РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 24 май 2011 година
относно мярка за частична приватизация C 15/10 (ex NN 21/10), приведена в действие от Гърция в полза на казино Mont Parnès
(нотифицирано под номер C(2011) 3505)
(само текстът на гръцки език е автентичен)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/647/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 108, параграф 2, първа алинея от него,
като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, и по-специално член 62, параграф 1, буква а) от него,
като покани заинтересованите страни да представят мненията си в съответствие с посочените по-горе разпоредби и като взе предвид техните мнения (1),
като има предвид, че:
1. ПРОЦЕДУРА
(1)
С писмо от 23 юни 2002 г. предприятието Egnatia AE, което бе придобито след сливане от предприятието Athinaiki Techniki и което е член на консорциума Casino Attikis (CA или „жалбоподателят“), подаде жалба пред Европейската комисия за предполагаемо нарушение на правилата на Европейския съюз за вътрешния пазар, относно предполагаема непрозрачна и дискриминационна тръжна процедура, към която са се придържали гръцките органи при продажбата на 49 % от капитала на Elliniko Kazino Parnithas AE (казино „Mont Parnès“) на участника, спечелил търга, консорциумът Hyatt Regency („HR“ или „предполагаемият получател“) (2).
(2)
С писмо от 3 октомври 2002 г. Генерална дирекция „Вътрешен пазар“ на Европейската комисия (ГД „Вътрешен пазар“) предаде копие от документа на Генерална дирекция „Конкуренция“ (ГД „Конкуренция“) за паралелен анализ на делото съгласно правилата на ЕС за държавна помощ.
(3)
С писмо по електронната поща от 9 декември 2002 г. законният представител на жалбоподателя предостави на съответните отдели на Комисията допълнителни разяснения относно делото.
(4)
С писмо от 24 януари 2003 г. Комисията съобщи на гръцките органи за жалбата във връзка с държавна помощ и призова Гърция да разясни въпросите, повдигнати в нея. Гръцките органи отговориха на 4 март 2003 г.
(5)
На 27 януари 2003 г. служители на Комисията се срещнаха със законния представител на жалбоподателя.
(6)
На 12 февруари 2003 г. и 22 август 2003 г. законният представител на предполагаемия получател предостави на службите на Комисията подкрепящи документи.
(7)
С писма от 31 март 2003 г. и 16 май 2003 г. жалбоподателят предостави на ГД „Конкуренция“ допълнителна информация.
(8)
На 10 април 2003 г. служители на Комисията се срещнаха с представителя на предполагаемия получател.
(9)
В периода между 15 юли 2003 г. и 16 септември 2003 г. Комисията обмени няколкократно информация с жалбоподателя относно отделно направена оценка на въпроси, свързани с държавната помощ, и напомни на жалбоподателя практиката си за вземане на решения, според която прехвърлянето на публична собственост в рамките на процедура за възлагане на обществена поръчка не представлява държавна помощ, когато тази процедура е проведена прозрачно и без дискриминация. Поради това Комисията уведоми жалбоподателя, че няма да се произнесе преди ГД „Вътрешен пазар“ да приключи прегледа на процедурата за възлагане на въпросната обществена поръчка.
(10)
С писма от 22 януари 2004 г. и 4 август 2004 г. ГД „Вътрешен пазар“ приключи разследването, като счете, че процедурата за възлагане на поръчката е редовна. С писмо от 2 юни 2004 г. ГД „Конкуренция“ информира жалбоподателя, че е прекратила разглеждането на жалбата във връзка с държавната помощ в съответствие с член 20, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 г. за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (3).
(11)
На 18 февруари 2005 г. жалбоподателят подаде пред Първоинстанционния съд (сега Общия съд) жалба за отмяна на решението на Комисията за приключване на делото.
(12)
С определение от 26 септември 2006 г. Първоинстанционният съд отхвърли жалбата като недопустима, тъй като прецени, че писмото не представлява обжалваем акт съгласно член 230 от Договора за създаване на Европейската Общност (Договора за ЕО) (понастоящем член 263 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) (4).
(13)
На 18 декември 2006 г. жалбоподателят подаде жалба пред Съда на Европейския съюз срещу определението на Първоинстанционния съд.
(14)
С решение от 17 юли 2008 г. (5) Съдът на Европейския съюз отмени определението. Съдът установи, че оспореният акт представлява обжалваем акт, което не е в съответствие със задълженията на Комисията съгласно процедурния регламент, и върна делото на Първоинстанционния съд.
(15)
С писмо от 26 септември 2008 г. ГД „Конкуренция“ оттегли писмото за приключване на процедурата от 2 юни 2004 г. и поднови делото.
(16)
С определение от 29 юни 2009 г. Първоинстанционният съд установи, че след оттегляне на писмото вече няма нужда от издаване на решение (6). Това определение на Първоинстанционния съд беше обжалвано от жалбоподателя на 7 септември 2009 г. на основание, че Съдът е следвало да счете изтеглянето на писмото за незаконно и следователно е трябвало да го отмени.
(17)
С писмо по електронната поща от 11 септември 2009 г. жалбоподателят предостави допълнителна информация на Комисията.
(18)
На 14 октомври 2009 г. служители на Комисията се срещнаха с представители на жалбоподателя. След срещата жалбоподателят няколкократно предостави допълнителна информация на Комисията.
(19)
С писмо от 21 октомври 2009 г. Комисията поиска от Гърция допълнителна информация. С писмо от 13 ноември 2009 г. Гърция поиска повече време, за да отговори, което ѝ беше предоставено от Комисията с писмо по електронната поща от 18 ноември 2009 г. На 11 и 14 януари 2010 г. Гърция изпрати отговор до Комисията.
(20)
С решение от 6 май 2010 г. Съдът на Европейския съюз отговори на преюдициално запитване, отправено на основание член 234 от ДЕО (понастоящем член 267 от ДФЕС) от Συμβουλίου της Επικρατείας („Държавен съвет“), по-специално по отношение на прилагането на правилата на ЕС за обществените поръчки за въпросната тръжна процедура. Съдът достигна до заключение, inter alia, че като цяло поръчка като тази, която трябва да бъде възложена след въпросния търг, не попада в приложното поле на директивите за обществените поръчки (7). В допълнение Съдът отбеляза, че това заключение не изключва факта, че при такава поръчка трябва да се вземат под внимание основните правила и общи принципи на Договора, и по-специално тези относно свободата на установяване и свободното движение на капитал.
(21)
С писмо от 6 юли 2010 г. Комисията информира Гърция, че е взела решение за откриване на процедурата, предвидена в член 108, параграф 2 от ДФЕС, по отношение на съответната мярка („решението за откриване на процедурата“).
(22)
Решението на Комисията да се открие процедура беше публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (8). Комисията покани заинтересованите страни да представят мненията си относно мярката.
(23)
След откриване на процедурата Комисията получи мнения от две заинтересовани страни, а именно от представителите на предполагаемия получател (Athens Resort Casino Holdings (9), от името на HR) (10) и от представителите на жалбоподателя (Club Hotel Casino Loutraki, от името на CA) (11). С писмо от 6 август 2010 г. Гърция представи мненията си. Мненията на двете заинтересовани страни бяха изпратени на Гърция с писмо от 29 октомври 2010 г., а Гърция отговори с писмо от 25 ноември 2010 г.
(24)
На 16 декември 2010 г. (12) Съдът на Европейския съюз постанови, че Общият съд (бивш Първоинстанционен съд) неправилно е определил, че липсва основание за първоначалното обжалване на „административното приключване“ на делото от страна на Комисията.
2. ОПИСАНИЕ НА МЯРКАТА
(25)
През октомври 2001 г. гръцките органи откриха процедура за възлагане на обществена поръчка, за да продадат 49 % от капитала на казино Mont Parnès (13). Имало е двама кандидати, а именно Kazino Attikis (Casino Attikis или CA) и консорциумът Hyatt Regency - Elliniki Technodomiki (консорциумът Hyatt Regency или HR), които са избрани да участват във втория етап на тръжната процедура (14) съгласно условията на съответните национални разпоредби. След процедура, за която се твърди, че е недействителна, поръчката е възложена на HR. В следващите параграфи 26-29 се описват събитията, довели до това решение за възлагане на поръчката, съгласно информацията, с която разполага Комисията.
(26)
В съответствие с приложимите национални разпоредби спечелилият кандидат се обявява чрез наддаване (възходяща тръжна цена), a първоначалната цена за продажба е определена на 80 млн. EUR. Тръжната комисия разпечатва пликовете, подадени от кандидатите, в които се съдържат финансовите оферти на всеки един от тях, и ги обявява по ред. Кандидатът, предложил най-ниската оферта, има право да предложи нова оферта в следващия кръг, която ще бъде в запечатан плик. Новата оферта трябва да бъде равна поне на първоначалната по-висока оферта, увеличена с 1 % (15). Това последващо наддаване продължава неопределено време в няколко различни етапа, докато един от участниците се оттегли, като в този случай последният участник се обявява за предложил временно най-високата цена. Протокол, съдържащ наименованието на участника, предложил временно най-високата цена, се предоставя от тръжната комисия на Съвета на директорите на Hellenic Tourism Development Authority (ETA).
(27)
По време на първия етап на 31 май 2002 г. двамата кандидати представиха офертите си по едно и също време в запечатани пликове в централата на ETA. Офертата на CA беше за 91 183 652 EUR, докато офертата на HR беше 80 075 000 EUR. В писмото на последния обаче освен офертата се съдържаше и изявление, оспорващо законността на участието на консорциума CA в тръжната процедура. CA възрази срещу това изявление, като посочи, че изразяването на резерви прави финансовата оферта на HR недопустима. Възражението на CA беше отхвърлено от Комисията по възражения, която реши, че изявлението на HR не оказва влияние върху валидността на офертата на предприятието.
(28)
През втория етап HR подаде своята оферта от 92 105 888 EUR в запечатан плик, в който отново се съдържаше същото писмено изявление. След приключване на втория етап законният представител на CA представи плик, съдържащ финансовата оферта за третия етап, като едновременно с това подаде и отделно изявление до Съвета на директорите на ETA относно нарушаване на условията за провеждане на търга по отношение на изискванията за валидност на тръжната процедура. Тръжната комисия отхвърли тази теза въз основа на това, че е допустимо да бъде изложена само ако е подадена под формата на възражение, което е от компетентността на Комисията по възраженията. В резултат на това законният представител на CA помоли Тръжната комисия за петминутно удължаване на срока, за да обмислят по-нататъшните си действия и след предоставянето му от масата на комисията бяха взети както писменото изявление, така и плика с офертата. След завръщането им в рамките на тези пет минути, те заявиха, че не възнамеряват да внасят възражение и подадоха офертата си. Впоследствие HR подаде възражение и поиска третият етап от търга да се счита за недопустим въз основа на това, че предприятието CA е подало оферта, която е оттеглило и в последствие е подало отново. Възражението на HR беше прието от Комисията по възраженията и офертата на CA (16) беше изключена от процедурата.
(29)
След изключването на офертата на CA в третия етап Тръжната комисия изпрати (17) до Съвета на директорите на ETA копие от протокола от осмата си среща, в който HR се определя за участника в търга, предложил временно най-висока цена (с оферта от 92 105 888 EUR), а CA - за участника в търга, предложил временно втора най-висока цена. Тръжната комисия очевидно не беше отворила офертата на CA за третия етап и не върна запечатания плик на CA, а го предостави на ETA, за да бъде съхраняван в техния сейф (18). Съветът на директорите на ETA свика извънредно общо събрание, в резултат на което на 5 юни 2002 г. управителят на ETA и законният представител на Kantor Capital, икономически съветник, отговарящ за съдебните производства, бяха упълномощени да поискат от HR да подобри офертата си. Съответно HR увеличи предложената сума на 110 млн. EUR. На 12 юни 2002 г. CA предостави на Съвета на директорите на ETA писмо, съдържащо оферта от 162 млн. EUR, която в последствие беше отхвърлена, тъй като беше направена след закриване на тръжната процедура. В заключение офертата на HR беше подобрена допълнително и достигна сумата от 120 млн. EUR (19).
3. РЕШЕНИЕ ЗА ОТКРИВАНЕ НА ОФИЦИАЛНАТА ПРОЦЕДУРА ПО РАЗСЛЕДВАНЕ
(30)
Комисията откри официалната процедура по разследване, тъй като продължаваше да се съмнява, че делът от 49 % от капитала на казино Mont Parnès е бил продаден от гръцката държава на участника с най-висока оферта при процедура за продажба, която отговаря на изискванията за откритост, прозрачност и недискриминация. По-специално, Комисията не беше сигурна дали при продажбата на купувача не е било предоставено незаконно преференциално третиране и дали впоследствие е била платена пазарната цена. Комисията счете, че изключването на CA от търга и на офертата им от 162 млн. EUR, направена след края на тръжната процедура, е възможно да е доказателство за продажба под стойността и следователно за съществуването на помощ под формата на съществуващи държавни средства.
4. МНЕНИЕ НА ГЪРЦИЯ
(31)
С писмо от 6 август 2010 г. Гърция представи становището си. Гърция оспорва съществуването на държавна помощ въз основа на това, че тръжната процедура за продажбата на нейния дял от капитала на казино Mont Parnès е проведена в съответствие с приложимото законодателство и че този дял от 49 % от казиното е продаден на пазарна цена.
(32)
На първо място гръцките органи подчертават, че изборът на участниците в търга и цялата тръжна процедура са напълно законни и проведени в съответствие с правилата относно поканите за участие в търг (20), които се уреждат от действащото законодателство, както и че поканите за участие в търга са били приети и от двамата кандидати без възражения.
(33)
Също така гръцките органи обясняват, че изявлението, направено от HR, което е поставено в плика с финансовата им оферта и на първия, и на втория етап на процедурата за подаване на оферти, не засяга валидността на финансовите оферти на HR, а се отнася само по себе си единствено до участието на CA в тръжната процедура и следователно финансовите оферти на HR съвсем правилно се счетени за законни от Комисията по възраженията.
(34)
Освен това гръцките органи по-подробно твърдят, че офертата, внесена от CA на третия етап на тръжната процедура, за която жалбоподателят твърди, че е в размер на 107 млн. EUR, е изключена, тъй като пликът е бил изнесен извън полезрението на Тръжната комисия. При тези обстоятелства Тръжната комисия не би могла да е сигурна, че офертата не е била променена. При всички случаи повторното представяне на офертата би означавало повторно подаване по време на същия етап, което противоречи на правилата.
(35)
Гръцките органи разясняват, че офертата от 92 105 888 EUR, направена от HR на втория етап, която е по-висока от първоначалната оферта от 91 183 652 EUR, направена от CA на първия етап, е в съответствие с правилата за провеждане на търга, тъй като съгласно правилата относно поканите за участие в търг всяка нова оферта трябва да бъде повишена с 1 %, а не с 10 %, както се предполага в решението на Комисията за откриване на процедурата. Следователно правилата за провеждане на търга са били спазени в това отношение.
(36)
Гръцките органи също твърдят, че последната оферта на CA за 162 млн. EUR - сума, която предприятието CA твърди, че е готово да плати, е невалидна, защото е направена след тръжната процедура и извън нея. Приемането на тази оферта би означавало нарушаване на принципа на законността, като се има предвид, че целта на публичната тръжна процедура не е само да обслужва финансовите интереси на страната, но и да служи и на широкия обществен интерес, т.е. да се осигури възможно най-високата цена при спазване на принципа на законност (т.е. законовите разпоредби, предвидени в правилата за поканите за участие в търг и в тръжните досиета, както и в други приложими законодателни актове).
(37)
Гръцките органи поясняват още, че те не просто са отменили търга и не са започнали нов, защото това би означавало да започнат отначало цялата процедура за четвърти път в рамките на осем години, което би увредило международната репутация на Гърция, без да е сигурно, че подновяването на тръжната процедура би осигурило цена от 162 млн. EUR. Във връзка с това Гърция дори поставя под въпрос надеждността на офертата от 162 млн. EUR, тъй като предприятието CA е било наясно, че приемането ѝ само би предизвикало отмяна на процедурата и започването на нова такава.
(38)
Освен това гръцките органи потвърждават (21), че окончателно платената цена (120 млн. EUR) е приемлива, тъй като е с 25,5 % по-висока от експертната оценката за 95,4 млн. EUR, направена преди тръжната процедура от независим оценител и държана запечатана до приключване на процедурата. Те твърдят, че тази оценка - която дори не е била необходима за тръжната процедура - е поискана, за да се защитят в по-голяма степен интересите на Гърция (22).
(39)
Що се отнася до твърденията на жалбоподателя, че първоначалните условия относно поканите за участие в търг са подобрени от последващия Закон № 3139/2003, с който се потвърждава приватизацията, гръцките органи разясняват, че уведомленията за поканите за участие в търг не са изменени нито от Закон 3139/2003, нито по някакъв друг начин. Според Гърция този закон просто регулира различни разрешения, които са свързани с инвестирането и управлението на казиното, и включва мерки за защита на работниците след приватизацията. Този закон не освобождава HR от задължението да инвестира 44 млн. EUR в казино Mont Parnès, а договорната клауза в договора относно връщането на HR на 70 % от цената, в случай че оперативният лиценз се предостави на друго казино преди 2012 г., вече е била изрична разпоредба в поканите за участие в търг.
(40)
Следователно гръцките органи отбелязват, че продажната цена представлява пазарната стойност на дяла от 49 % от капитала на казино Mont Parnès.
(41)
За да подсилят своето твърдение, че не се наблюдават нередности при тръжната процедура, гръцките органи посочват няколко решения на националните съдилища, в които се анализира законността на тръжната процедура съгласно националното законодателство. Към днешна дата националните съдилища не са открили нередности в търга и затова са отхвърлили различните молби, които са внесени от CA по този въпрос (23). Сред съдебните решения на националните съдилища, които потвърждават правилността на тръжната процедура, гръцките органи посочват по-специално следните:
а) Съдебно производство пред граждански съдилища:
(42)
В своето решение 8118/2002 (24) Атинският първоинстанционен съд отхвърли подадена от CA жалба и постанови, че:
-
Тръжната комисия и Комисията по възраженията считат с право, че офертите от HR на първия и втория етап са в съответствие с поканите за участие в търг. Изложението на HR, което е приложено към офертите им, не е засегнало безусловния им характер.
-
CA представя своя оферта в 15.30 ч., т.е. в началото на третия етап, както е определено от Тръжната комисия в края на втория етап. Офертата е взета обратно от представителя на CA по негово собствено желание, въпреки че председателят на Тръжната комисия се е опитал да го разубеди. Ако председателят на Тръжната комисия беше предупредил изрично представителя на CA за връщането на офертата, това би довело до дискриминационно третиране в полза на CA и срещу HR.
-
Втората оферта на CA на третия етап с право е счетена за недопустима от Комисията по възраженията. Всеки участник може да участва в търга само с една оферта на всеки етап. Освен това, ако втората оферта на CA на третия етап е била счетена за приемлива, това би довело до нарушаване на принципите на прозрачност. Представителят на CA е взел обратно първия запечатан плик, напуснал е мястото, където се е провеждал търга, и при завръщането си е представил запечатан плик, за който не може да се потвърди, че е същият като първия (25).
б) Съдебно производство пред административни съдилища
(43)
Според гръцките органи понастоящем пред Държавния съвет (Върховния административен съд) се гледа дело, отнасящо се до друга молба на CA, в която се твърди, че тръжната процедура (26) е незаконосъобразна, а окончателното решение предстои да бъде произнесено. Гръцките органи обаче отбелязват, че съдията докладчик е предложил молбата на CA да се отхвърли като недопустима въз основа на съдебната компетентност и неоснователна по същество (27).
в) Съдебно производство пред наказателни съдилища
(44)
След жалба, заведена през 2002 г. от CA срещу членове на Тръжната комисия, Комисията по възраженията, ETA, консултанта по оценяване (American Appraisal Hellas Ltd) и финансовия съветник (Kantor), относно поведението им по време на тръжната процедура, Съветът на съдиите от Апелативния съд, към който е препратено делото за отсъждане, издаде оправдателно решение (28) и по-конкретно установи, че:
-
И двете решения на Комисията по възражения са законни и няма достатъчно доказателства за неправомерно поведение от страна на членовете ѝ. Членовете на Комисията по възражения, като отхвърлят възражението на CA на първия и втория етап и приемат, от друга страна, това на HR на третия етап, не са нарушили условията на поканите за участие в търг и не са третирали по различен начин двамата участници.
-
Решенията на Тръжната комисия са законни и членовете ѝ не са третирали по различен начин двамата участници. Освен това Тръжната комисия е била длъжна съгласно условията на поканите за участие в търг да се придържа към констатациите на Комисията по възражения.
-
Представителят на ETA не е нарушил съответните национални разпоредби, като е помолилил участника, предложил временно най-висока оферта (HR), да я повиши. Представителят на ETA не е бил упълномощен да преговаря и не е имал правомощия да анулира или да прекрати тръжната процедура.
(45)
Горепосоченото оправдателно решение впоследствие е оспорено пред националните съдилища (29), а съвсем скоро Атинският апелативен съд издаде решение, с което оправдава всички обвинени лица (решение 466/2011). Пълният текст на решението все още не е достъпен.
(46)
В заключение, като се имат предвид всички горепосочени коментари, гръцките органи продължават да твърдят, че мярката, която се оценява, не включва държавна помощ по смисъла на член 107 от ДФЕС.
5. МНЕНИЯ НА ЗАИНТЕРЕСОВАНИТЕ СТРАНИ
(47)
С писмо от 4 август 2010 г. представителите на предполагаемия получател (т.е. Athens Resort Casino Holdings от името на HR) се включиха в откритото от Комисията производство като заинтересована страна. Предполагаемият получател представи същите мнения като Гърция, които са обобщени в раздел 4.
(48)
В допълнение предполагаемият получател твърди, че реално платената цена за дела в казиното е 120 млн. EUR, което е с 10 млн. EUR повече от първоначално договорената (30). Следователно тази сума е по-висока дори от професионалната оценка от 95,4 млн. EUR, направена преди започването на тръжната процедура (но която не е оповестена).
(49)
Предполагаемият получател също така твърди, че предприятието ETA не само не е било задължено, но дори е нямало право да покани участника в търга, предложил временно втора най-висока цена, защото това би означавало начало на нови етапи на наддаване, което е в нарушение на условията на поканите за участие в търг. Също така той твърди, че офертата от 162 млн. EUR, представена от CA извън тръжната процедура, не е можело да бъде приета сериозно и е била представена единствено, за да се стигне до отмяна на цялата процедура. Това потвърждава, че той със сигурност би оспорил всяко решение за приемане на тази оферта, като рискува отмяната на цялата процедура. Във връзка с това той посочва мнението на Правния държавен съвет, който потвърждава, че офертата на CA не би могла да бъде взета под внимание или да бъде приета (31).
(50)
Предполагаемият получател също така поставя под въпрос предположението на Комисията, изложено в решението за откриване на процедурата, относно нарушаване на конкуренцията и ефекта върху търговията, че хазартът е световна търговска дейност и дружествата в тази област упражняват икономическа дейност на международен пазар. Предполагаемият получател твърди, че Mont Parnès не развива международна дейност, а действа само на местно ниво и следователно не се конкурира с казината извън граница.
(51)
С писмо от 29 септември 2010 г. Club Hotel Casino Loutraki AE (от името на CA) (32) се включи в откритото от Комисията производство като заинтересована страна. В това писмо предприятието твърди, че по отношение на количественото определяне на предполагаемата помощ трябва също да се вземе под внимание разликата между офертите и въздействието на ратифицирания закон върху задълженията на купувача съгласно условията на публичната тръжна процедура.
6. ОЦЕНКА НА МЯРКАТА
6.1. Наличие на държавна помощ при прехвърляне на дялове чрез търговска продажба
(52)
В член 107, параграф 1 от ДФЕС се посочва, че освен когато е предвидено друго в Договора, всяка помощ, предоставена от държава-членка или чрез ресурси на държава-членка, която нарушава или заплашва да наруши конкуренцията чрез поставяне в по-благоприятно положение на определени предприятия или производството на някои стоки, доколкото засяга търговията между държавите-членки, е несъвместима с вътрешния пазар.
(53)
В съответствие с установената съдебна практика на Съда на Европейския съюз (33) и правилата и практиката на Комисията относно държавната помощ в контекста на приватизационни сделки (34), когато държава-членка придобива или продава дялове от предприятия, предимство не е налице, ако държавата-членка действа като частен инвеститор в условията на пазарна икономика.
(54)
По-специално, когато продажбата на дялове се реализира на фондовата борса, по правило се приема, че тя е осъществена при пазарни условия и не включва каквото и да е предимство. Когато обаче прехвърлянето е осъществено посредством търговска продажба, може да се приеме, че не е налице предимство, ако са изпълнени следните условия: първо, дяловото участие е продадено чрез прозрачен и недискриминационен търг, който е открит за участие на всички кандидати; второ, към продажбата не са наложени условия, които са необичайни при подобни сделки между частноправни субекти и които биха могли да понижат продажната цена; трето, дяловото участие е продадено на кандидата, предложил най-висока цена, и четвърто, на кандидатите в търга трябва да се предостави достатъчно време и информация, за да направят съответна оценка на активите, въз основа на която те изготвят своите оферти.
(55)
С други думи, когато приватизацията е реализирана посредством търговска продажба, показателят, с който се прави оценка дали една сделка с държавни активи включва предимство, е дали икономически оператор в условията на пазарна икономика, действащ при сходни обстоятелства, би постъпил по същия начин, т.е. дали би продал дружеството на същата цена. Неикономически съображения, като например причини, свързани с индустриалната политика, съображения, свързани със заетостта, или цели на регионалното развитие, които не биха били приемливи за оператор в условията на пазарна икономика, не могат да се приемат като основания за приемане на по-ниска цена, а напротив, свидетелстват за наличието на предимство. Този принцип многократно е излаган от Комисията и последователно потвърждаван от Съда (35).
(56)
Поради това, ако някое от горепосочените изисквания не е изпълнено, Комисията счита, че публичната продажба трябва да бъде разгледана за възможно наличие на елементи на помощ, поради което за нея трябва да бъде отправено уведомление. Като се изпълняват тези изисквания, е възможно да се гарантира, че държавата получава възможно най-високата цена, т.е. пазарната цена за своите активи, и следователно, че няма наличие на държавна помощ.
6.2. Продажбата на дял от 49 % от капитала на казино Mont Parnès
(57)
При откриване на производството съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС Комисията имаше съмнения дали продажбата на Mont Parnès е извършена чрез открита, прозрачна и недискриминационна тръжна процедура. Съгласно наличната информация на този етап Комисията счете, че са били налице значителни трудности да се определи дали е било незаконно предоставено някакво преференциално третиране и дали е била платена пазарната цена. Комисията беше загрижена, че нередностите в тръжната процедура може да са причина за наличие на държавна помощ.
(58)
След това Комисията извърши оценка на съответните факти в рамките на официално разследване. Тази оценка се основава на съвкупността от наличните доказателства по отношение на тази мярка.
(59)
През различните етапи на процедурата Комисията получи информация за редицата правни действия на национално ниво, които оправдават първоначалната тръжна процедура. Комисията отбелязва, че към днешна дата различните решения на национално ниво не подкрепят наблюденията на жалбоподателя относно нередности и неравно третиране при тръжната процедура (вж. също параграфи 41-46 по-горе). Досега националните съдилища по-скоро потвърждават законността и липсата на дискриминация в тръжната процедура, която се основава на национални правила.
(60)
Въпреки че оценката на Комисията не зависи от констатациите на националните съдилища, тя ги взима под внимание като един от факторите в своя анализ. Комисията обаче отбелязва, че с настоящата оценка по никакъв начин не се цели тълкуване на националното право, което е единствено от компетентността на държавата-членка.
(61)
В този контекст Комисията счита, че законността на тръжната процедура съгласно националното право, както е описано и обосновано чрез обстойно и задълбочено проучване, извършено дотук от различни национални съдилища, представлява важен признак за редовността и недискриминационното естество на тръжната процедура. Това явно потвърждаване на тръжната процедура съгласно националните правила може да бъде взето под внимание от Комисията наред с други фактори при нейната оценка съгласно правилата на ЕС за държавна помощ, че тръжната процедура е открита, безусловна и недискриминационна.
(62)
По отношение на повдигнатия в решението за откриване на процедурата въпрос, че една от офертите изглежда нарушава правилото в поканата за провеждане на търг относно минималното увеличаване в сравнение с предишната оферта, Комисията отбелязва, че този въпрос е решен, тъй като изискваното увеличение е било 1 %, а не 10 %, както е било обяснено на Комисията. Следователно Комисията счита, че правилата на тръжната процедура са били спазени в това отношение.
(63)
По отношение на предполагаемото различно третиране на различните възражения, повдигнати по време на тръжната процедура, Комисията отбелязва, че гръцките органи са предоставили приемливо обяснение за изключването на офертата на CA от тръжната процедура с оглед на приложимите правила, които забраняват второ представяне на оферта в един и същи етап на наддаване.
(64)
По отношение на предполагаемото неравностойно третиране на различните оферти, направени след приключване на тръжната процедура, Комисията счита, че различието в третирането при договаряне на по-висока цена с участника, спечелил търга, докато същевременно не се взема под внимание офертата на жалбоподателя от 162 млн. EUR, може, предвид съществуващите съмнения на законосъобразността на тази оферта, да бъде приета като допустима практика при тръжната процедура. Освен това Комисията не може да определи като надеждна недопустимата оферта от 162 млн. EUR на жалбоподателя, защото е направена едва след приключване на тръжната процедура, което е в нарушение на процедурните правила.
(65)
По отношение на предложението цялата процедура да бъде отменена гръцките органи заявиха, че това би означавало повторно започване на процедурата, като така потенциално се рискува допълнително намаляване на цената, която ще бъде получена.
(66)
Гръцките органи също така твърдят, че спецификациите на договора за обществена поръчка не са изменени със Закон 3139/2003 или по друг начин.
(67)
По отношение на получената цена Комисията отбелязва, че окончателно платената цена за казиното, която е 120 млн. EUR (36), е по-ниска от недопустимата оферта от 162 млн. EUR, която жалбоподателят твърди, че е бил готов да предложи след изключването си от процедурата, но все пак по-висока както от най-високата оферта от 107 млн. EUR, с която жалбоподателят изглежда е участвал в търга, така и дори с по-голяма разлика (25,5 %), от експертната оценка на дела за 95,4 млн. EUR, извършена преди процедурата.
6.3. Заключение
(68)
След откриването на официалната процедура за разследване гръцките органи опровергаха по задоволителен начин предварителните съмнения, изразени от Комисията в решението за откриване на процедурата. По-специално, Комисията не откри доказателство, което да води до заключението, че предполагаемият получател е получил преференциално третиране, което да доведе до предоставяне на някакво предимство. Чрез продажбата на дяловете си в казиното на участника, предложил най-висока цена в рамките на открита, безусловна и недискриминационна тръжна процедура, се предполага, че Гърция е получила възможно най-високата пазарна цена и не се е лишила от държавни ресурси. Следователно Комисията може да приеме, че при подобни обстоятелства оператор в условията на пазарна икономика би продал съответния дял от казиното на подобна цена. В резултат на това Комисията счита, че продажбата от страна на Гърция на притежаваните от нея 49 % от капитала на казино Mont Parnès не включва предимство и следователно не представлява държавна помощ.
7. ЗАКЛЮЧЕНИЕ
(69)
Комисията счита, че продажбата от страна на Гърция на дяла от 49 %, който Гърция притежава в капитала на казино Mont Parnès, не представлява помощ,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Продажбата от страна на Гърция на дяла от 49 %, който Гърция притежава в капитала на казино Mont Parnès, не представлява помощ по смисъла на член 107, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз.
Член 2
Адресат на настоящото решение е Република Гърция.
Съставено в Брюксел на 24 май 2011 година.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 24 päivänä toukokuuta 2011,
Kreikan toteuttamasta Mont Parnèsin kasinon osittaisesta yksityistämistoimenpiteestä C 15/10 (ex NN 21/10)
(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 3505)
(Ainoastaan kreikankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2011/647/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on edellä mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa ja on ottanut huomioon nämä huomautukset (1),
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Egnatia AE, jota koskeva määräysvalta on sittemmin sulautuman seurauksena siirtynyt Athinaiki Technikille ja joka kuuluu Casino Attikis -yhteenliittymään, jäljempänä ’CA’ tai ’kantelija’, esitti 23 päivänä kesäkuuta 2002 päivätyllä kirjeellä Euroopan komissiolle kantelun, joka koski EU:n sisämarkkinasääntöjen väitettyä rikkomista; Kreikan viranomaisten järjestämä tarjouskilpailumenettely ei väitteiden mukaan ollut ollut läpinäkyvä ja syrjimätön myytäessä 49 prosenttia Elliniko Kazino Parnithas AE:n, jäljempänä ’Mont Parnèsin kasino’, pääomasta tarjouskilpailun voittaneelle Hyatt Regency -yhteenliittymälle, jäljempänä ’HR’ tai ’väitetty edunsaaja’ (2).
(2)
Euroopan komission sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosasto toimitti kopion kantelusta 3 päivänä lokakuuta 2002 myös kilpailun pääosastolle, jotta tämä voisi tutkia asian samanaikaisesti EU:n valtiontukisääntöjen perusteella.
(3)
Kantelijan laillinen edustaja toimitti 9 päivänä joulukuuta 2002 asianomaisille komission yksiköille asiaa koskevia lisätietoja.
(4)
Komissio ilmoitti 24 päivänä tammikuuta 2003 päivätyllä kirjeellä valtiontukikantelusta Kreikan viranomaisille ja pyysi Kreikkaa esittämään selvityksen siinä esitetyistä seikoista. Kreikan viranomaiset vastasivat 4 päivänä maaliskuuta 2003.
(5)
Komission henkilöstö tapasi kantelijan laillisen edustajan 27 päivänä tammikuuta 2003.
(6)
Väitetyn edunsaajan laillinen edustaja toimitti komission yksiköille tausta-asiakirjoja 12 päivänä helmikuuta 2003 ja 22 päivänä elokuuta 2003.
(7)
Kantelija toimitti lisätietoja kilpailun pääosastolle 31 päivänä maaliskuuta 2003 ja 16 päivänä toukokuuta 2003.
(8)
Komission henkilöstö tapasi väitetyn edunsaajan edustajan 10 päivänä huhtikuuta 2003.
(9)
Komissio oli 15 päivän heinäkuuta 2003 ja 16 päivän syyskuuta 2003 välisenä aikana useaan otteeseen yhteydessä kantelijaan valtiontukikysymysten erilliseen arviointiin liittyen. Komissio muistutti kantelijaa päätöksentekokäytännöstään, jonka mukaan julkisyhteisön omaisuuden luovuttaminen tarjouspyyntömenettelyn yhteydessä ei ole valtiontukea, jos kyseinen menettely on toteutettu avoimesti ja syrjimättömästi. Näin ollen komissio ilmoitti kantelijalle, ettei se ottaisi asiaan kantaa ennen kuin sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosasto oli saanut päätökseen julkisia hankintoja koskevan sopimuksentekomenettelyn tutkinnan.
(10)
Sisämarkkinoiden ja palvelujen pääosasto lopetti tutkinnan 22 päivänä tammikuuta 2004 ja 4 päivänä elokuuta 2004 päivätyillä kirjeillä ja katsoi, ettei sopimuksen tekemiseen johtaneessa menettelyssä ollut tapahtunut virheitä. Kilpailun pääosasto ilmoitti kantelijalle 2 päivänä kesäkuuta 2004 päivätyllä kirjeellä lopettaneensa valtiontukea koskevan kantelun käsittelyn Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (3) 20 artiklan 2 kohdan nojalla.
(11)
Kantelija nosti 18 päivänä helmikuuta 2005 yhteisöjen tuomioistuimen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa (nykyään unionin yleinen tuomioistuin) kanteen, jossa vaadittiin asian käsittelyn lopettamisesta tehdyn komission päätöksen kumoamista.
(12)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin jätti 26 päivänä syyskuuta 2006 antamallaan määräyksellä kanteen tutkimatta, koska se katsoi, ettei kirje ollut toimi, joka voidaan riitauttaa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ’EY:n perustamissopimus’, 230 artiklan mukaisesti (nykyisin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 263 artikla) (4).
(13)
Kantelija teki 18 päivänä joulukuuta 2006 yhteisöjen tuomioistuimelle valituksen, jolla se haki muutosta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen antamaan määräykseen.
(14)
Yhteisöjen tuomioistuin kumosi määräyksen 17 päivänä heinäkuuta 2008 antamallaan tuomiolla (5). Se katsoi, että riidanalainen toimi oli kannekelpoinen toimi, joka ei ollut menettelyasetuksessa komissiolle asetettujen velvoitteiden mukainen, ja palautti asian ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen käsiteltäväksi.
(15)
Kilpailun pääosasto peruutti 26 päivänä syyskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä asian käsittelyn lopettamista koskeneen, 2 päivänä kesäkuuta 2004 päivätyn kirjeensä ja aloitti asian käsittelyn uudelleen.
(16)
Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi 29 päivänä kesäkuuta 2009 antamassaan määräyksessä, että koska kirje oli peruutettu, päätöksen tekemiseen ei ollut enää aihetta (6). Kantelija valitti tästä ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräyksestä 7 päivänä syyskuuta 2009 sillä perusteella, että tuomioistuimen olisi pitänyt todeta kirjeen peruuttaminen sääntöjenvastaiseksi ja kumota se.
(17)
Kantelija toimitti komissiolle lisätietoja 11 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä sähköpostiviestillä.
(18)
Komission henkilöstö tapasi kantelijan edustajat 14 päivänä lokakuuta 2009. Tämän tapaamisen jälkeen kantelija toimitti komissiolle lisätietoja useaan otteeseen.
(19)
Komissio pyysi Kreikalta lisätietoja 21 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Kreikka pyysi 13 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä vastausajan pidentämistä, ja komissio suostui tähän 18 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä sähköpostiviestillä. Kreikka vastasi komissiolle 11 ja 14 päivänä tammikuuta 2010.
(20)
Unionin tuomioistuin vastasi 6 päivänä toukokuuta 2010 antamallaan tuomiolla Kreikan korkeimman hallinto-oikeuden (Simvúlio Epikratías) esittämään EY:n perustamissopimuksen 234 (nykyisin SEUT-sopimuksen 267 artikla) mukaiseen ennakkoratkaisupyyntöön, joka koski ennen kaikkea julkisia hankintoja koskevien EU:n sääntöjen soveltamista kyseessä olevaan tarjouskilpailumenettelyyn. Unionin tuomioistuin päätteli muun muassa, että kyseisen tarjouskilpailun perusteella myönnettävän tyyppinen sopimus ei kokonaisuutena tarkasteltuna kuulunut julkisia hankintoja koskevien direktiivien soveltamisalaan (7). Lisäksi tuomioistuin totesi, että päätelmä ei sulje pois sitä, että tällaisen sopimuksen on oltava perussopimuksen keskeisten määräysten ja yleisten periaatteiden, erityisesti sijoittautumisvapautta ja pääomien vapaata liikkuvuutta koskevien periaatteiden, mukainen.
(21)
Komissio ilmoitti Kreikalle 6 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee tätä toimenpidettä, jäljempänä ’menettelyn aloittamisesta tehty päätös’.
(22)
Menettelyn aloittamisesta tehty komission päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (8). Komissio pyysi asianomaisia esittämään toimenpidettä koskevat huomautuksensa.
(23)
Menettelyn aloittamisen jälkeen komissio sai huomautuksia kahdelta asianomaiselta, väitetyn edunsaajan (HR:n puolesta yrityksen Athens Resort Casino Holdings (9)) edustajilta (10) ja kantelijan (CA:n puolesta yrityksen Club Hotel Casino Loutraki) edustajilta (11). Kreikka esitti huomautuksensa 6 päivänä elokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Molempien asianomaisten osapuolten huomautukset lähetettiin Kreikalle 29 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä ja Kreikka vastasi 25 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä.
(24)
Unionin tuomioistuin katsoi 16 päivänä joulukuuta 2010 antamassaan tuomiossa (12), että yleinen tuomioistuin (entinen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin) oli toiminut virheellisesti todetessaan, ettei enää ollut tarpeen vastata käsittelyn lopettamista koskevasta komission toimesta alun perin tehtyyn valitukseen.
2. KUVAUS TOIMENPITEESTÄ
(25)
Kreikan viranomaiset aloittivat vuoden 2001 lokakuussa julkisen tarjouskilpailumenettelyn luopuakseen 49 prosentin osuudesta Mont Parnèsin kasinon pääomasta (13). Tarjoukset saatiin kahdelta kilpailevalta yritykseltä, jotka olivat Kazino Attikis, jäljempänä ’Casino Attikis’ tai ’CA’, ja yhteenliittymä Hyatt Regency - Elliniki Technodomiki (Hyatt Regency -yhteenliittymä, jäljempänä ’HR’). Kumpikin valittiin osallistumaan tarjouskilpailumenettelyn toiseen vaiheeseen (14) kansallisten säännösten mukaisesti. Sääntöjenvastaiseksi väitetyn menettelyn jälkeen tarjouskilpailu ratkaistiin HR:n hyväksi. Jäljempänä 26-29 kohdassa kuvataan sopimuksen tekemiseen johtaneita vaiheita komission käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(26)
Sovellettavien kansallisten säännösten mukaan voittaja selvitetään tarjouskilpailulla (nousevan hinnan huutokauppa), ja alustava myyntihinta oli määritetty 80 miljoonaksi euroksi. Menettelyn mukaan tarjouskilpailukomitea avaa ehdokkaiden toimittamat kirjekuoret, joissa on kunkin ehdokkaan tarjous, ja ilmoittaa kunkin tarjouksen suuruuden vuorotellen. Alemman tarjouksen tehneellä ehdokkaalla on oikeus esittää suljetussa kirjekuoressa uusi tarjous seuraavalla kierroksella. Tällaisen uuden tarjouksen olisi oltava ainakin samansuuruinen kuin alun perin korkeampi tarjous, korotettuna 1 prosentilla (15). Tällaiset toisiaan seuraavat tarjoukset jatkuvat erillisin kierroksin määrättömän ajan niin pitkään, että toinen tarjoajista vetäytyy, jolloin jäljelle jäänyt tarjoaja julistetaan alustavasti korkeimman tarjouksen tehneeksi. Tarjouskilpailukomitea toimittaa pöytäkirjan, jossa nimetään alustavasti korkeimman tarjouksen tehnyt tarjoaja, Kreikan matkailunkehittämisviranomaisen (ETA) hallitukselle.
(27)
Ensimmäisellä kierroksella kumpikin ehdokas toimitti tarjouksensa suljetuissa kirjekuorissa ETA:n päätoimipaikkaan samaan aikaan 31 päivänä toukokuuta 2002. CA:n tarjous oli 91 183 652 euroa, kun HR:n tarjous oli 80 075 000 euroa. Jälkimmäisen jättämässä kirjekuoressa oli kuitenkin tarjouksen lisäksi lausunto, jossa kiistettiin CA-yhteenliittymän tarjouskilpailumenettelyyn osallistumisen sääntöjenmukaisuus. CA vastusti tätä lausuntoa väittäen, että varausten esittämisen vuoksi HR:n tarjousta ei voitaisi ottaa käsiteltäväksi. Valituslautakunta hylkäsi CA:n esittämän vastalauseen ja katsoi, ettei HR:n lausunto vaikuttanut sen tarjouksen kelpoisuuteen.
(28)
Toisella kierroksella HR toimitti suljetussa kirjekuoressa 92 105 888 euron suuruisen tarjouksen, jonka mukana esitettiin jälleen sama kirjallinen lausunto. Toisen kierroksen loppuunsaattamisen jälkeen CA:n laillinen edustaja toimitti kirjekuoren, joka sisälsi kolmannen kierroksen tarjouksen, sekä erillisen lausunnon ETA:n hallitukselle, joka koski tarjouskilpailun ehtojen rikkomista kelpoisuusvaatimusten osalta. Tarjouskilpailukomitea hylkäsi tämän lausunnon sillä perusteella, että se voitaisiin ottaa huomioon ainoastaan vastalauseen muodossa esitettynä, jolloin se kuuluisi valituslautakunnan toimialaan. CA:n laillinen edustaja pyysi tällöin komitealta viiden minuutin lisäaikaa voidakseen päättää CA:n jatkotoimista. Lisäaika myönnettiin ja CA veti pois komitean käsittelystä sekä kirjallisen lausunnon että tarjouskirjekuoren. Kun edustajat palasivat viiden minuutin kuluessa, he ilmoittivat, etteivät he aikoneet esittää vastalausetta, ja esittivät tarjouksensa. Tämän jälkeen HR esitti vastalauseen ja pyysi kolmannen tarjouskierroksen julistamista mitättömäksi sillä perusteella, että CA oli esittänyt tarjouksen, jonka se oli vetänyt pois ja esittänyt sitten uudelleen. Valituslautakunta hyväksyi HR:n vastalauseen ja CA:n tarjous (16) suljettiin menettelystä.
(29)
Suljettuaan CA:n kolmannen kierroksen tarjouksen menettelyn ulkopuolelle tarjouskilpailukomitea toimitti (17) ETA:n hallitukselle kopion kahdeksannen kokouksensa pöytäkirjasta. Kyseisessä kokouksessa se oli nimennyt HR:n alustavasti korkeimman tarjouksen tekijäksi (92 105 888 euron tarjouksen perusteella) ja CA:n alustavasti toiseksi korkeimman tarjouksen tehneeksi tarjoajaksi. Tarjouskilpailukomitea ei näytä avanneen CA:n kolmannen kierroksen tarjousta eikä myöskään palauttanut suljettua kirjekuorta tälle, vaan toimitti sen ETA:lle säilytettäväksi tämän kassakaapissa (18). ETA:n hallitus kutsui koolle ylimääräisen yleiskokouksen. Tämän jälkeen, 5 päivänä kesäkuuta 2002, ETA:n toimitusjohtaja ja menettelystä vastaavan taloudellisen neuvonantajan Kantor Capitalin laillinen edustaja valtuutettiin pyytämään HR:ää korottamaan tarjoustaan. Tämän jälkeen HR korotti ehdotettua määrää 110 miljoonaan euroon. CA toimitti 12 päivänä kesäkuuta 2002 ETA:n hallitukselle kirjeen, joka sisälsi 162 miljoonan euron tarjouksen, mutta se hylättiin, koska tarjous tehtiin tarjouskilpailumenettelyn päättymisen jälkeen. Lopulta HR:n tarjousta parannettiin entisestään, 120 miljoonaan euroon (19).
3. PÄÄTÖS MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA
(30)
Komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn, koska se ei saanut hälvennettyä epäilyksiä siitä, myikö Kreikan valtio 49 prosentin osuuden Mont Parnèsin kasinon pääomasta korkeimman tarjouksen tehneelle tarjoajalle menettelyllä, joka täytti avoimuuden, läpinäkyvyyden ja syrjimättömyyden edellytykset. Komissio ei varsinkaan ollut varma, suosittiinko ostajaa myyntimenettelyn aikana sääntöjenvastaisesti ja maksettiinko osuudesta markkinahinta. Komissio katsoi, että CA:n ja sen tarjouskilpailumenettelyn päättymisen jälkeen tekemän 162 miljoonan euron tarjouksen sulkeminen tarjouskilpailun ulkopuolelle saattaisi olla todiste arvoa alhaisempaan hintaan myynnistä ja sen vuoksi tuesta menetettyjen valtion varojen muodossa.
4. KREIKAN HUOMAUTUKSET
(31)
Kreikka esitti huomautuksensa 6 päivänä elokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Kreikka kiistää, että asiassa olisi kyse valtiontuesta sillä perusteella, että tarjouskilpailumenettely sen osuuden myymiseksi Mont Parnèsin kasinon pääomasta toteutettiin sovellettavan lainsäädännön mukaisesti ja että kyseinen 49 prosentin osuus kasinosta myytiin markkinahinnalla.
(32)
Ensinnäkin Kreikan viranomaiset painottavat, että tarjouskilpailun osallistujien valinta ja koko menettely tapahtuivat täysin laillisesti ja noudattaen tarjouskilpailumenettelyn sääntöjä (20), joista säädetään voimassa olevassa lainsäädännössä, ja että kumpikin tarjouskilpailuun osallistunut ehdokas oli hyväksynyt tarjouskilpailumenettelyn varauksitta.
(33)
Kreikan viranomaiset selostavat myös, että lausunto, joka sisältyi HR:n tarjouksentekomenettelyn ensimmäisellä ja toisella kierroksella esittämän tarjouksen sisältäneeseen kirjekuoreen, ei vaikuttanut HR:n tarjousten kelpoisuuteen, vaan se koski ainoastaan CA:n osallistumista tarjouskilpailumenettelyyn, joten valituslautakunta katsoi HR:n tarjoukset aivan oikeutetusti sääntöjenmukaisiksi.
(34)
Kreikan viranomaiset väittävät edelleen asiaa tarkentaen, että CA:n tarjouskilpailumenettelyn kolmannella kierroksella esittämä tarjous, jonka kantelija väittää olleen 107 miljoonaa euroa, suljettiin menettelyn ulkopuolelle, koska kirjekuori oli välillä poistettu tarjouskilpailukomitean näkyvistä. Näissä olosuhteissa komitea ei voinut olla varma siitä, ettei tarjousta ollut muutettu. Joka tapauksessa tarjouksen uudelleen esittäminen merkitsisi toista tarjousta samalla kierroksella, mikä oli vastoin sääntöjä.
(35)
Kreikan viranomaiset selostavat, että HR:n toisella kierroksella tekemä 92 105 888 euron suuruinen tarjous, joka perustui CR:n ensimmäisellä kierroksella tekemän 91 183 652 euron alkuperäisen tarjouksen korotukseen, oli tarjouskilpailusääntöjen mukainen, koska tarjouspyynnön ehtojen mukaan kussakin uudessa tarjouksessa oli oltava 1 prosentin korotus, ei 10 prosentin, kuten komission tekemässä menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä oletettiin. Sen vuoksi tarjouskilpailun sääntöjä noudatettiin tältä osin.
(36)
Kreikan viranomaiset väittävät myös, että CA:n viimeinen tarjous, 162 miljoonan euron summa, jonka CA väitti olevansa valmis maksamaan, on mitätön, koska se tehtiin tarjouskilpailumenettelyn jälkeen ja ulkopuolella. Tämän tarjouksen hyväksyminen olisi merkinnyt laillisuusperiaatteen rikkomista, kun otetaan huomioon, että julkisen tarjouskilpailumenettelyn tarkoituksena ei ole pelkästään palvella valtion taloudellisia etuja vaan myös laajempaa yleistä etua, toisin sanoen varmistaa korkein mahdollinen hinta, mutta noudattaa samalla laillisuusperiaatetta (eli sääntöjä, jotka on vahvistettu tarjouspyynnössä, tarjouskilpailuasiakirjoissa ja muussa sovellettavassa lainsäädännössä).
(37)
Lisäksi Kreikan viranomaiset selostavat, etteivät ne peruuttaneet tarjouskilpailua ja aloittaneet uutta, koska näin toimiminen olisi merkinnyt koko menettelyn käymistä läpi uudelleen neljännen kerran kahdeksassa vuodessa, mikä olisi vahingoittanut Kreikan kansainvälistä mainetta, eikä silti olisi ollut takeita siitä, että tarjouskilpailumenettelyn uudelleen toteuttamisella olisi voitu taata 162 miljoonan euron hinta. Tässä suhteessa Kreikka jopa asettaa 162 miljoonan euron tarjouksen uskottavuuden kyseenalaiseksi, sillä CA oli tietoinen siitä, että sen hyväksyminen olisi vain saanut aikaan menettelyn peruuttamisen ja uuden menettelyn käynnistämisen.
(38)
Lisäksi Kreikan viranomaiset vahvistavat (21), että lopulta maksettu hinta (120 miljoonaa euroa) oli kohtuullinen, sillä se oli 25,5 prosenttia korkeampi kuin riippumattoman arvioijan ennen tarjouskilpailumenettelyä tekemän arvion mukainen hinta, 95,4 miljoonaa euroa, joka oli pidetty suljetussa kirjekuoressa menettelyn päättymiseen saakka. Ne toteavat, että tätä arviota, vaikka se ei ollutkaan välttämätön tarjouskilpailumenettelyn vuoksi, pyydettiin Kreikan etujen valvomiseksi vieläkin paremmin (22).
(39)
Kantelija on väittänyt, että tarjouspyyntöjen alkuperäisiä ehtoja parannettiin yksityistämisen vahvistamisesta annetun lain nro 3139/2003 myötä, mistä Kreikan viranomaiset selostivat, ettei tarjouspyyntöjä muutettu lailla 3139/2003 eikä millään muullakaan tavalla. Kreikan mukaan lailla säännellään ainoastaan erilaisia kasinoon sijoittamiseen ja sen toiminnan hoitamiseen liittyviä lupia, minkä lisäksi se sisältää toimenpiteitä työntekijöiden suojelemiseksi yksityistämisen jälkeen. Laki ei vapauttanut HR:ää velvollisuudesta investoida 44 miljoonaa euroa Mont Parnèsin kasinoon, ja sopimukseen sisältynyt lauseke, jonka mukaan HR:lle palautetaan 70 prosenttia hinnasta, jos jollekin muulle kasinolle myönnetään toimilupa ennen vuotta 2012, oli erillinen säännös jo tarjouspyynnöissä.
(40)
Tämän vuoksi Kreikan viranomaiset huomauttavat, että myyntihinta edustaa markkina-arvoa, joka 49 prosentin osuudella Mont Parnèsin kasinon pääomasta on.
(41)
Vahvistaakseen väitettään siitä, ettei tarjouskilpailumenettelyn aikana tapahtunut sääntöjenvastaisuuksia, Kreikan viranomaiset viittaavat useisiin kansallisten tuomioistuinten tuomioihin, joissa on analysoitu tarjouskilpailumenettelyn kansallisen lainsäädännön mukaisuutta. Tähän päivään mennessä kansalliset tuomioistuimet eivät ole löytäneet tarjouskilpailumenettelystä sääntöjenvastaisuuksia ja ovat sen vuoksi hylänneet CA:n asiasta esittämät kanteet (23). Kansallisten tuomioistuinten päätöksissä vahvistettiin tarjouskilpailun sääntöjenmukaisuus, ja Kreikan viranomaiset viittaavat tältä osin erityisesti seuraaviin seikkoihin:
a) Oikeudenkäynnit siviilituomioistuimissa
(42)
Tuomiossaan 8118/2002 (24) Ateenan alioikeus hylkäsi CA:n esittämän kanteen ja totesi seuraavaa:
-
Tarjouskilpailukomitea ja valituslautakunta katsoivat aivan oikein, että HR:n ensimmäisen ja toisen kierroksen tarjoukset olivat tarjouspyynnön mukaisia. HR:n tarjouksiinsa liittämä lausunto ei vaikuttanut siihen, että sen tarjouksissa ei asetettu ehtoja.
-
CA esitti tarjouksen kello 15.30, toisin sanoen kolmannen kierroksen alussa, kuten tarjouskilpailukomitea oli kolmannen kierroksen lopussa määrännyt. CA:n edustaja veti tarjouksen takaisin omasta tahdostaan ja aloitteestaan, vaikka tarjouskilpailukomitean puheenjohtaja yritti estää häntä. Jos tarjouskilpailukomitean puheenjohtaja olisi nimenomaisesti varoittanut CA:n edustajaa tarjouksen vetämisestä takaisin, tämä olisi johtanut syrjivään kohteluun CA:n hyväksi ja HR:n vahingoksi.
-
Valituslautakunta oli oikeassa katsoessaan CA:n kolmannella kierroksella tekemän toisen tarjouksen epäpäteväksi. Kukin tarjoaja sai tehdä kullakin kierroksella vain yhden tarjouksen. Jos lisäksi CA:n kolmannella kierroksella tekemä toinen tarjous olisi katsottu voitavan ottaa vastaan, seurauksena olisi ollut läpinäkyvyyden periaatteen rikkominen. CA:n edustaja veti CA:n ensimmäisen suljetun kirjekuoren takaisin, poistui tilasta, jossa tarjouskilpailu oli käynnissä, ja palatessaan esitti suljetun kirjekuoren, jonka ei voitu varmistaa olevan sama kuin ensimmäinen kuori (25).
b) Oikeudenkäynnit hallinnollisissa tuomioistuimissa
(43)
Kreikan viranomaisten mukaan valtioneuvostossa (korkein hallinto-oikeus) on parhaillaan käsiteltävänä asia, joka koskee toista CA:n esittämää, tarjouskilpailumenettelyä sääntöjenvastaiseksi väittävää kannetta (26). Lopullista tuomiota ei ole vielä annettu, mutta Kreikan viranomaiset huomauttavat, että esittelevä tuomari on ehdottanut CA:n kanteen jättämistä tutkimatta tuomioistuimen toimivallan perusteella ja asiasisällön perusteella perusteettomana (27).
c) Rikosoikeudelliset oikeudenkäynnit
(44)
CA:n nostettua vuonna 2002 tarjouskilpailukomitean jäseniä, valituslautakuntaa, ETA:a, arviointikonsulttia (American Appraisal Hellas Ltd) ja taloudellista neuvonantajaa (Kantor) vastaan kanteen, joka koski näiden toimintaa tarjouskilpailumenettelyn aikana, muutoksenhakutuomioistuimen tuomarien neuvosto, jolle asia siirrettiin ratkaisua varten, antoi vapauttavan määräyksen (28) ja katsoi tarkemmin sanottuna seuraavaa:
-
Valituslautakunnan ensimmäinen sen paremmin kuin toinenkaan päätös ei ollut sääntöjenvastainen eikä löytynyt asianmukaisia todisteita siitä, että sen jäsenet olisivat toimineet virheellisesti. Hylätessään CA:n ensimmäisellä ja toisella kierroksella esittämän vastalauseen ja hyväksyessään toisaalta HR:n kolmannella kierroksella esittämän vastalauseen, valituslautakunnan jäsenet eivät rikkoneet tarjouspyyntöjen ehtoja eivätkä kohdelleet kahta tarjoajaa eri tavoin.
-
Tarjouskilpailukomitean päätökset eivät olleet sääntöjenvastaisia eivätkä sen jäsenet kohdelleet kahta tarjoajaa eri tavoin. Lisäksi tarjouskilpailukomitealla oli tarjouspyyntöjen ehtojen mukaisesti velvollisuus noudattaa valituslautakunnan päätöksiä.
-
ETA:n edustaja ei rikkonut asiaa koskevia kansallisia säännöksiä pyytämällä alustavasti korkeimman tarjouksen tehnyttä (HR:ää) korottamaan tarjoustaan. ETA:n edustajalla ei ollut valtuuksia aloittaa neuvotteluja eikä sillä ollut valtaa peruuttaa tai kumota tarjouskilpailumenettelyä.
(45)
Edellä mainittuun vapauttavaan määräykseen haettiin muutosta kansallisissa tuomioistuimissa (29), ja aivan äskettäin Ateenan muutoksenhakutuomioistuin antoi tuomion, jossa se vapautti kaikki syytetyt syytteistä (tuomio 466/2011). Tämän tuomion teksti ei ole vielä saatavilla kokonaisuudessaan.
(46)
Yhteenvetona voidaan todeta, että kaikki edellä esitetyt seikat huomioon ottaen Kreikan viranomaiset väittävät, että arvioitavana oleva toimenpide ei sisällä SEUT-sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettua valtiontukea.
5. ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET
(47)
Väitetyn edunsaajan (Athens Resort Casino Holdings, HR:n puolesta) edustajat osallistuivat komission menettelyyn 4 päivänä elokuuta 2010 päivätyllä kirjeellä asianomaisena osapuolena. Väitetty edunsaaja esitti samat huomautukset kuin Kreikka (yhteenveto 4 jaksossa).
(48)
Lisäksi väitetty edunsaaja toteaa, että kyseisestä kasinon osuudesta todellisuudessa maksettu hinta oli 120 miljoonaa euroa, 10 miljoonaa euroa korkeampi kuin aikaisemmin on uskottu (30). Näin ollen hinta oli vielä enemmän yli esitetyn asiantuntija-arvion, joka oli laadittu ennen tarjouskilpailumenettelyn käynnistämistä mutta pidetty salassa (95,4 miljoonaa euroa).
(49)
Väitetty edunsaaja väittää edelleen, että ETA:lla ei ollut velvollisuutta eikä myöskään oikeutta kääntyä alustavasti toiseksi korkeimman tarjouksen tehneen ehdokkaan puoleen, koska tämä olisi merkinnyt uusien tarjouskierrosten aloittamista, mikä olisi ollut tarjouspyyntöjen ehtojen vastaista. Lisäksi se väittää, että CA:n tarjouskilpailumenettelyn ulkopuolella tekemän 162 miljoonan euron tarjouksen ei voitu olettaa tulevan otetuksi vakavasti, vaan se esitettiin ainoastaan tarjouskilpailumenettelyn peruuttamisen aikaansaamiseksi. Se vahvistaa, että se olisi varmasti riitauttanut päätöksen tämän tarjouksen hyväksymisestä, mikä olisi aiheuttanut riskin koko menettelyn peruuttamisesta. Tältä osin se viittaa myös valtion oikeudellisen neuvoston lausuntoon, jossa vahvistettiin, että CA:n tarjousta ei voitu ottaa huomioon tai hyväksyä (31).
(50)
Väitetty tuensaaja asettaa kyseenalaiseksi myös komission menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä esittämän kilpailun vääristymistä ja kauppaan aiheutuvaa vaikutusta koskevan olettamuksen, jonka mukaan uhkapelit ovat maailmanlaajuista liiketoimintaa ja alan yritykset harjoittavat taloudellista toimintaa kansainvälisillä markkinoilla. Väitetty edunsaaja väittää, että Mont Parnèsin kasino ei toimi kansainvälisesti vaan ainoastaan paikallisesti, eikä sen vuoksi kilpaile ulkomaisten kasinojen kanssa.
(51)
Club Hotel Casino Loutraki AE esitti huomautuksia komission menettelyssä asianomaisena osapuolena (CA:n puolesta (32)) 29 päivänä syyskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Kirjeessä se väittää, että väitetyn tuen määrän määrittelyssä olisi pitänyt ottaa huomioon myös ero tarjousten välillä ja ratifiointilainsäädännön vaikutus julkisen tarjouskilpailumenettelyn ehtojen mukaisiin ostajan velvollisuuksiin.
6. TOIMENPITEEN ARVIOINTI
6.1 Valtiontuen olemassaolo luovutettaessa osakkeita kaupalla teolliselle ostajalle
(52)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa todetaan, että jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(53)
Unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön (33) ja valtiontukea yksityistämisen yhteydessä koskevien komission sääntöjen ja käytännön (34) mukaan jäsenvaltion hankkiessa tai myydessä yritysten osakkeita asiaan ei liity etua, jos jäsenvaltion toiminta vastaa yksityisen markkinasijoittajan toimintaa.
(54)
Erityisesti silloin, kun osakkeiden myynti tapahtuu pörssissä, sen oletetaan yleensä tapahtuvan markkinaehdoin eikä sen oleteta sisältävän etua. Osakkeiden luovutuksen tapahtuessa kuitenkin myyntinä teolliselle ostajalle voidaan olettaa, ettei siihen liity etua, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: osakkeenomistus myydään tarjouskilpailulla, joka on avoin kaikille tahoille, läpinäkyvä ja syrjimätön; myyntiin ei liitetä ehtoja, jotka eivät ole tavanomaisia vertailukelpoisissa liiketoimissa yksityisten osapuolten välillä ja jotka voisivat mahdollisesti alentaa myyntihintaa; osakkeet myydään korkeimman tarjouksen tehneelle ja tarjoajille on annettava riittävästi aikaa ja tietoja asianmukaisen arvioinnin tekemiseksi omaisuuseristä, jotka ovat niiden tarjouksen perustana.
(55)
Jos yksityistäminen siis toteutetaan myyntinä teolliselle ostajalle, vertailukohta sen arvioimiseksi, sisältääkö valtion varoihin liittyvä liiketoimi etua, on se, olisiko samassa tilanteessa ollut markkinataloustoimija toiminut samalla tavoin, toisin sanoen myynyt yrityksen samalla hinnalla. Muita kuin taloudellisia näkökohtia, kuten teollisuuspolitiikkaan liittyviä syitä, työllisyysnäkökohtia tai aluekehitystavoitteita, joita markkinataloustoimija ei harkitsisi, ei voida ottaa huomioon syynä alhaisemman hinnan hyväksymiselle, vaan päinvastoin ne viittaavat edun olemassaoloon. Komissio on toistuvasti selostanut tätä periaatetta ja tuomioistuin on vahvistanut sen johdonmukaisesti (35).
(56)
Ellei jokin edellä esitetyistä vaatimuksista täyty, komissio katsoo, että julkinen myynti on tutkittava sen selvittämiseksi, liittyykö siihen mahdollisia tukinäkökohtia, ja näin ollen siitä on ilmoitettava. Näitä vaatimuksia noudattamalla voidaan varmistaa, että valtio saa omaisuuseristään korkeimman mahdollisen hinnan, toisin sanoen markkinahinnan, ja sen myötä, ettei asiaan liity etua.
6.2 49 prosentin osuuden myynti Mont Parnèsin kasinon pääomasta
(57)
Aloittaessaan SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä komissiolla oli epäilyksiä sen suhteen, toteutettiinko Mont Parnèsin kasinon myynti avoimella, läpinäkyvällä ja syrjimättömällä tarjouskilpailumenettelyllä. Tuossa vaiheessa käytettävissä olleiden tietojen perusteella komissio katsoi, että merkittäviä vaikeuksia liittyi sen määrittämiseen, oliko myynnissä tapahtunut sääntöjenvastaista suosimista ja siihen, oliko maksettu markkinahinta vai ei. Komissio oli huolissaan siitä, että tarjouskilpailumenettelyssä esiintyneet sääntöjenvastaisuudet olisivat voineet johtaa valtiontukeen.
(58)
Komissio suoritti asian kannalta olennaisten tosiseikkojen arvioinnin muodollisen tutkintamenettelyn puitteissa. Tämä arviointi perustuu toimenpiteestä saatavissa olleisiin todisteisiin.
(59)
Komissio on saanut menettelyn eri vaiheissa tietoja lukuisista kansallisen tason oikeudenkäynneistä, joissa alkuperäinen tarjouskilpailumenettely vapautetaan sääntöjenvastaisuusepäilyistä. Komissio huomauttaa, että tähän mennessä tehdyistä kansallisen tason tuomioistuinten päätöksistä ei näytä löytyvän tukea kantelijan huomautuksille sääntöjenvastaisuuksista ja eriarvoisesta kohtelusta tarjouskilpailumenettelyssä (ks. myös 41-46 kohta edellä). Pikemminkin kansalliset tuomioistuimet näyttävät toistaiseksi vahvistaneen kansallisten sääntöjen perusteella tarjouskilpailumenettelyn sääntöjenmukaisuuden ja syrjimättömän luonteen.
(60)
Vaikka komission arviointi ei riipu kansallisten tuomioistuinten päätöksistä, se voi ottaa analyysissään tällaiset päätökset huomioon eräänä tekijänä. Komissio huomauttaa kuitenkin, että tämä arviointi ei ole millään tavalla tarkoitettu tulkitsemaan kansallista lainsäädäntöä, sillä se kuuluu jäsenvaltion yksinomaiseen toimivaltaan.
(61)
Tässä yhteydessä komissio katsoo, että tarjouskilpailumenettelyn sääntöjenmukaisuus kansallisen lainsäädännön valossa, sellaisena kuin sitä kuvataan ja perustellaan eri kansallisten tuomioistuinten tähän mennessä suorittamissa laajoissa ja perusteellisissa tutkinnoissa, on merkittävä viite tarjouskilpailumenettelyn virheettömyydestä ja syrjimättömästä luonteesta. Komissio voi ottaa muiden tekijöiden ohella huomioon tämän ilmeisen tarjouskilpailun vahvistamisen kansallisten sääntöjen perusteella arvioidessaan EU:n valtiontukisääntöjen perusteella sitä, oliko tarjousmenettely avoin, vailla ehtoja ja syrjimätön.
(62)
Tarkasteltaessa menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä esitettyä kysymystä siitä, että yksi tarjouksista näytti rikkovan tarjouspyynnön sääntöä, joka koski vähimmäiskorotusta edelliseen tarjoukseen, komissio toteaa, että tämä kysymys on ratkennut, sillä vaadittu korotus oli 1 prosentti eikä 10 prosenttia, kuten komission oli annettu ymmärtää. Sen vuoksi komissio katsoo, että tarjouskilpailumenettelyn sääntöjä on tältä osin noudatettu.
(63)
Kun kyse on väitteestä, jonka mukaan tarjouskilpailumenettelyn aikana esitettyjä vastalauseita olisi käsitelty eri tavoin, komissio toteaa myös, että Kreikan viranomaiset ovat antaneet hyväksyttävän selityksen sille, että CA:n tarjous suljettiin tarjouskilpailumenettelyn ulkopuolelle: sovellettavissa säännöissä kielletään toisen tarjouksen esittäminen samalla tarjouskierroksella.
(64)
Kun tarkastellaan tarjouskilpailumenettelyn jälkeen tehtyjen tarjousten väitettyä epäyhdenmukaista kohtelua, komissio katsoo, että kohtelun erot (hinnankorotuksesta neuvotteleminen tarjouskilpailussa menestyneen tarjoajan kanssa samalla kun kieltäydyttiin harkitsemasta kantelijan 162 miljoonan euron tarjousta) voidaan hyväksyä tarjouskilpailumenettelyssä sallituksi käytännöksi, kun otetaan huomioon epävarmuus jälkimmäisen sääntöjenmukaisuudesta. Komissio ei voi myöskään pitää kantelijan vastaanottamatta jätettyä 162 miljoonan euron tarjousta uskottavana, koska se tehtiin vasta tarjouskilpailumenettelyn jälkeen ja sen menettelysääntöjen vastaisesti.
(65)
Ehdotuksesta, jonka mukaan koko menettely olisi voitu peruuttaa, Kreikan viranomaiset ovat todenneet, että tämä olisi tarkoittanut menettelyn uudelleen toteuttamista, jolloin vaarana olisi saattanut olla saatavan hinnan aleneminen entisestään.
(66)
Kreikan viranomaiset ovat myös todenneet, että julkiseen tarjouskilpailuun perustuvan sopimuksen puitteita ei ole muutettu lailla 3139/2003 eikä millään muullakaan tavalla.
(67)
Myynnistä saadun hinnan osalta komissio huomauttaa, että 120 miljoonan euron hinta, joka kasinosta lopulta maksettiin (36) (vaikka se onkin alempi kuin epäpäteväksi katsotun tarjouksen 162 miljoonan euron summa, jonka kantelija väittää olleensa valmis maksamaan tultuaan suljetuksi menettelystä), on kuitenkin korkeampi kuin kantelijan ilmeisesti tekemä korkein, 107 miljoonan euron tarjous ja vielä suuremmalla erolla (25,5 prosenttia) korkeampi kuin ennen menettelyä pyydetyn asiantuntija-arvion mukainen hinta osuudesta (95,4 miljoonaa euroa).
6.3 Päätelmä
(68)
Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen jälkeen Kreikan viranomaiset vastasivat menettelyn aloittamisesta tehdyssä komission päätöksessä esitettyihin alustaviin huolenaiheisiin tyydyttävällä tavalla. Komissio ei varsinkaan ole löytänyt todisteita, jotka antaisivat aihetta päätellä, että väitettyä edunsaajaa olisi suosittu siten, että se olisi johtanut edun myöntämiseen. Kreikan myytyä osuutensa kasinosta avoimella, ehtoja sisältämättömällä ja syrjimättömällä tarjouskilpailumenettelyllä korkeimman tarjouksen tehneelle tarjoajalle, sen oletetaan saaneen markkinoiden korkeimman mahdollisen hinnan eikä sen oleteta luopuneen valtion varoista. Komissio voi sen vuoksi hyväksyä sen, että markkinataloustoimija olisi samanlaisissa olosuhteissa myynyt asianomaisen osuuden kasinosta vastaavalla hinnalla. Näin ollen komissio katsoo, että Kreikan valtion Mont Parnèsin kasinon pääomasta omistaman 49 prosentin osuuden myynti ei sisällä etua eikä näin ollen ole valtiontukea.
7. PÄÄTELMÄ
(69)
Komissio katsoo, että Kreikan valtion toteuttama 49 prosentin osuuden myynti Mont Parnèsin kasinon pääomasta ei ole tukea,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kreikan valtion toteuttama 49 prosentin osuutensa myynti Mont Parnèsin kasinon pääomasta ei ole Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.
Tehty Brysselissä 24 päivänä toukokuuta 2011.