat rahoitussäännökset (5). Johtokunta tarkistaa ja muuttaa tarvittaessa näitä säännöksiä yksimielisesti.
2. Johtokunta hyväksyy toimitusjohtajan ehdotuksesta tarvittaessa yleisen talousarvion toteuttamista ja valvontaa varten täytäntöönpanosäännöt erityisesti julkisten hankintojen osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asiaankuuluvien EU:n sääntöjen soveltamista. Johtokunta varmistaa erityisesti sen, että toimitusvarmuus ja puolustussalaisuuksien sekä teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien vaatimusten suojelu otetaan asianmukaisesti huomioon.
3. Tässä artiklassa tarkoitettuja rahoitussäännöksiä ja -sääntöjä ei sovelleta 19 ja 20 artiklassa tarkoitettuihin tilapäisiin hankkeisiin ja ohjelmiin.
IV LUKU
TILAPÄISET HANKKEET JA OHJELMAT JA NIIHIN LIITTYVÄT TALOUSARVIOT
19 artikla
A-luokkaan (opt out) kuuluvien tilapäisten hankkeiden ja ohjelmien ja niihin liittyvien talousarvioiden hyväksyminen
1. Yksi tai useampi osallistuva jäsenvaltio tai toimitusjohtaja voi ehdottaa johtokunnalle viraston toimialaan kuuluvaa tilapäistä hanketta tai ohjelmaa, johon osallistuvien jäsenvaltioiden oletetaan yleisesti osallistuvan. Johtokunnalle ilmoitetaan ehdotettuun hankkeeseen tai ohjelmaan mahdollisesti liittyvästä talousarviosta sekä mahdollisista kolmansien osapuolten rahoitusosuuksista.
2. Periaatteessa kaikki osallistuvat jäsenvaltiot ovat mukana hankkeessa tai ohjelmassa. Niiden on ilmoitettava toimitusjohtajalle tätä koskevat aikomuksensa.
3. Johtokunta hyväksyy tilapäisen hankkeen tai ohjelman perustamisen.
4. Johtokunta voi toimitusjohtajan tai osallistuvan jäsenvaltion ehdotuksesta päättää perustaa komitean valvomaan tilapäisen hankkeen tai ohjelman hallinnointia ja täytäntöönpanoa. Komitea muodostuu kunkin mukana olevan jäsenvaltion edustajista ja, silloin kun unioni on mukana hankkeessa tai ohjelmassa, komission edustajasta. Johtokunnan päätöksessä määritellään komitean tehtävät ja toimikausi.
5. Johtokunnassa kokoontuvat, mukana olevat jäsenvaltiot hyväksyvät tilapäisen hankkeen tai ohjelman osalta:
a)
hankkeen tai ohjelman hallinnointia koskevat säännöt;
b)
tarvittaessa siihen liittyvän talousarvion, rahoitusosuuksien jakoperusteen ja tarvittavat täytäntöönpanosäännöt;
c)
kolmansien osapuolten osallistumisen 4 kohdassa tarkoitetun komitean toimintaan. Niiden osallistuminen ei kuitenkaan rajoita unionin päätöksenteon riippumattomuutta.
6. Jos unioni on mukana tilapäisessä hankkeessa tai ohjelmassa, komissio osallistuu 5 kohdassa tarkoitettujen päätösten tekoon noudattaen täysin Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavia päätöksentekomenettelyjä.
20 artikla
B-luokkaan (opt in) kuuluvien tilapäisten hankkeiden ja ohjelmien ja niihin liittyvien talousarvioiden hyväksyminen
1. Yksi tai useampi osallistuva jäsenvaltio voi ilmoittaa johtokunnalle aikomuksestaan perustaa viraston toimialaan kuuluva tilapäinen hanke tai ohjelma ja laatia tarvittaessa siihen liittyvä talousarvio. Johtokunnalle on ilmoitettava ehdotettuun hankkeeseen tai ohjelmaan mahdollisesti liitettävästä talousarviosta ja tarvittaessa annettava sille tiedot hankkeen tai ohjelman edellyttämistä henkilöstöresursseista sekä kolmansien osapuolten mahdollisista rahoitusosuuksista.
2. Jotta mahdollisuudet yhteistyöhön saataisiin mahdollisimman laajoiksi, kaikille osallistuville jäsenvaltioille on ilmoitettava tilapäisestä hankkeesta tai ohjelmasta - perusta osallistumisen mahdolliselle laajentamiselle mukaan lukien - hyvissä ajoin niin, että kaikki osallistuvat jäsenvaltiot voivat ilmaista halukkuutensa olla mukana. Hankkeen tai ohjelman yhden tai useamman alkuunpanijan on lisäksi pyrittävä saamaan sille mahdollisimman laaja osallistujamäärä. Alkuunpanijat päättävät osallistumisesta tapauskohtaisesti.
3. Tilapäinen hanke tai ohjelma katsotaan tämän jälkeen viraston hankkeeksi tai ohjelmaksi, jollei johtokunta toisin päätä kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut 1 kohdassa tarkoitetut tiedot.
4. Jos osallistuva jäsenvaltio haluaa myöhemmin osallistua tilapäiseen hankkeeseen tai ohjelmaan, sen on ilmoitettava aikomuksestaan siinä mukana oleville jäsenvaltioille. Mukana olevien jäsenvaltioiden on päätettävä keskenään kyseisen jäsenvaltion osallistumisesta kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen saamisesta, ottaen asianmukaisesti huomioon perustan, joka määriteltiin, kun osallistuville jäsenvaltioille ilmoitettiin hankkeesta tai ohjelmasta.
5. Mukana olevat jäsenvaltiot tekevät keskenään tarvittavat päätökset tilapäisen hankkeen tai ohjelman perustamisesta ja täytäntöönpanosta sekä tarvittaessa siihen liittyvästä talousarviosta. Jos unioni on mukana tällaisessa hankkeessa tai ohjelmassa, komissio osallistuu tässä kohdassa tarkoitettujen päätösten tekoon noudattaen täysin Euroopan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavia päätöksentekomenettelyjä. Mukana olevien jäsenvaltioiden on tarpeen mukaan tiedotettava johtokunnalle hankkeeseen tai ohjelmaan liittyvistä seikoista.
21 artikla
Tilapäisen hankkeen tai ohjelman talousarvion rahoitus Euroopan unionin yleisestä talousarviosta
Euroopan unionin yleisestä talousarviosta voidaan osoittaa rahoitusosuuksia 19 ja 20 artiklassa tarkoitettujen tilapäisten hankkeiden tai ohjelmien talousarvioihin.
22 artikla
Kolmansien osapuolten osallistuminen
1. Kolmannet osapuolet voivat olla mukana jossain 19 ja 20 artiklan mukaisesti perustetussa tilapäisessä hankkeessa tai ohjelmassa ja siihen liittyvässä talousarviossa. Johtokunta hyväksyy määräenemmistöllä tarvittaessa kuhunkin yksittäiseen hankkeeseen tai ohjelmaan liittyvät viraston ja kolmansien osapuolten väliset tilapäiset järjestelyt.
2. Silloin kun kyseessä on 19 artiklan nojalla perustettu hanke, johtokunnassa kokoontuvat mukana olevat jäsenvaltiot hyväksyvät asianomaisten kolmansien maiden osallistumista varten tarvittavat tarkemmat määräykset, joita sovelletaan niiden rahoitusosuuksiin.
3. Silloin kun kyseessä on 20 artiklan nojalla perustettu hanke, mukana olevat jäsenvaltiot päättävät asianomaisten kolmansien maiden kanssa mahdollisista tarvittavista yksityiskohtaisista järjestelyistä, joita sovelletaan niiden rahoitusosuuksiin.
4. Silloin kun unioni on mukana hankkeessa tai ohjelmassa, komissio osallistuu 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen päätösten tekoon.
V LUKU
SUHTEET KOMISSIOON
23 artikla
Osallistuminen viraston työhön
1. Komissio on johtokunnan äänioikeudeton jäsen, ja se osallistuu täysimääräisesti viraston työhön.
2. Komissio voi osallistua myös viraston hankkeisiin ja ohjelmiin.
3. Virasto luo tarvittavat hallinnolliset järjestelyt ja yhteistyösuhteet komissioon pyrkimyksenä erityisesti vaihtaa asiantuntemusta ja neuvoja niillä aloilla, joilla unionin toiminnalla on vaikutusta viraston tehtäviin ja joilla viraston toiminta on merkityksellistä unionin toiminnan kannalta.
4. Virasto ja komissio tai mukana olevat jäsenvaltiot ja komissio sopivat keskenään Euroopan unionin yleisestä talousarviosta 15 ja 21 artiklan nojalla tapauskohtaisesti katettavien rahoitusosuuksien edellyttämistä järjestelyistä.
VI LUKU
SUHTEET KOLMANSIIN MAIHIN, JÄRJESTÖIHIN JA YHTEISÖIHIN
24 artikla
Hallinnolliset järjestelyt ja muut asiat
1. Virasto voi tehtäviensä suorittamiseksi tehdä hallinnollisia järjestelyjä kolmansien maiden, järjestöjen ja yhteisöjen kanssa. Tällaisiin järjestelyihin kuuluvat erityisesti seuraavat seikat:
a)
viraston ja kolmannen osapuolen välisen suhteen periaate;
b)
määräykset neuvonpidosta viraston toimintaan liittyvässä asioissa;
c)
turvallisuusasiat.
Tällöin viraston on kunnioitettava Euroopan unionin yhteistä toimielinjärjestelmää ja EU:n päätöksenteon riippumattomuutta. Johtokunta tekee kunkin tällaisen järjestelyn saatuaan ensin hyväksynnän neuvostolta, joka tekee ratkaisunsa yksimielisesti.
2. Virasto kehittää tiiviit yhteistyösuhteet asiaomaisiin osiin, jotka sisältyvät OCCARiin ja jotka on saatu aikaan LoI-puitesopimuksen nojalla, jolloin tavoitteena on kyseisten osien mukaan ottaminen tai niiden periaatteiden ja toimintatapojen omaksuminen aikanaan tarpeen mukaan ja yhteisestä sopimuksesta.
3. Vastavuoroinen avoimuus ja johdonmukainen kehitys voimavarojen alalla varmistetaan soveltamalla voimavarojen kehittämisjärjestelyn menettelyjä. Muut viraston ja asianmukaisten Naton elinten yhteistyösuhteet määritellään 1 kohdassa tarkoitetun hallinnollisen järjestelyn mukaisesti, ja niissä on noudatettava täysin EU:n ja Naton välillä vakiintuneita yhteistyö- ja neuvonpitojärjestelyjä.
4. Virastolla on oikeus luoda yhteistyösuhteita muihin kuin 2 ja 3 kohdassa mainittuihin järjestöihin ja yhteisöihin niiden mahdollisen hankkeisiin ja ohjelmiin osallistumisen helpottamiseksi ja 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen mukaisesti.
5. Virastolla on oikeus luoda yhteistyösuhteita kolmansiin maihin niiden mahdollisen yksittäisiin hankkeisiin ja ohjelmiin osallistumisen helpottamiseksi ja 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelyjen mukaisesti.
6. Entisille EU:n ulkopuolisille Länsi-Euroopan varusteluryhmän (West European Armaments Group, WEAG) jäsenille annetaan mahdollisimman avoin oikeus tutustua viraston yksittäisiin hankkeisiin ja ohjelmiin, jotta ne voisivat asianmukaisissa tapauksissa osallistua niihin. Tätä varten perustetaan neuvoa-antava komitea toimimaan foorumina viraston tehtäviin kuuluviin, yhteistä etua koskeviin kysymyksiin liittyvien näkemysten ja tietojen vaihdossa. Sen puheenjohtajana on toimitusjohtaja tai hänen edustajansa. Komiteassa on edustaja kustakin osallistuvasta jäsenvaltiosta ja komissiosta sekä entisten EU:n ulkopuolisten WEAG:n jäsenten edustajia näiden kanssa sovittavien järjestelyjen mukaisesti.
7. Muut EU:n ulkopuoliset eurooppalaiset Naton jäsenet voivat myös pyynnöstä osallistua 6 kohdassa tarkoitetun neuvoa-antavan komitean työskentelyyn niiden kanssa sovittavien järjestelyjen mukaisesti.
8. Edellä 6 kohdassa tarkoitettu neuvoa-antava komitea voi toimia myös foorumina muiden kolmansien osapuolten kanssa käytävälle vuoropuhelulle, joka koskee viraston toimialaan kuuluvia yhteistä etua koskevia asioita, ja sen avulla voidaan myös huolehtia siitä, että nämä pidetään ajan tasalla yhteistä etua koskevien asioiden ja tulevaa yhteistyötä koskevien mahdollisuuksien kehittymisestä.
VII LUKU
MUITA SÄÄNNÖKSIÄ
25 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Viraston toimitusjohtajalle ja henkilöstölle myönnetyistä erioikeuksista ja vapauksista säädetään neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien 10 päivänä marraskuuta 2004 tekemässä päätöksessä Euroopan puolustusvirastolle ja sen henkilöstöön kuuluville myönnetyistä erioikeuksista ja vapauksista.
Viraston erioikeuksista ja vapauksista määrätään Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä pöytäkirjassa (N:o 7) Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista.
26 artikla
Tarkistuslauseke
Viraston johtaja esittää johtokunnalle viimeistään 14 päivänä heinäkuuta 2014 kertomuksen tämän päätöksen täytäntöönpanosta sen mahdollista neuvoston suorittamaa tarkistusta varten.
27 artikla
Oikeudellinen vastuu
1. Sopimussuhteeseen perustuva viraston vastuu määräytyy asianomaiseen sopimukseen sovellettavan lain mukaan.
2. Euroopan unionin tuomioistuimella on tuomiovalta viraston tekemässä sopimuksessa olevan välityslausekkeen perusteella.
3. Viraston henkilöstöön kuuluvien henkilökohtaisesta vastuusta virastoa kohtaan määrätään virastoon sovellettavissa asiaa koskevissa säännöissä.
28 artikla
Oikeus tutustua asiakirjoihin
Viraston hallussa oleviin asiakirjoihin sovelletaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 (6) olevia sääntöjä.
29 artikla
Turvallisuus
1. Virasto soveltaa neuvoston päätöksellä 2001/264/EY (7) vahvistettuja neuvoston turvallisuussääntöjä.
2. Virasto varmistaa ulkoisen viestintänsä asianmukaisen turvallisuuden.
30 artikla
Kielijärjestely
Neuvosto vahvistaa viraston kielijärjestelyn yksimielisesti.
31 artikla
Yhteisen toiminnan 2004/551/YUTP kumoaminen
Tällä päätöksellä kumotaan ja korvataan Euroopan puolustusviraston perustamisesta hyväksytty yhteinen toiminta 2004/551/YUTP.
32 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 12 päivänä heinäkuuta 2011.