РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 640/2010 НА ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И НА СЪВЕТА
от 7 юли 2010 година
за създаване на програма за документацията за улова на червен тон (Thunnus thynnus) и за изменение на Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета
ЕВРОПЕЙСКИЯТ ПАРЛАМЕНТ И СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взеха предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 43, параграф 2 от него,
като взеха предвид предложението на Европейската комисия,
като взеха предвид становището на Европейския икономически и социален комитет (1),
в съответствие с обикновената законодателна процедура (2),
като имат предвид, че:
(1)
Съюзът е договаряща страна по Конвенцията на Организацията на обединените нации по морско право от 10 декември 1982 г., одобрена с Решение 98/392/ЕО на Съвета (3), по Споразумението за прилагане на разпоредбите на посочената Конвенцията, свързани с опазването и управлението на трансгранично преминаващите и далекомигриращи рибни запаси, ратифицирано с Решение 98/414/ЕО на Съвета (4) и по Споразумението за насърчаване на съблюдаването на международните мерки за опазване и управление от риболовните кораби в открито море, прието с Решение 96/428/ЕО на Съвета (5). В рамката на тези международни задължения Съюзът участва в усилията за осигуряване на устойчиво управление на запасите от далекомигриращи риби.
(2)
Съгласно Решение 86/238/ЕИО на Съвета (6) Съюзът е договаряща страна по Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (Конвенция ICCAT). Конвенцията ICCAT предвижда рамка за регионално сътрудничество при опазването и управлението на видовете тон и тоноподобни в Атлантическия океан и прилежащите към него морета чрез създаването на Международна комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) и за приемане на препоръки, приложими за зоната на конвенцията ICCAT, които са обвързващи както за договарящите страни, сътрудничещите недоговарящи страни, образувания или риболовни организации (ДС).
(3)
С Регламент (ЕО) № 1984/2003 на Съвета от 8 април 2003 г. за въвеждане в Общността на режим на статистическа регистрация на червен тон, риба меч и едроок тон (7) бяха изпълнени препоръки 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 и 06-15 на ICCAT, както и резолюции 1993-02, 1994-04 и 1994-05 за програма за статистически документ за червения тон.
(4)
Като част от мерките за регулиране на запасите от червен тон, за подобряване на качеството и надеждността на статистическите данни и за предотвратяване, възпиране и премахване на незаконния риболов, на годишната си среща в Ресифе (Recife) (Бразилия) на 15 ноември 2009 г. ICCAT прие Препоръка 09-11 за изменение на Препоръка 08-12 за програма на ICCAT за документацията за улова на червен тон. Тази препоръка влезе в сила на 1 юни 2010 г. и е необходимо да бъде изпълнена от Съюза.
(5)
За да се гарантират лесното разбиране и еднообразното прилагане на разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон, съответните разпоредби от Регламент (ЕО) № 1984/2003, отнасящи се до статистическия документ и удостоверението за реекспорт на червен тон на ICCAT, следва да бъдат заличени. Поради това Регламент (ЕО) № 1984/2003 следва да бъде съответно изменен.
(6)
На Комисията следва да се предоставят правомощия да приема делегирани актове в съответствие с член 290 от Договора за функционирането на Европейския съюз по отношение на транспонирането на нови мерки за опазване, приети от ICCAT, като по този начин тя актуализира и допълва приложенията към настоящия регламент. От особено значение е по време на подготвителната си работа Комисията да проведе необходимите консултации, включително на експертно равнище,
ПРИЕХА НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
ГЛАВА I
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 1
Предмет и приложно поле
С настоящия регламент се създава програма на Съюза за документацията за улова на червен тон с цел подкрепяне изпълнението на приетите от Международната комисия за опазване на рибата тон в Атлантическия океан (ICCAT) мерки за опазване и управление, която включва разпоредбите на програмата на ICCAT за документацията за улова на червен тон с оглед идентифициране на произхода на всичкия червен тон.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилагат следните определения:
а)
„червен тон“ е рибата от вида Тhunnus thynnus, която попада в кодовете от Комбинираната номенклатура, изброени в приложение I;
б)
„вътрешна търговия“ е
i)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на Съюза и разтоварен на територията на Съюза; и
ii)
търговията в една държава-членка или между две или повече държави-членки с отгледан в рибни стопанства червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов на Съюза и поставен в клетки в рибно стопанство на територията на Съюза;
в)
„износ“ е всяко пренасяне към трета държава на червен тон, уловен от кораб за улов или далян на Съюза в зоната на Конвенцията ICCAT, включително от територията на Съюза, от трети държави или от риболовни райони;
г)
„внос“ е въвеждането на територията на Съюза, включително за поставяне в клетки, угояване, отглеждане в рибни стопанства или претоварване, на червен тон, уловен в зоната на Конвенцията ICCAT от кораб за улов или далян на трета държава;
д)
„реекспорт“ е всяко пренасяне от територията на Съюза на червен тон, който преди това е бил внесен на територията на Съюза;
е)
„зона на конвенцията ICCAT“ е зоната, определена от Международната конвенция за опазване на рибата тон в Атлантическия океан;
ж)
„държава-членка на знамето“ е държавата-членка, под чието знаме плава корабът за улов;
з)
„държава-членка на даляна“ е държавата-членка, в чиито води е разположен далянът;
и)
„държава-членка на рибното стопанство“ е държавата-членка, в която е установено рибното стопанство;
й)
„ДС“ означава договарящи страни, сътрудничещи недоговарящи страни, образувания или риболовни организации на ICCAT;
к)
„партида“ означава количество продукти от червен тон с еднакво представяне и с произход от една и съща географска зона и един и същ риболовен кораб или от група риболовни кораби или от един и същ далян.
ГЛАВА II
ДОКУМЕНТ ЗА УЛОВ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 3
Общи разпоредби
1. Държавите-членки изискват попълнен документ за улов на червен тон („документ за улов“) за всяко количество червен тон, разтоварен или претоварен в техните пристанища, поставен в клетки съгласно посоченото в приложение IV и събран в техните рибни стопанства.
2. Всяка партида червен тон, която се търгува на вътрешния пазар, внесена на територията на Съюза, изнесена или реекспортирана от нея, се придружава от заверен документ за улов, освен в случаите, при които се прилага член 4, параграф 3, и където е приложимо, от декларация на ICCAT за прехвърляне или от заверено удостоверение за реекспорт на червен тон („удостоверение за реекспорт“).
Забранява се всяко разтоварване на сушата, претоварване, поставяне в клетки, събиране, вътрешна търговия, внос, износ или реекспорт на червен тон без попълнен и заверен документ за улов и, когато това е приложимо, удостоверение за реекспорт.
3. Държавите-членки не въвеждат червен тон в рибно стопанство, което няма разрешение от държава-членка или от ДС или което не е включено в регистъра на ICCAT на съоръжения за отглеждане на риба, получили разрешение за отглеждане на уловения в зоната на Конвенцията ICCAT червен тон.
4. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че всеки улов на червен тон се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на държавата-членка или ДС на произход.
5. Чрез дерогация от параграф 4 държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон, уловен в контекста на съвместни риболовни операции, както е определено в член 2, буква ж) от Регламент (ЕО) № 302/2009 на Съвета от 6 април 2009 г. относно многогодишен план за възстановяване на червения тон в източната част на Атлантическия океан и в Средиземно море (8), се поставя в отделни клетки или поредици от клетки и се разпределя въз основа на съответните съвместни риболовни операции.
6. Държавите-членки на рибните стопанства гарантират, че червеният тон се събира от рибните стопанства в същата година, в която е бил уловен, или преди началото на риболовния сезон на корабите с мрежи гъргър, ако той се събира през следващата година. Когато операциите по събирането на рибата не са приключени в рамките на този период, държавите-членки на рибните стопанства попълват и предават на Комисията годишна декларация за прехвърлени количества в срок от десет дни след края на посочения период. Тази декларация включва:
-
количествата (изразени в kg) и броя на рибата, която се възнамерява да бъде прехвърлена,
-
годината на улов,
-
разбивка на състава по размери,
-
държава-членка на знамето или ДС, номер по ICCAT и наименование на кораба за улов,
-
референтният номер на документа за улова, съответстващ на прехвърления улов,
-
име и номер по ICCAT на съоръжението за угояване,
-
номер на клетката, и
-
информация за събраните количества (изразени в kg), при приключване на събирането.
Комисията предава декларациите на секретариата на ICCAT в срок от пет дни.
7. Количествата, прехвърлени в съответствие с параграф 6, се поставят в отделни клетки или поредици от клетки в рибното стопанство и се разделят на части въз основа на годината на улов.
8. Държавите-членки на знамето или на даляна предоставят формуляри на документа за улов само на своите кораби за улов и даляни, които са получили разрешение за улов на червен тон в зоната на конвенцията ICCAT, включително под формата на прилов.
9. Всеки формуляр на документа за улов притежава уникален документален идентификационен номер. Номерата на документа са специфични за държавата-членка на знамето или на даляна и се зачисляват на всеки кораб за улов или далян. Тези формуляри не могат да се прехвърлят на друг кораб за улов или далян.
10. Всяка част от разделени партиди или от преработен продукт се придружава от копия на документите за улов, за чието проследяване се използва уникалният номер на оригиналния документ за улов.
11. Вътрешната търговия, вносът, износът и реекспортът на рибни части, които не са месо (например глави, очи, хайвер, вътрешности и опашки) са освободени от изискванията на настоящия регламент.
Член 4
Заверяване
1. Капитаните на кораби за улов, операторите на даляни, операторите на рибни стопанства, продавачите, износителите или техните упълномощени представители попълват документ за улов, ако е възможно по електронен път, като нанасят необходимата информация в съответните раздели в документа и го представят за заверяване в съответствие с параграф 2 при всяко разтоварване на сушата, прехвърляне, поставяне в клетки, събиране, претоварване, вътрешна търговия или износ на червен тон.
2. Документът за улов се заверява от компетентния орган на държавата-членка на знамето, на даляна или на рибното стопанство или от държавата-членка, в която е установен продавачът или износителят. Държавите-членки заверяват документа за улов за цялото количество червен тон само когато:
а)
корабът за улов плава под знамето на държавата-членка или далянът е разположен във водите или рибното стопанство е установено на територията на държавата-членка, в която е събран червеният тон,
б)
вследствие на проверка на партидата се установи, че цялата информация в документа за улов е точна,
в)
общите подлежащи на заверяване количества са в рамките на приложимите към тях квоти или допустим улов за всяка година на управление, включително, когато е приложимо, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляните, и
г)
уловът на червения тон е в съответствие със свързаните с него мерки на ICCAT за опазване и управление.
3. Заверяването по параграф 2 от настоящия член не се изисква, когато цялото количество червен тон за продажба е било маркирано, както е посочено в член 5, от държавата-членка на знамето или на даляна, където рибата е била уловена.
4. Когато количествата уловен и разтоварен червен тон са по-малко от един тон или от три риби, до заверяването на документа за улов в рамките на седем дни и преди вътрешна търговия или износ, за временен документ за улов могат да послужат риболовният дневник или фишът за продажба.
5. Завереният документ за улов съдържа, според случая, предвидената в приложение II информация.
6. Образец на документ за улов се съдържа в приложение III. Ако в даден раздел на образеца на документ за улов няма достатъчно място за пълното проследяване на движението на червения тон от улова до търговията, съответният раздел може да бъде разширен, колкото е необходимо, и да бъде прикрепен като приложение. Компетентният орган на съответната държава-членка заверява приложението възможно най-бързо, но не по-късно от следващото пренасяне на червения тон.
7. Инструкциите относно издаването, номерирането, попълването и заверяването на документа за улов са определени в приложение IV.
Член 5
Маркиране
1. Държавите-членки могат да поискат от своите кораби за улов или даляни да маркират всяка уловена риба, за предпочитане при умъртвяването, но не по-късно от разтоварването на сушата. Всяка маркировка носи уникалните и специфични за държавата-членка номера и е защитена срещу подправка. Всяка номерация на маркировка е свързана с документа за улов.
2. Съответната държава-членка предоставя на Комисията резюме за изпълнението на програмата за маркиране. Комисията предава резюметата на секретариата на ICCAT в разумен срок.
3. Използването на маркировка се разрешава само когато общият улов е в рамките на квотите на държавите-членки или на лимита за улов за всяка година на управление, включително, където е уместно, в рамките на предоставените индивидуални квоти на корабите за улов или даляни.
ГЛАВА III
УДОСТОВЕРЕНИЕ ЗА РЕЕКСПОРТ НА ЧЕРВЕН ТОН
Член 6
Общи разпоредби
1. Държавите-членки гарантират, че всяка партида червен тон, реекспортиран от тяхната територия, е придружен от заверено удостоверение за реекспорт.
Удостоверението за реекспорт не се прилага в случаите, когато отглежданият червен тон е внесен жив.
2. Отговорният за реекспорта оператор попълва удостоверението за реекспорт, като нанася необходимата информация в съответните раздели на документа и го представя за заверяване за партидата червен тон, предназначена за реекспортиране. Попълненото удостоверение за реекспорт се придружава от копие на заверения(те) документ(и) за улов, който се отнася до внесения преди това червен тон.
Член 7
Заверяване на удостоверение за реекспорт
1. Удостоверението за реекспорт се заверява от компетентния орган на държавата-членка на реекспорта.
2. Компетентният орган заверява удостоверението за реекспорт за цялото количество червен тон само когато:
а)
се установи, че цялата информация, която се съдържа в удостоверението за реекспорт е точна,
б)
завереният(те) документ(и) за улов, представен(и) в подкрепа на удостоверението за реекспорт, е(са) бил(и) приет(и) за вноса на продуктите, декларирани в удостоверението за реекспорт,
в)
предназначените за реекспорт продукти са изцяло или частично идентични с посочените в заверения(те) документ(и) за улов, и
г)
към завереното удостоверение за реекспорт е приложено копие от документа(ите) за улов.
3. Завереното удостоверение за реекспорт съдържа информацията, посочена в приложение V.
ГЛАВА IV
ПРЕДОСТАВЯНЕ И ПРОВЕРЯВАНЕ
Член 8
Предоставяне и съхраняване на заверените документи
1. Държавите-членки предоставят по електронен път копие от всички заверени документи за улов или удостоверения за реекспорт - освен в случаите, когато се прилага член 4, параграф 3 - възможно най-бързо и във всички случаи в рамките на пет работни дни от датата на заверяването, или незабавно, когато превозването се очаква да продължи не повече от пет работни дни, на:
а)
Комисията,
б)
компетентните органи на държавата-членка или ДС, в която червеният тон е предназначен за вътрешна търговия, отглеждане или внос, и
в)
секретариата на ICCAT.
2. Държавите-членки съхраняват копия от заверените документи за улов и удостоверения за реекспорт, издадени и получени най-малко за период от две години.
Член 9
Проверка
1. Държавите-членки следят компетентните им органи да идентифицират всяка партида червен тон, който е разтоварен, претоварен, търгуван на вътрешния пазар, внесен или изнесен на тяхна територия или който е реекспортиран от тяхна територия. Компетентните органи изискват и преглеждат заверения(те) документ(и) за улов и свързаната с тях документация за всяка партида червен тон. Прегледът включва справка в базата данни относно заверяването на секретариата на ICCAT.
2. Компетентните органи могат също така да прегледат съдържанието на партидата, за да проверят информацията, която се съдържа в документа за улов, и свързаната с него документация, и при необходимост извършват проверки при съответните оператори.
3. Ако в резултат на проведените в съответствие с параграфи 1 и 2 прегледи и проверки възникне съмнение относно съдържащата се в документа за улов информация, държавите-членки сътрудничат с компетентните органи, които са заверили документа(ите) за улов или удостоверението(ята) за реекспорт, за да премахнат съмнението.
4. Ако държава-членка установи наличието на партида без документ за улов, тя съобщава този факт на доставящата държава-членка или ДС - износител, а когато това е известно - на държавата-членка на знамето или на ДС на знамето.
5. До приключване на прегледите или проверките съгласно параграфи 1 и 2 държавите-членки не освобождават партидата за вътрешна търговия, внос или износ, а в случаите на предназначена за отглеждане в рибни стопанства жив червен тон - не приемат декларацията за прехвърляне.
6. Когато в резултат на прегледите или проверките съгласно параграф 1 и в сътрудничество със заверяващите компетентни органи държава-членка счете даден документ за улов или удостоверение за реекспорт за невалидни, вътрешната търговия, вносът, износът или реекспортът на съответния червен тон се забранява.
ГЛАВА V
ПРЕДАВАНЕ НА ДАННИ
Член 10
Информация относно заверяването и точките за контакт
1. Държавите-членки нотифицират на Комисията:
а)
наименованието и пълния адрес на техните органи, компетентни за заверяването и проверката на документите за улов или удостоверенията за реекспорт,
б)
името, длъжността и образец отпечатък на печата или клеймото на лично упълномощените заверяващи служители, и
в)
при необходимост образци на маркировката.
2. В нотификацията се посочва датата, на която информацията, посочена в параграф 1, поражда действие. Актуализираната информация относно заверяващите органи и служители се съобщава своевременно на Комисията.
3. Държавите-членки нотифицират на Комисията точките за контакт и по-конкретно имената им, които да бъдат информирани при въпроси, свързани с документите за улов или с удостоверенията за реекспорт.
4. Комисията незабавно препраща тази информация на секретариата на ICCAT.
Член 11
Годишен доклад за програмата
1. До 15 септември на всяка година държавите-членки представят на Комисията по електронен път доклад за програмата, в който се съдържа предвидената в приложение VI информация и който обхваща периода от 1 юли на предходната година до 30 юни на текущата година.
2. Комисията изготвя годишния доклад на Съюза за програмата и го представя на секретариата на ICCAT до 1 октомври на всяка година.
ГЛАВА VI
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 12
Изменение на приложенията
С цел прилагане на мерките за опазване, приети от ICCAT, Комисията може да изменя приложенията към настоящия регламент посредством делегирани актове в съответствие с член 13 и при спазване на условията, установени в членове 14 и 15.
При приемането на такива делегирани актове Комисията действа в съответствие с разпоредбите на настоящия регламент.
Член 13
Упражняване на делегирането
1. Правомощията да приема делегираните актове, посочени в член 12, се предоставят на Комисията за срок от пет години, считано от 14 август 2010. Комисията изготвя доклад относно делегираните правомощия не по-късно от шест месеца преди края на петгодишния срок. Делегирането на правомощията се подновява автоматично за срокове с еднаква продължителност, освен ако Европейският парламент или Съветът не го оттеглят в съответствие с член 14.
2. Веднага след като приеме делегиран акт, Комисията нотифицира едновременно Европейския парламент и Съвета за него.
3. Правомощията да приема делегирани актове се предоставят на Комисията при условията, предвидени в членове 14 и 15.
Член 14
Оттегляне на делегирането
1. Делегирането на правомощия, посочено в член 12, може да бъде оттеглено по всяко време от Европейския парламент или от Съвета.
2. Институцията, започнала вътрешна процедура за вземане на решение дали да оттегли делегирането на правомощията, полага усилия да информира другата институция и Комисията в разумен срок, преди да вземе окончателно решение.
3. С решението за оттегляне се прекратява делегирането на правомощията, посочени в същото решение. То поражда действие незабавно или на посочена в него по-късна дата. Решението за оттегляне не засяга действителността на делегираните актове, които вече са в сила. То се публикува в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 15
Възражения срещу делегирани актове
1. Европейският парламент или Съветът могат да възразят срещу делегиран акт в срок от два месеца от датата на нотификацията.
По инициатива на Европейския парламент или на Съвета този срок се удължава с два месеца.
2. Ако към момента на изтичането на посочения срок нито Европейският парламент, нито Съветът не е възразил срещу делегирания акт, той се публикува в Официален вестник на Европейския съюз и влиза в сила на посочената в него дата.
3. Ако Европейският парламент или Съветът възразят срещу делегирания акт, той не влиза в сила. Институцията, която възразява срещу делегирания акт, посочва причините за това.
Член 16
Изменения в Регламент (ЕО) № 1984/2003
1. Регламент (ЕО) № 1984/2003 се изменя, както следва:
а)
в заглавието думите „червен тон“ се заличават;
б)
в член 1, буква а) думите „червения тон (Thunnus thynnus)“ се заличават;
в)
в член 2 думите „червения тон“ се заличават;
г)
в член 3 се заличава буква а);
д)
в член 4, параграф 1, първото тире се заличава;
е)
в член 4, параграф 2, буква б), подточка iii) думите „червения тон“ се заличават;
ж)
в член 5, параграф 1, първото тире се заличава;
з)
в член 6, параграф 1, втора алинея се заличава буква а);
и)
в член 8, буква а) думите „червен тон“ се заличават;
й)
в член 9, параграф 2 се заличава буква а);
к)
приложения I, IVa, IX и XV се отменят.
2. Позоваванията на отменените разпоредби на Регламент (ЕО) № 1984/2003 се считат за позовавания на настоящия регламент.
Член 17
Преразглеждане
Комисията преразглежда настоящия регламент след приемането на препоръки от ICCAT, като взема предвид актуализираните научни становища относно размера на запасите, които ще бъдат представени на неговите заседания и представя предложения за всички изменения, които може да се окажат необходими.
Член 18
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Страсбург 7 юли 2010 година.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 640/2010,
annettu 7 päivänä heinäkuuta 2010,
tonnikalaa (Thunnus thynnus) koskevasta saaliinkirjausohjelmasta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1984/2003 muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Unioni on sopimuspuolena 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyssä Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 98/392/EY (3), hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta tehdyssä sopimuksessa, joka on ratifioitu neuvoston päätöksellä 98/414/EY (4) ja aavan meren kalastusalusten kansainvälisten suojelu- ja hoitotoimenpiteiden noudattamisen edistämisestä tehdyssä sopimuksessa, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 96/428/EY (5). Unioni osallistuu kyseisten kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti toimiin, joita toteutetaan laajasti vaeltavien kalakantojen kestävän hoidon varmistamiseksi.
(2)
Unioni on neuvoston päätöksen 86/238/ETY (6) nojalla sopimuspuolena yleissopimuksessa Atlantin tonnikalojen suojelusta, ’jäljempänä ICCAT-yleissopimus’. ICCAT-yleissopimuksessa määrätään tonnikalojen ja sen lähilajien säilyttämisen ja hoidon alueellisen yhteistyön puitteista Atlantin valtamerellä ja sitä ympäröivillä merillä Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) avulla sekä sellaisten ICCAT-yleissopimusalueella sovellettavien suositusten antamisesta, jotka velvoittavat sopimuspuolia ja yhteistyötä tekeviä muita kuin sopimuspuolia, yhteisöjä ja kalastusyhteisöjä.
(3)
ICCAT:n antamat tonnikalan tilastointiasiakirjaohjelmia koskevat suositukset 1992-01, 1993-03, 1996-10, 1997-04, 1998-12, 03-19 ja 06-15 sekä päätöslauselmat 1993-02, 1994-04 ja 1994-05 on pantu täytäntöön tonnikalaa, miekkakalaa ja isosilmätonnikalaa koskevan yhteisön tilastointijärjestelmän perustamisesta 8 päivänä huhtikuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1984/2003 (7).
(4)
Tonnikalakantojen sääntelytoimenpiteiden osana sekä tilastotietojen laadun ja luotettavuuden parantamiseksi ja laittoman kalastuksen ehkäisemiseksi, vastustamiseksi ja poistamiseksi ICCAT antoi Recifessä (Brasilia) 15 päivänä marraskuuta 2009 pidetyssä vuosikokouksessaan suosituksen 09-11 ICCAT:n tonnikalasaaliiden kirjausohjelmaa koskevan suosituksen 08-12 muuttamiseksi. Tämä suositus tuli voimaan 1 päivänä kesäkuuta 2010, ja unionin on tarpeen panna se täytäntöön.
(5)
ICCAT:n tonnikalasaaliiden kirjausohjelmaa koskevien säännösten helppolukuisuuden ja yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi asetuksen (EY) N:o 1984/2003 säännökset, jotka koskevat ICCAT:n tonnikalan tilastointiasiakirjaa ja jälleenvientitodistusta, olisi poistettava. Sen vuoksi asetus (EY) N:o 1984/2003 olisi muutettava vastaavasti.
(6)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, joilla saatetaan ICCAT:n hyväksymät uudet säilyttämistoimenpiteet osaksi lainsäädäntöä ja täten saatetaan tämän asetuksen liitteet ajan tasalle ja täydennetään niitä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijoiden tasolla,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
Tällä asetuksella vahvistetaan Kansainvälisen Atlantin tonnikalojen suojelukomission (ICCAT) hyväksymien säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden täytäntöönpanon tueksi unionin tonnikalasaaliiden kirjausohjelma, johon sisällytetään ICCAT:n tonnikalasaaliiden kirjausohjelman määräykset kaikkien tonnikalojen alkuperän tunnistamiseksi.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’tonnikalalla’ tarkoitetaan liitteessä I lueteltuihin yhdistetyn nimikkeistön koodeihin kuuluvaa Thunnus thynnus -lajin kalaa;
b)
’kotimaankaupalla’ tarkoitetaan
i)
unionin pyyntialuksen ICCAT-yleissopimusalueella pyytämän tai siellä unionin rysällä pyydetyn ja unionin alueella puretun tonnikalan kauppaa yhdessä jäsenvaltiossa taikka kahden tai useamman jäsenvaltion välillä; ja
ii)
unionin pyyntialuksen ICCAT-yleissopimusalueella pyytämän sellaisen kasvatetun tonnikalan kauppaa yhdessä jäsenvaltiossa taikka kahden tai useamman jäsenvaltion välillä, joka on siirretty kasvatushäkkiin unionin alueelle sijoittautuneeseen kasvatuslaitokseen;
c)
’viennillä’ tarkoitetaan unionin pyyntialusten ICCAT-yleissopimusalueella pyytämien tai siellä unionin rysällä pyydetyn, mukaan lukien unionin alueelta, kolmansista maista tai kalavesiltä saadun, tonnikalan viemistä kolmanteen maahan;
d)
’tuonnilla’ tarkoitetaan kolmannen maan pyyntialuksen ICCAT-yleissopimusalueella pyytämän tai siellä kolmannen maan rysällä pyydetyn tonnikalan tuontia unionin alueelle, myös kasvatushäkkiin siirtoa, lihotusta, kasvatusta tai jälleenlaivausta varten;
e)
’jälleenviennillä’ tarkoitetaan unionin alueelle aiemmin tuodun tonnikalan viemistä unionin alueelta;
f)
’ICCAT-yleissopimusalueella’ tarkoitetaan aluetta, joka määritellään yleissopimuksessa Atlantin tonnikalojen suojelusta;
g)
’lippujäsenvaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, jonka lipun alla pyyntialus purjehtii;
h)
’rysäjäsenvaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, jossa rysä sijaitsee;
i)
’kasvatusjäsenvaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, jossa kalankasvatuslaitos sijaitsee;
j)
’sopimuspuolilla’ tarkoitetaan ICCAT:n sopimuspuolia, yhteistyötä tekeviä muita kuin sopimuspuolia, yhteisöjä ja kalastusyhteisöjä;
k)
’erällä’ tarkoitetaan tonnikalatuotteiden määrää, jolla on samanlainen tarjontamuoto ja joka on peräisin samalta asianomaiselta maantieteelliseltä alueelta ja samalta kalastusalukselta, taikka samasta kalastusalusten ryhmästä, tai samasta rysästä.
II LUKU
TONNIKALAN SAALISASIAKIRJA
3 artikla
Yleiset säännökset
1. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että kaikista niiden satamissa puretuista tai jälleenlaivatuista sekä liitteessä IV mainitulla tavalla kasvatushäkkiin siirretyistä ja niiden kasvatuslaitoksista nostetuista tonnikaloista esitetään asianmukaisesti täytetty tonnikalan saalisasiakirja, jäljempänä ’saalisasiakirja’.
2. Kunkin kotimaankaupan kohteena olevan taikka unionin alueelle tuodun tai sieltä viedyn tai jälleenviedyn tonnikalaerän mukana on oltava validoitu saalisasiakirja lukuun ottamatta tapauksia, joissa sovelletaan 4 artiklan 3 kohtaa, ja tapauksen mukaan ICCAT:n siirtoilmoitus tai validoitu tonnikalan jälleenvientitodistus, jäljempänä ’jälleenvientitodistus’.
Tonnikalan purkaminen, jälleenlaivaus, kasvatushäkkiin siirto, häkistä nostaminen, kotimaankauppa, tuonti, vienti tai jälleenvienti ilman täytettyä ja validoitua saalisasiakirjaa ja tapauksen mukaan myös jälleenvientitodistusta on kiellettyä.
3. Jäsenvaltiot eivät saa siirtää tonnikalaa kasvatuslaitokseen, joka ei ole jäsenvaltion tai sopimuspuolten hyväksymä tai joka ei sisälly ICCAT:n rekisteriin vesiviljelylaitoksista, joilla on lupa harjoittaa ICCAT-yleissopimusalueella pyydetyn tonnikalan kasvatusta.
4. Kasvatusjäsenvaltioiden on varmistettava, että tonnikalasaaliit pannaan eri häkkeihin tai häkkisarjoihin ja erotellaan lähtöpaikkana olleen jäsenvaltion tai sopimuspuolen mukaan.
5. Poiketen siitä, mitä 4 kohdassa säädetään, kasvatusjäsenvaltioiden on varmistettava, että tonnikalan monivuotisesta elvytyssuunnitelmasta Itä-Atlantilla ja Välimerellä 6 päivänä huhtikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 302/2009 (8) 2 artiklan g kohdassa määritellyistä yhteisistä kalastustoimista peräisin olevat tonnikalasaaliit pannaan eri häkkeihin tai häkkisarjoihin ja erotellaan yhteisten kalastustoimien mukaan.
6. Kasvatusjäsenvaltioiden on varmistettava, että tonnikalat nostetaan kasvatuslaitoksista niiden pyyntivuonna tai ennen kurenuotta-alusten pyyntikauden alkua, jos ne nostetaan seuraavana vuonna. Jos nostotoimia ei ole saatu päätökseen tuon ajanjakson aikana, kasvatusjäsenvaltioiden on täytettävä ja toimitettava vuosittain siirtoilmoitus komissiolle kymmenen päivän kuluessa tuon ajanjakson päättymisestä. Ilmoituksessa on oltava:
-
siirrettäväksi tarkoitettujen kalojen määrät (ilmaistuna kiloina) ja lukumäärä;
-
pyyntivuosi;
-
kokokoostumus;
-
lippujäsenvaltio tai sopimuspuoli, pyyntialuksen ICCAT-numero ja nimi;
-
siirrettävien saaliiden saalisasiakirjan viitenumerot;
-
lihotuslaitoksen nimi ja ICCAT-numero;
-
häkin numero; ja
-
tiedot nostetuista määristä (ilmaistuna kiloina) nostamisen päätyttyä.
Komissio toimittaa ilmoitukset ICCAT:n sihteeristölle viiden päivän kuluessa.
7. Edellä 6 kohdan mukaisesti siirretyt määrät on pantava kasvatuslaitoksessa eri häkkeihin tai häkkisarjoihin pyyntivuoden mukaan.
8. Lippu- tai rysäjäsenvaltiot saavat toimittaa saalisasiakirjalomakkeet ainoastaan niille pyyntialuksilleen ja rysilleen, joilla on lupa kalastaa tonnikalaa ICCAT-yleissopimusalueella, myös sivusaaliina.
9. Kussakin saalisasiakirjalomakkeessa on oltava yksilöllinen tunnistenumero. Tunnistenumeron on viitattava tiettyyn lippu- tai rysäjäsenvaltioon, ja se on annettava kullekin pyyntialukselle tai rysälle. Näitä lomakkeita ei voi siirtää toiselle pyyntialukselle tai rysälle.
10. Kunkin osaerän tai jalostetun tuotteen mukana on oltava saalisasiakirjan jäljennös, johon on jäljitettävyyssyistä merkitty alkuperäisen saalisasiakirjan yksilöllinen tunnistenumero.
11. Muiden kalan osien kuin kalanlihan (so. pään, silmien, mädin ja maidin, sisälmysten ja pyrstön) kotimaankauppa, tuonti, vienti ja jälleenvienti vapautetaan tämän asetuksen vaatimuksista.
4 artikla
Validointi
1. Pyyntialusten päälliköiden, rysien käyttäjien, laitosten hoitajien, myyjien, viejien tai heidän valtuutettujen edustajiensa on täytettävä saalisasiakirja, jos mahdollista sähköisesti, antamalla vaaditut tiedot oikeissa kohdissa ja pyytämällä sen 2 kohdan mukaista validointia aina tonnikalan purkamisen, siirtämisen, häkkiin siirron, noston, jälleenlaivauksen, kotimaankaupan ja viennin yhteydessä.
2. Saalisasiakirjan validoinnista vastaa lippu-, rysä- tai kasvatusjäsenvaltion taikka sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, johon myyjä tai viejä on sijoittautunut. Jäsenvaltiot saavat validoida saalisasiakirjan koko tonnikalamäärän osalta ainoastaan seuraavissa tapauksissa:
a)
pyyntialus purjehtii kyseisen jäsenvaltion lipun alla tai rysä tai laitos, josta tonnikala on nostettu, sijaitsee kyseisessä jäsenvaltiossa;
b)
kaikki saalisasiakirjassa annetut tiedot on todettu oikeiksi erälle tehdyssä tarkastuksessa;
c)
validoitaviksi esitetyt kokonaismäärät ovat kullekin kalastusvuodelle vahvistettujen kiintiöiden tai saalisrajoitusten mukaiset, tarvittaessa pyyntialuksille tai rysille myönnetyt yksittäiset kiintiöt mukaan luettuina; ja
d)
tonnikala täyttää ICCAT:n säilyttämis- ja hoitotoimenpiteiden asiaa koskevat vaatimukset.
3. Tämän artiklan 2 kohdan mukaista validointia ei vaadita, jos tonnikalan pyytänyt lippu- tai rysäjäsenvaltio on merkinnyt 5 artiklan mukaisesti koko myytävissä olevan tonnikalamäärän.
4. Jos pyydetyt ja puretut tonnikalamäärät ovat alle tonnin tai pienempiä kuin kolme kalaa, väliaikaisena saalisasiakirjana voidaan ennen kotimaankauppaa tai vientiä käyttää kalastuspäiväkirjaa tai myynti-ilmoitusta, kunnes saalisasiakirja validoidaan seitsemän päivän kuluessa.
5. Validoidussa saalisasiakirjassa on annettava liitteessä II esitetyt tiedot soveltuvin osin.
6. Saalisasiakirjan malli esitetään liitteessä III. Jos jossakin saalisasiakirjan mallin kohdassa ei ole riittävästi tilaa tonnikalan liikkeiden selvittämiseksi aukottomasti pyyntivaiheesta kauppaan, kyseiset tiedot voidaan tarvittaessa antaa liitteessä. Asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on validoitava liite mahdollisimman pian ja viimeistään tonnikalaa seuraavan kerran siirrettäessä.
7. Saalisasiakirjan laatimista, numerointia, täyttämistä ja validointia koskevat ohjeet ovat liitteessä IV.
5 artikla
Merkintä
1. Jäsenvaltiot voivat vaatia, että niiden pyyntialukset tai rysien käyttäjät kiinnittävät kuhunkin tonnikalaan merkin mieluiten teurastuksen yhteydessä mutta viimeistään kaloja purettaessa. Merkeissä on oltava yksilöllinen jäsenvaltiokohtainen numero, ja ne on suojattava väärinkäytöltä. Merkin numeroiden on liityttävä saalisasiakirjaan.
2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle yhteenveto merkintäohjelman täytäntöönpanosta. Komissio toimittaa yhteenvedot ICCAT:n sihteeristölle kohtuullisen ajan kuluessa.
3. Merkkien käyttö on sallittua ainoastaan, kun saaliiden kokonaismäärät ovat kullekin kalastusvuodelle vahvistettujen jäsenvaltioiden kiintiöiden tai saalisrajoitusten mukaiset, tarvittaessa pyyntialuksille tai rysille myönnetyt yksittäiset kiintiöt mukaan luettuina.
III LUKU
TONNIKALAN JÄLLEENVIENTITODISTUS
6 artikla
Yleiset säännökset
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaisen niiden alueelta jälleenvietävän tonnikalaerän mukana on validoitu jälleenvientitodistus.
Jälleenvientitodistusta ei vaadita, jos kasvatettua tonnikalaa tuodaan elävänä.
2. Jälleenviennistä vastuussa olevan toimijan on täytettävä jälleenvientitodistus antamalla vaaditut tiedot todistuksen oikeissa kohdissa ja pyytämällä sen validointia jälleenvietävän tonnikalaerän osalta. Täytetyn jälleenvientitodistuksen mukana on oltava jäljennös aiemmin tuotuun tonnikalaan liittyvistä validoiduista saalisasiakirjoista.
7 artikla
Jälleenviennin validointi
1. Jälleenvientitodistuksen validoinnista vastaa jälleenviejäjäsenvaltion toimivaltainen viranomainen.
2. Toimivaltainen viranomainen saa validoida jälleenvientitodistuksen kaikkien tonnikalatuotteiden osalta ainoastaan, jos:
a)
kaikki jälleenvientitodistuksessa annetut tiedot on todettu oikeiksi;
b)
jälleenvientitodistuksen tueksi esitetyt validoidut saalisasiakirjat on hyväksytty jälleenvientitodistuksessa ilmoitettujen tuotteiden tuonnin osalta;
c)
jälleenvietävät tuotteet ovat täysin tai osittain samoja kuin validoiduissa saalisasiakirjoissa ilmoitetut tuotteet; ja
d)
validoituun jälleenvientitodistukseen liitetään saalisasiakirjan / -kirjojen jäljennös.
3. Validoidussa jälleenvientitodistuksessa on annettava liitteessä V esitetyt tiedot.
IV LUKU
TOIMITTAMINEN JA TARKASTUS
8 artikla
Validoitujen asiakirjojen toimittaminen ja säilyttäminen
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava jäljennös kaikista validoiduista saalisasiakirjoista tai jälleenvientitodistuksista, lukuun ottamatta tapauksia, joissa sovelletaan 4 artiklan 3 kohtaa, mahdollisimman pian ja joka tapauksessa viiden työpäivän kuluessa validointipäivästä, tai viipymättä, jos kuljetuksen odotetaan kestävän enintään viisi työpäivää, seuraaville tahoille:
a)
komissiolle;
b)
jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille tai sopimuspuolille, jos tonnikala on tarkoitettu kotimaankauppaan, kasvatukseen tai tuontiin; ja
c)
ICCAT:n sihteeristölle.
2. Jäsenvaltioiden on säilytettävä laatimiensa tai vastaanottamiensa validoitujen saalisasiakirjojen ja jälleenvientitodistusten jäljennökset vähintään kaksi vuotta.
9 artikla
Tarkastus
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toimivaltaiset viranomaiset yksilöivät jokaisen tonnikalaerän, joka puretaan, jälleenlaivataan tai suunnataan kotimaankauppaan niiden alueella tai joka tuodaan niiden alueelle taikka viedään tai jälleenviedään niiden alueelta. Toimivaltaisten viranomaisten on vaadittava validoidut saalisasiakirjat ja muut vastaavat asiakirjat kustakin tonnikalaerästä tutkintaa varten. Tutkinta sisältää ICCAT:n sihteeristön ylläpitämän validointitietokannan tarkastelun.
2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tutkia myös erän sisältöä tarkastaakseen saalisasiakirjassa ja vastaavissa asiakirjoissa annetut tiedot, ja niiden on tarvittaessa tehtävä asianomaisia toimijoita koskevia tarkastuksia.
3. Jos 1 ja 2 kohdan mukaisesti tehtyjen tutkimusten tai tarkastusten perusteella herää epäilys, pitävätkö saalisasiakirjassa annetut tiedot paikkansa, jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä saalisasiakirjan / -kirjat tai jälleenvientitodistuksen / -todistukset laatineiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tällaisten epäilysten hälventämiseksi.
4. Jos jäsenvaltio havaitsee erän, jonka mukana ei ole saalisasiakirjaa, sen on ilmoitettava havainnostaan lähettävälle jäsenvaltiolle tai viejänä toimivalle sopimuspuolelle sekä lippujäsenvaltiolle tai lippusopimuspuolelle, jos nämä ovat tiedossa.
5. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan mukaisten tutkimusten ja tarkastusten ollessa kesken jäsenvaltiot eivät voi myöntää erälle lupaa kotimaankauppaan, tuontiin tai vientiin eivätkä ottaa vastaan siirtoilmoitusta, kun kyse on kasvatuslaitoksiin tarkoitetusta elävästä tonnikalasta.
6. Jos jäsenvaltio päättää 1 kohdan mukaisten tutkimusten tai tarkastusten perusteella sekä yhteistyössä asianomaisten validointiviranomaisten kanssa, että saalisasiakirja tai jälleenvientitodistus on mitätön, kyseisen tonnikalaerän kotimaankauppa, tuonti, vienti tai jälleenvienti kielletään.
V LUKU
TIETOJEN TOIMITTAMINEN
10 artikla
Validointia ja yhteysviranomaisia koskevat tiedot
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle:
a)
saalisasiakirjojen tai jälleenvientitodistusten validoinnista ja tarkastamisesta vastaavien toimivaltaisten viranomaistensa nimet ja täydelliset osoitteet;
b)
henkilökohtaisesti valtuutettujen viranomaisten nimet ja virka-asemat sekä näytteet leimasta tai sinetistä; ja
c)
tarvittaessa näytteet merkeistä.
2. Tiedonannossa on ilmoitettava päivämäärä, jona 1 kohdassa tarkoitetut tiedot tulevat voimaan. Validointiviranomaisia ja -virkamiehiä koskevat päivitetyt tiedot on toimitettava komissiolle hyvissä ajoin.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle yhteysviranomaiset, joille on annettava tieto, kun ilmenee saalisasiakirjoihin tai jälleenvientitodistuksiin liittyviä kysymyksiä, ja erityisesti näiden nimet.
4. Komissio toimittaa nämä tiedot viipymättä edelleen ICCAT:n sihteeristölle.
11 artikla
Ohjelman vuosikertomus
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vuosittain viimeistään 15 päivänä syyskuuta sähköisessä muodossa oleva ohjelmakertomus, joka kattaa ajanjakson edellisen vuoden 1 päivästä heinäkuuta kuluvan vuoden 30 päivään kesäkuuta ja sisältää liitteessä VI esitetyt tiedot.
2. Komissio laatii ohjelman vuosikertomuksen unionin osalta ja toimittaa sen ICCAT:n sihteeristölle viimeistään kunkin vuoden 1 päivänä lokakuuta.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
12 artikla
Liitteiden muuttaminen
Soveltaakseen ICCAT:n hyväksymiä säilyttämistoimenpiteitä komissio voi muuttaa tämän asetuksen liitteitä delegoiduilla säädöksillä 13 artiklan ja 14 ja 15 artiklassa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
Tällaisia delegoituja säädöksiä antaessaan komissio noudattaa tämän asetuksen säännöksiä.
13 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle viiden vuoden ajaksi 14 päivänä elokuuta 2010 lukien valta antaa 12 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä. Komissio esittää siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään kuusi kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto peruuta siirtoa 14 artiklan mukaisesti.
2. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
3. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan 14 ja 15 artiklassa säädettyjä ehtoja.
14 artikla
Siirretyn säädösvallan peruuttaminen
1. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 12 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron.
2. Toimielin, joka on aloittanut sisäisen menettelyn päättääkseen, peruuttaako se säädösvallan siirron, pyrkii ilmoittamaan asiasta toiselle toimielimelle ja komissiolle kohtuullisessa ajassa ennen lopullisen päätöksen tekemistä.
3. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan joko välittömästi tai jonakin myöhempänä, siinä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta aiemmin annettujen delegoitujen säädösten voimassaoloon. Se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
15 artikla
Delegoitujen säädösten vastustaminen
1. Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat vastustaa delegoitua säädöstä kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi.
Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa pidennetään kahdella kuukaudella.
2. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole määräajan päättyessä vastustanut delegoitua säädöstä, delegoitu säädös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja se tulee voimaan siinä mainittuna päivänä.
3. Jos Euroopan parlamentti tai neuvosto vastustaa delegoitua säädöstä, se ei tule voimaan. Säädöstä vastustava toimielin esittää syyt, miksi se vastustaa delegoitua säädöstä.
16 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1984/2003 muuttaminen
1. Muutetaan asetus (EY) N:o 1984/2003 seuraavasti:
a)
poistetaan otsikosta ilmaisu ”tonnikalaa”;
b)
poistetaan 1 artiklan a alakohdasta ilmaisu ”tonnikalan (Thunnus thynnus)”;
c)
poistetaan 2 artiklasta ilmaisu ”tonnikaloihin”;
d)
poistetaan 3 artiklan a alakohta;
e)
poistetaan 4 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta;
f)
poistetaan 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan iii alakohdasta ilmaisu ”tonnikalasta”;
g)
poistetaan 5 artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohta;
h)
poistetaan 6 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan a alakohta;
i)
poistetaan 8 artiklan a alakohdasta ilmaisu ”tonnikalalle”;
j)
poistetaan 9 artiklan 2 kohdan a alakohta;
k)
kumotaan liitteet I, IV a, IX ja XV.
2. Viittauksia asetuksen (EY) N:o 1984/2003 kumottuihin säännöksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
17 artikla
Uuudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee uudelleen tätä asetusta ICCAT:n antamien suositusten perusteella ottaen huomioon sen kokouksissa esitettävät tonnikalakantojen kokoa koskevat ajantasaistetut tieteelliset lausunnot ja tekee tarvittaessa muutosehdotuksia.
18 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 7 päivänä heinäkuuta 2010.