РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1169/2010 НА КОМИСИЯТА
от 10 декември 2010 година
относно общ метод за безопасност за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешително за железопътна безопасност
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2004/49/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно безопасността на железопътния транспорт в Общността и за изменение на Директива 95/18/ЕО на Съвета относно лицензирането на железопътните предприятия и Директива 2001/14/ЕО относно разпределяне на капацитета на железопътната инфраструктура и събиране на такси за ползване на железопътната инфраструктура и за сертифициране за безопасност (Директива относно безопасността на железопътния транспорт) (1), и по-специално член 6, параграф 1 от нея,
като взе предвид Препоръка ERA/REC/SAF/09-2009 на Европейската железопътна агенция, представена на Комисията на 18 септември 2009 г. относно общ метод за безопасност (ОМБ) за оценка на съответствието,
като има предвид, че:
(1)
С общия метод за безопасност (ОБМ), който следва да се установи, се цели да се осигури на националните органи по безопасността рамка за хармонизиране на техните критерии за вземане на решения в Съюза в съответствие с член 17, параграф 4 от Директива 2004/49/ЕО. Той следва да позволи на националните органи по безопасността да оценяват съответствието с изискванията по един и същ начин.
(2)
В ОБМ следва да се включат всички хармонизирани изисквания и методи за оценка, за да се позволи на националните органи по безопасността да издават на даден оператор на инфраструктура разрешително за безопасност, обхващащо адекватността на системата за управление на безопасността като цяло, както и всякакви разрешителни за конкретна мрежа. Освен това е вероятно операторът на инфраструктура да подаде заявление за конкретната за железопътната мрежа част от разрешителното едновременно с подаването на заявление за общо разрешително въз основа на своята система за управление на безопасността.
(3)
Националните органи по безопасността оценяват способността на оператора на инфраструктура да спазва всички изисквания, необходими, за да извършва дейност като цяло и в конкретната мрежа, за която операторът търси да получи разрешително, като оценяват системата му за управление на безопасността на глобално равнище.
(4)
Всеки национален орган по безопасността следва да предприеме мерки да проучи дали резултатите, предвидени в заявлението за издаване на разрешително за безопасност, са били постигнати в процеса на работа след получаването на разрешителното и дали е налице трайно съобразяване с всички необходими изисквания, както се изисква в член 16, параграф 2, буква е) и в член 17, параграф 2 от Директива 2004/49/ЕО. Следователно това изисква разработването на режим за надзор за времето след издаването на разрешителното въз основа на най-важните основни принципи с цел националните органи по безопасността да осигурят хармонизиран подход във всяка държава-членка.
(5)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на комитета, посочен в член 27, параграф 1 от Директива 2004/49/ЕО,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Предмет
С настоящия регламент се установява общ метод за безопасност (ОМБ) за оценка на съответствието с изискванията за получаване на разрешителното за безопасност, посочено в член 6, параграф 3, буква б) от Директива 2004/49/ЕО.
ОМБ обхваща:
а)
процедура и критерии за оценка на подадените от операторите на инфраструктури заявления за разрешителни за безопасност, посочени в член 11, параграф 1, букви а) и б) от Директива 2004/49/ЕО, както е посочено в приложения I и II към настоящия регламент;
б)
принципи за надзор на съответствието с изискванията на Директива 2004/49/ЕО след издаването на разрешителното от националния орган по безопасността, както е посочено в приложение III към настоящия регламент.
Член 2
Определения
За целите на настоящия регламент се прилага следното определение:
„надзор“ означава действията, предприети от националния орган по безопасността за наблюдение на осигуряването на безопасността, след като е издал разрешително за безопасност.
Член 3
Процедури за оценка на заявленията
1. Когато разглеждат заявленията за разрешителни за безопасност, подадени след влизането в сила на настоящия регламент, националните органи по безопасността прилагат процедурата, посочена в приложение I към настоящия регламент, за да оценяват тяхното съответствие с изискванията на Директива 2004/49/ЕО. Националните органи по безопасността използват също критериите за оценка, посочени в приложение II към настоящия регламент.
2. При оценяването националните органи по безопасността могат да допускат кандидатите да поемат ангажименти, че ще управляват рисковете посредством използването на договори с трети страни. В договорите се посочва и обмяната на информация, необходима за осигуряване на безопасната експлоатация на превозните средства, особено в областите, свързани с управлението на поддръжката.
3. Счита се, че продуктите или услугите, които изпълнителите или доставчиците предоставят на операторите на инфраструктура, съответстват на изискванията за безопасност, ако изпълнителите, доставчиците или продуктите са сертифицирани в съответствие със съответните сертификационни схеми, установени съгласно законодателството на Съюза, за предоставянето на такива продукти и услуги.
Член 4
Надзор
След като са издали разрешително за безопасност, националните органи по безопасността наблюдават как с течение на времето операторите на инфраструктура прилагат системата си за управление на безопасността, и прилагат принципите за надзор, установени в приложение III.
Член 5
Влизане в сила
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 10 декември 2010 година.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1169/2010,
annettu 10 päivänä joulukuuta 2010,
yhteisestä turvallisuusmenetelmästä rautateiden turvallisuusluvan saamista koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta (rautatieturvallisuusdirektiivi) 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon komissiolle 18 päivänä syyskuuta 2009 toimitetun Euroopan rautatieviraston suosituksen ERA/REC/SAF/09-2009 vaatimustenmukaisuuden arvioinnissa käytettävästä yhteisestä turvallisuusmenetelmästä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Perustettavan yhteisen turvallisuusmenetelmän tarkoituksena on luoda puitteet, joissa kansallisten turvallisuusviranomaisten päätöksentekoperusteet yhdenmukaistetaan koko unionissa direktiivin 2004/49/EY 17 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Sen avulla kansalliset turvallisuusviranomaiset voisivat arvioida vaatimusten noudattamista yhtenäisellä tavalla.
(2)
Yhteisen turvallisuusmenetelmän olisi sisällettävä kaikki yhdenmukaiset vaatimukset ja arviointimenetelmät, joita noudattaen kansalliset turvallisuusviranomaiset voivat antaa infrastruktuurin haltijalle turvallisuusjohtamisjärjestelmän yleistä riittävyyttä koskevan turvallisuusluvan ja mahdollisen verkkokohtaisen luvan. Lisäksi on todennäköistä, että infrastruktuurin haltija hakee luvan verkkokohtaista osuutta samaan aikaan kuin turvallisuusjohtamisjärjestelmäänsä koskevaa yleistä lupaa.
(3)
Kansalliset turvallisuusviranomaiset arvioivat infrastruktuurin haltijan valmiuksia noudattaa kaikkia yleisessä toiminnassa ja siinä verkossa, jolle se hakee lupaa, edellytettäviä vaatimuksia arvioimalla sen turvallisuusjohtamisjärjestelmää yleisellä tasolla.
(4)
Jokaisen kansallisen turvallisuusviranomaisen on otettava käyttöön järjestelyt sen tutkimiseksi, saavutetaanko turvallisuuslupahakemuksessa mainitut toimintatulokset luvan myöntämisen jälkeen ja noudatetaanko kaikkia tarvittavia vaatimuksia jatkuvasti, kuten direktiivin 2004/49/EY 16 artiklan 2 kohdan f alakohdassa ja 17 artiklan 2 kohdassa edellytetään. Tämä edellyttää sen vuoksi keskeisiin perusperiaatteisiin perustuvan jälkivalvontajärjestelmän kehittämistä, jotta varmistettaisiin, että kaikkien jäsenvaltioiden kansallisten turvallisuusviranomaisten lähestymistapa olisi yhdenmukainen.
(5)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2004/49/EY 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tällä asetuksella perustetaan yhteinen turvallisuusmenetelmä turvallisuusluvan saamista koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi direktiivin 2004/49/EY 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
Yhteinen turvallisuusmenetelmä sisältää:
a)
menettelyn ja arviointiperusteet, joita noudattaen infrastruktuurin haltijoiden jättämiä direktiivin 2004/49/EY 11 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja turvallisuuslupia koskevia hakemuksia arvioidaan tämän asetuksen liitteiden I ja II mukaisesti;
b)
tämän asetuksen liitteen III mukaiset periaatteet, jotka koskevat direktiivissä 2004/49/EY säädettyjen vaatimusten noudattamisen valvontaa kansallisen turvallisuusviranomaisen myöntämän luvan jälkeen.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
”valvonnalla” järjestelyjä, jotka kansallinen turvallisuusviranomainen on ottanut käyttöön turvallisuustason tarkkailemiseksi turvallisuusluvan myöntämisen jälkeen.
3 artikla
Hakemusten arviointimenettelyt
1. Kun kansalliset turvallisuusviranomaiset tutkivat tämän asetuksen voimaantulon jälkeen jätettyjä turvallisuuslupahakemuksia, niiden on sovellettava tämän asetuksen liitteessä I vahvistettua menettelyä direktiivissä 2003/49/EY säädettyjen vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi. Kansallisten turvallisuusviranomaisten on myös käytettävä tämän asetuksen liitteessä II vahvistettuja arviointiperusteita.
2. Arvioinnin aikana kansalliset turvallisuusviranomaiset voivat hyväksyä hakijoiden antamia sitoumuksia siitä, että ne järjestävät riskinhallinnan kolmansien kanssa tehtävillä sopimuksilla. Sopimuksissa on myös eriteltävä kalustoyksikköjen turvallisen toiminnan varmistamiseksi tarvittava tietojenvaihto erityisesti kunnossapitoon liittyvillä aloilla.
3. Alihankkijoiden tai toimittajien infrastruktuurin haltijoille luovuttamat tuotteet tai suorittamat palvelut on katsottava turvallisuusvaatimusten mukaisiksi, jos alihankkijat, toimittajat tai tuotteet on sertifioitu unionin lainsäädännöllä perustettujen asiaa koskevien sertifiointijärjestelmien mukaisesti tällaista tuotteiden luovutusta ja palvelujen suoritusta varten.
4 artikla
Valvonta
Kun kansalliset turvallisuusviranomaiset ovat myöntäneet turvallisuusluvan, niiden on valvottava, että infrastruktuurin haltijat jatkavat turvallisuusjohtamisjärjestelmiensä soveltamista, ja noudatettava liitteessä III vahvistettuja valvontaperiaatteita.
5 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä joulukuuta 2010.